Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Представник позивача, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся в грудні 2020р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики від 21.07.2017 року. Позов обґрунтував тим, що 21.07.2017р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики шляхом видачі розписки, згідно якої відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 820,00 доларів США повністю ще до написання розписки. Позичені кошти відповідач зобов`язувався повернути до 15 грудня 2017 року, однак станом на дату подання позовної заяви відповідач грошових коштів позивачу не повернув. Просив стягнути з відповідача борг за договором позики від 21.07.2017р. у розмірі 820,00 доларів США, пеню за період з 17.12.2019 по 17.12.2020р. в розмірі 166 769,99 грн. та судові витрати. Позивач та його представник\~ в судове засідання не з`явились, однак представник позивача подав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судові засідання не з`явився, повідомлявся про судові засідання належно, а тому суд вважав за можливе завершити розгляд даної справи за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.07.2017р. позивач передав відповідачу кошти в розмірі 820,00 доларів США, із зобов`язанням повернення до 15.12.2017р., що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом розписки (а.с.34). За вимогами ст.1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки, примірник оригіналу розписки позикодавець надав до справи як доказ неповернення позики у строк до 15.12.2017р., суд дійшов висновку, що позика не повернута повністю, що і доводила сторона позивача та не спростовано стороною відповідача. Тому вимоги щодо стягнення коштів в сумі 820,00 доларів США, підлягають до задоволення. Що стосується стягнення пені в сумі 2% від позиченої суми за кожен день просточки за період з 17.12.2019 по 17.12.2020р. 166769,96 грн., то слід зазначити наступне. За умовами договору позики за невиконання або неналежне виконання свого обов`язку щодо повернення коштів в строки, зазначені в розписзці, боржник оплачує кредитору пеню в сумі 2% від позиченої суми за кожен день прострочення. Так, за ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу). У позовній заяві подано розрахунок пені в сумі 2% від позиченої суми 820,00 доларів США за кожен день просточки за період 17.12.2019 по 17.12.2020р., що складає 166769,96 грн. Такі вимоги є обгрунтованими та також підлягають до задоволення. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом вимог ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати у розміру судового збору становлять 1896.20грн. (а.с.2), тому з відповідача слід стягнути на користь позивача даний розмір судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 527,1046-1049 ЦК України,

Outcome: approved