Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, у якому зазначив, що 04.05.2010 року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/455 частки земельної ділянки площею в цілому 1152,50 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області. Спадщину позивачка прийняла вчасно шляхом прийняття іншої частин спадщини після батька, на підставі чого заведено спадкову справу. У видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно нотаріусом було відмовлено з причини відсутності правовстановлюючого документу. Визначення розміру 1/455 частки земельної ділянки в гектарах є неможливим, в зв'язку з відсутністю проекту розподілу ділянок на співвласників земельних ділянок. Раніше померла мати позивачки, яка також мала право на таку саму частку земельної ділянки, а отже вона має право на спадкове майно, що залишилось після її батьків. Просить суд визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку у порядку спадкування після смерті батьків. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача [PERSON] селищної ради до суду не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Повідомлені представником причини неявки суд визнає неповажними, а отже рішення у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України підлягає ухваленню у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, зважаючи на надання згоди позивача на такий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04.05.2010 року помер [PERSON], актовий запис № 15 від 10.05.2006 року (свідоцтво про смерть серія І-КГ № 105032), а 07.12.2007 року померла [PERSON], актовий запис № 49 від 08.12.2007 року після яких на кожного залишилась спадщина у вигляді 1/455 частки земельної ділянки площею в цілому 1152,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області, право власності на яку за померлим підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 05.09.2008 року, серія ЯГ № 496460. [PERSON] є донькою померлого [PERSON] та [PERSON] про що свідчить актовий запис про народження № 16 від 29.06.1955 року та актовий запис про укладення шлюбу № 2509 від 24.11.1979 року. Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 22.10.2008 року та 07.12.2010 року після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 64/2008, а після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 109/2010 в межах яких позивачка отримала у спадщину інше спадкове майно після смерті своїх батьків. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З матеріалів справи вбачається, що отримання позивачем в нотаріальному органі свідоцтва про право власності є неможливим з причини відсутності правовстановлюючого документу, що окремо підтверджує право власності померлих за кожним з них на 1/455 частин земельної ділянки із визначенням розміру в гектарах (меліоративне будівництво та багаторічні насадження). У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а ст. 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. г) ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України можуть набути право власності на земельну ділянку, також і шляхом прийняття спадщини. Отже, ураховуючи встановлені фактичні обставини, зокрема, наявність у померлих спадкового майна, приналежність позивача до першої черги спадкоємців, прийняття нею спадщини, відсутність інших спадкоємців, а також з огляду на те, що у позасудовий спосіб отримати свідоцтво про право власності неможливо, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved