Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з позовом до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті мати склала заповіт, за яким все належне їй майно, в тому числі житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла позивачу. Останній прийняв спадщину за матір`ю, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, на момент відкриття спадщини проживав разом з нею, про відмову від спадщини не заявляв. Крім позивача спадщину за матір`ю більше ніхто не прийняв - її батьки померли до неї, інших дітей у неї не було, у шлюбі на час смерті не перебувала, заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав. На даний час для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок позивач звернувся до нотаріуса, однак такий повідомив, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано бути не може, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на вказаний будинок та право власності не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим запропонував звернутися до суду. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради та не заперечив проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 27 жовтня 2004 року (а. с. 8, 9). [PERSON] залишила заповіт, за яким заповіла позивачу [PERSON] все своє майно, що належатиме їй на день смерті, в тому числі належний їй житловий будинок з усіма господарськими будовами і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 12 жовтня 2004 року секретарем Ворочівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 51, а також Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57987702 від 21 жовтня 2019 року (а. с.10, 14). Як вбачається з довідок Перечинської міської ради № 260, № 261 від 27 вересня 2019 року [PERSON] , яка померла [INFO] , була головою домогосподарства в [ADDRESS] (після присвоєння нової поштової адреси: [ADDRESS] , де на день її смерті був зареєстрований та постійно проживав, зокрема син [PERSON] (а. с. 11-13). В той же час, згідно архівної довідки Перечинської міської ради Закарпатської області від 02 жовтня 2019 року вих. № Б-427/02-10 в архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації» відсутні відомості щодо проведеної державної реєстрації на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18). Крім цього, як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57987681 від 21 жовтня 2019 року інформація щодо спадкової справи стосовно спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , відсутня (а. с. 15). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу від 21 жовтня 2019 року № 125/01-16, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки немає документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, а також відсутні відомості про реєстрацію права власності на таке органами Бюро технічної інвентаризації та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 19). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так, у судовому засіданні встановлено, що оскільки [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом прийняв спадщину за [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved