Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 28.02.2013 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.86937.003, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Свої зобов'язання відповідач за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 10.02.2015 року, утворилася заборгованість в розмірі 10 982 грн. 26 коп., яка складається з поточної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 506 грн. 40 коп., простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 987 грн. 22 коп., поточної заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 218 грн. 15 коп., простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2 418 грн. 60 коп., та пені у розмірі 851 грн. 89 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача Косенко І.О. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволенні. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2013 року банк уклав з [PERSON] кредитний договір № ICKGMCUI.86937.003, на підставі якого останній, отримав кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 2 000 грн., та зі сплатою 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.6-9). Згідно розрахунку заборгованості, та письмової вимоги позивача, відповідачу було збільшено кредитний ліміт за кредитним договором № ICKGMCUI.86937.003, до 7 496 грн. 16 коп., що відповідачем не заперечувалось (а.с.2-5,10). Відповідач умови повернення кредиту належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 10.02.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 10 982 грн. 26 коп., яка складається з поточної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 506 грн. 40 коп., простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 987 грн. 22 коп., поточної заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 218 грн. 15 коп., простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2 418 грн. 60 коп., та пені у розмірі 851 грн. 89 коп. (а.с.2-5). Відповідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно положень статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Як передбачено умовами кредитного договору, а саме п. 5.2 позичальник зобов'язаний погасити заборгованість по кредиту в порядку та строки, передбачені договором (а.с.6-7). З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. На підставі ст. 549, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved