Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду від імені позивача із заявою, у якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 2010 року. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 28.07.2016 року шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Невдовзі після розірвання шлюбу відповідач втратив інтерес до життя дитини, припинив спілкуватися з нею, не вітає її на свята, не цікавиться її здоров`ям, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач жодного разу не відвідав навчальний заклад доньки, не спілкувався з вчителями, не цікавився успішністю доньки чи її досягненнями. На засідання комісії відповідач не з`явився, однак подав письмову згоду на позбавлення його батьківських прав та просив засідання комісії проводити без його участі. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, зазначив, що з донькою не спілкується, участі в її вихованні не приймає, наміру підтримувати зв`язки з колишньою сім`єю не має, виховувати доньку не бажає, після розірвання шлюбу з [PERSON] він створив нову сім`ю. Представник органу опіки і піклування Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування №103/9/10/3 від 28.03.2019 року, [PERSON] не виконує батьківські обов`язки, не цікавиться її життям та здоров`ям, не допомагає матеріально. На засідання комісії з питань захисту прав дитини не був присутній але до початку засідання з`явився до служби у справах дітей та в присутності працівників служби написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Тому комісія просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] та стягнути аліменти. Згідно заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно виконавчого листа справа №398/640/18, провадження №2/398/1237/18 від 02 травня 2018 року з [PERSON] , [INFO] , (адреса місця проживання зареєстрована у встановленому законом порядку: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , (адреса місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 березня 2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Згідно довідки ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області вих.№326 від 01.03.2019 року [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї ОСББ «Папуга» від 28.02.2019 року [PERSON] проживає разом з [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання родини неповнолітньої [PERSON] , вона має окрему кімнату з усім необхідним: ліжко, стіл, шкільне приладдя, всі необхідні меблі, ноутбук. Комісія не має зауважень, щодо умов проживання [PERSON] . Згідно витягу з протоколу №3 засідання батьківського комітету 2-Б класу Олександрійського навчально-виховного комплексу (ЗНЗ І-ІІ ступенів №17 ліцей) ухвалили порушити клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] , батька учениці 2-Б класу [PERSON] , як такого, що не виконує передбачених законодавством обов`язків щодо виховання доньки. Згідно витягу з протоколу №2 засідання педагогічної ради Олександрійського навчально-виховного комплексу (ЗНЗ І-ІІ ступенів №17 ліцей) ухвалили дати згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] , батька учениці 2-Б класу [PERSON] , як такого, що не виконує передбачених законодавством обов`язків щодо виховання доньки. Згідно письмової заяви [PERSON] вона проживає по сусідству з [PERSON] , яка доглядає свою онуку [PERSON] , поки її матір служить в армії. Дитина доглянута. З нею працює няня, [PERSON] . Вона не бачила, щоб батько дитини відвідував її, приходив щоб поспілкуватися з [PERSON] , пограти в ігри, чи погуляти на майданчику, приділити їй свого батьківську увагу і тепло. Згідно письмової заяви [PERSON] вона працює нянею у [PERSON] з грудня 2017 року. Під час догляду за дитиною [PERSON] батько дитини [PERSON] не брав участі у вихованні дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що з огляду на надані сторонами суду докази, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права третіх осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн. На підставі ст. ст. 164, 165 СК України та

Outcome: approved