Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Представник ТОВ «Інтеркеш Україна» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2016 року між\~ ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено кредитний\~ договір №5-5371. За умовами вказаного договору відповідачка отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2% від суми кредиту щоденно. Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується її підписом на кредитному договорі та видатковому касовому ордері від 22.02.2016 року. Згідно п.1.2. кредитного договору, кредит наданий позичальнику на 14 календарних днів, кінцевий строк повернення кредиту 07.03.2016 року. Зі сторони позивача умови вищевказаного кредитного договору були виконані в повному обсязі, однак відповідачка на день подання позову до суду не повернула кредитні кошти в повному обсязі, внаслідок чого станом на 08.06.2018 року утворилась заборгованість яка складається з : борг по тілу кредиту - 400 грн., нараховані відсотки 6496 грн., нарахована пеня 3292 грн. За наведених обставин позивач просив задовольнити позовні вимоги та вирішити питання про стягнення судових витрат з відповідачки. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином направлення судового засідання рекомендованим листом. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Зясувавши обставини справи та дослідивши додані до позовної заяви письмові докази, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Інтеркеш Україна» підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. 22.02.2016 року між\~ ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено кредитний\~ договір №5-5371. За умовами вказаного договору відповідачка отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2% від суми кредиту щоденно. Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується її підписом на кредитному договорі та видатковому касовому ордері від 22.02.2016 року. Згідно п.1.2. кредитного договору, кредит наданий позичальнику на 14 календарних днів, кінцевий строк повернення кредиту 07.03.2016 року. Зі сторони позивача умови вищевказаного кредитного договору були виконані в повному обсязі, однак відповідачка на день подання позову до суду не повернула кредитні кошти в повному обсязі, внаслідок чого станом на 08.06.2018 року утворилась заборгованість яка складається з : борг по тілу кредиту - 400 грн., нараховані відсотки 6496 грн., нарахована пеня 3292 грн. Таким чином остаточний розрахунок заборгованості, згідно поданих суду документів, який підлягає стягненню з відповідачки становить 10188 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] своїх зобовязань по вказаній угоді щодо повернення кредиту та відсотків за його користування не виконала. Таким чином суд констатує, що відповідачка порушила умови договору укладеного між сторонами 22.02.2016 року, ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання перед позивачем, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до платіжного доручення №18 від 13.06.2018 року позивачем при подачі до суду сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. які позивач просив стягнути з відповідача як судові витрати. А тому, відповідно до вимоги ст.141 ЦПК України дана вимога також підлягає задоволенню. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідачки 300 грн. витрат повязаних з досудовим врегулюванням повернення заборгованості. Однак на підтвердження такої суми витрат до матеріалів справи не надано жодних доказів, а тому в цій частині вимоги позивача є недоведеними і відсутні підстави для стягнення цієї суми.

Outcome: partial