Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 28437 грн. 96 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н, яка виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно його умов та в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 19.12.2011 року відповідач став їх клієнтом, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ними Договір про надання банківських послуг, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. Однак, відповідач своїх обов`язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 01.07.2018 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 19.12.2011 року відповідач став клієнтом позивача підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг (далі - Кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000 грн. у виглядівстановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки(а.с.8-24). До вказаної Анкети-заяви позивачем у якості доказу надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» (а.с.11). Судом з розрахунку наданого позивачем установлено, що відповідач умов Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 01.07.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 28437 грн. 96 коп., яка складається з наступного: 4573 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; 9513 грн. 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12519 грн. 76 коп. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1330 грн. 38 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5-7). 12.12.2018 року судом було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю (а.с.58-60). Ухвалою суду від 04.04.2019 року вищевказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з обов`язковим викликом сторін (а.с.100-101). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Так, згідно наданої банком копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 19.12.2011 року убачається, що відповідачем виявлено бажання оформити на своє ім`я банківську картку, проте вказана Анкета-заява не містить позначки яку саме платіжну картку бажає оформити відповідач. Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження оформлення відповідачем певної кредитної картки. Таким чином, наданий позивачем Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт (а.с.9) не є належним доказом, оскільки містить чотири різні види кредитних карт із різними умовами надання послуг, відтак суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Так, наданий позивачем до матеріалів справи Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, не містить підпису відповідача та матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила, надані позивачем до позовної заяви, розумів відповідач та ознайомився і погодився саме з ними, підписуючи заяву від 19.12.2011 року. Суд уважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (19.12.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (31.07.2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови та правила у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Таким чином, суд уважає, що Умови та правила, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.12.2011 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору, у тому числі відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Оскільки підписана відповідачем Анкета-заява не містить визначення розміру відсотків за користування кредитом, розміру неустойки (пені, штрафів), інших доказів щодо визначення розміру відсотків за користування кредитом, розміру неустойки (пені, штрафів) позивачем не надано, відтак суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сум нарахованих відсотків, пені та штрафу. При цьому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача тіло кредиту у розмірі 4573 грн. 85 коп., яке хоч і не визначено у підписаному сторонами договорі у вигляді кредитного ліміту, проте відповідачем не заперечується, що підтверджується матеріалами справи. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 283 грн. 39 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial