Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Прокурор Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні, звернувся з позовом до відповідача [PERSON] і просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь Кіровоградської обласної лікарні (р/р 35421301027932 ГУДКСУ в Кіровоградській області МФО 823016 код ЄДРПОУ 01994942) витрати понесені лікарнею, на лікування потерпілої від злочину [PERSON], в розмірі 3495,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що потерпіла [PERSON], в звязку з отриманими тілесними ушкодженням, заподіяними їй відповідачем по справі, перебувала на лікуванні в нейрохірургічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні з 02 грудня 2014 року по 12 грудня 2014 року, тобто 10 днів. Вартість одного ліжко-дня, на момент лікування, становить, відповідно до поданого лікарнею, розрахунку - 349,56 грн., тобто загальна сума понесених витрат становить 3495,60 грн. Кіровоградська обласна лікарня, відповідно до п.8.7 Статуту, фінансується за рахунок коштів обласного бюджету та субвенцій з державного бюджету, в звязку з обмеженим фінансуванням, не має можливості самостійно звернутися до суду з відповідним позовом, тож, в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», ст.ст.36-37,128 КПК України з даним позовом повноважно звертається прокурор. На підставі ст.2016 ЦК України, відповідач зобовязаний, як особа, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладу охорони здоровя. Прокурор у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, вказав, що позовні вимоги прокурора не визнає, оскільки потерпіла [PERSON] жодного дня не перебувала на лікуванні у Кіровоградській обласній лікарні у нейрохірургічному відділенні, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Вироком Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2016 року встановлено, що [PERSON] скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, за що засуджений до 2 років обмеження волі зі звільненням, від відбуття покарання з іспитом строком на 2 роки, за наступних обставин: 29 листопада 2014 року приблизно о 22.30 годині [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився за місцем свого проживання [INFO], де між ним та [PERSON], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, під час якої у [PERSON] виник умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, [PERSON] наніс [PERSON] не менше 5 ударів кулаками обох рук в область голови та тулубу, спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді синця по нижній повіці правого ока, саден по задній поверхні тулуба, садна по передній поверхні шиї, ділянки осаднення по задній поверхні правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1380 від 30 грудня 2014 року по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, 29 листопада 2014 року приблизно о 22.30 годині [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився за місцем свого проживання [INFO], де між ним та [PERSON], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, під час якої у [PERSON] виник умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, [PERSON] наніс [PERSON] не менше 9 ударів кулаками обох рук в область голови , тулубу та кінцівок, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, синця навколо лівого ока з переходом на ліку щоку, синця навколо правого ока з крововиливом в білкову оболонку, в кисті, по боковій поверхні тулуба справа, на лівій стопі, крововиливів в слизову оболонку верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №57 від 20 серпня 2015 року по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Цивільний позов прокурора в інтерех держави в особі Кіровоградської обласної лікарні- залишено без розгляду(а.с.6-14). Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року, вирок Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2016 року, скасовано лише в частині залишення без розгляду цивільного позову прокурора в інтересах Кіровоградської обласної лікарні з [PERSON] про стягнення вартості витрат на лікування потерпілої [PERSON], а в іншій частині - залишено без змін (а.с.15-20). Згідно довідки Кіровоградської обласної лікарні від 09 червня 2016 року (а.с.57) вартість перебування потерпілої від злочину [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 02 грудня 2014 року по 12 грудня 2014 року, без вартості медикаментів, становить 3495,60 грн. Відповідно до статуту Кіровоградської обласної лікарні (а.с.58-60), Кіровоградська обласна лікарня є юридичною особою, обєктом комунальної власності, належить до неприбуткових бюджетних організацій, фінансується з загального фонду обласного бюджету, кошті спеціального фонду бюджету, коштів субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Листом (а.с.56) звернулась до керівника Знамянської місцевої прокуратури з проханням, у звязку з обмеженим фінансуванням закладу охорони здоровя та необхідністю повернення витрат на лікування потерпілої від злочину [PERSON], стягнення вартості перебування потерпілої в лікувальному закладі. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред'явила позов у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства Враховуючи ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», ст.ст.36-37,128 КПК України, суд вважає, що прокурор має право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. . Відповідно до вимог статті 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.93 року №545, стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до зазначеного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно п.3 ППВС України №11 від 07.07.95 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» - витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги прокурора є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що при подачі позову прокурор був звільнений від сплати судового збору, а позов подано в інтересах юридичної особи, судовій збір у розмірі 1378 грн. підлягає стягненню з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, на користь держави.

Outcome: approved