Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Представник позивача КС «Імперіал ЛТД» звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23.10.2010 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 627, згідно якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінії з лімітом у 150000,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. За весь час користування лінією відповідачу було видано 235000,00 грн. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем. За згодою сторін (п.3.4 Кредитного договору та Додаток №1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, відповідач порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Сума позовних вимог за відсотками по кредитному договору становить 100000,00 грн. Позивач спілкувався з боржником по телефону, але, боржник не прийняв заходи щодо погашення заборгованості за кредитом. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 100000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача - Петрова І.Г. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] та відповідач [PERSON] заперечували проти позовних вимог, просили суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності на момент звернення до суду з відповідним позовом. Заслухавши поснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 23.10.2010 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 627 (а.с.3-4). В пункті 2.3. кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього договору. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дати отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом. Згідно п. 3.4 кредитного договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору. Так, у відповідності до Додатку до кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється частинами (щомісячними платежами) до 25 числа кожного місяця із визначенням сум, починаючи з 25.11.2010 року (а.с.4-зворотна сторона). Таким чином, чергові платежі за зазначеним вище кредитним договором відповідач повинна була здійснювати не пізніше 25 числа кожного місяця, а останній платіж повинна здійснити 23.10.2011 року. Пунктом 9.5 договору передбачено, що термін позовної давності до умов виконання договору установлені сторонами тривалістю в п'ять років. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, внаслідок чого в нього перед позивачем виникла заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №627 від 23.10.2010 року (а.с.2), [PERSON] вносила платежі на погашення заборгованості за кредитом до 21.10.2011 року, після зазначеної дати погашення заборгованості боржником не здійснювалося. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно правової позиції ВСУ, що висловлена в Постанові ВСУ від 30.09.2015 року у справі № 6-154цс15, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Судом встановлено, що після 21.10.2011 року грошові суми на погашення боргу [PERSON] не вносилися, тобто боржником було порушено умови договору, однак з вимогою про стягнення боргу до суду позивач звернувся лише 15.09.2017 року. Згідно з ч. 3 ст. 257 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У відповідності до ч. 4 ст. 257 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги пояснення сторін та дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови в позові у зв'язку зі спливом позовної давності. На підставі ст.ст. 256-261, 526, 530, 610, 612 ЦК України, та

Outcome: dismissed