Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] викладені у позовній заяві обставини підтримала та просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьків сих прав у відношенні [PERSON], [INFO]; передати [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Таращанської районної державної адміністрації Київської області для подальшого влаштування. Пояснила, що Крім того, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судові засідання 28.11.2018 та 08.01.2019 року не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює директором районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. [PERSON] з дітьми перебуває у полі зору центру соціальних служб. На комісії визначали місце проживання доньки [PERSON] - [PERSON]. Після народження сина [PERSON] [PERSON] продовжувала зловживати спиртними напоями. Її місцеперебування невідоме. [PERSON] знаходиться у родинному оточенні. З червня 2018 року [PERSON] на зв'язок не виходить. Вони вживали заходи щодо запобігання вказаної поведінки з боку [PERSON]: налагоджували стосунки із батьками [PERSON], також пропонували їй консультацію у лікаря-нарколога, однак позитивних зрушень з боку [PERSON] не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є батьком [PERSON] Вона зловживала алкогольними напоями, курила, часто проводила час за розвагами, полишивши дітей. Перед народженням [PERSON] вони з жінкою забрали [PERSON] до своєї квартири. Допомагали їй з жінкою. Вона народила у білій Церкві, він все оплатив. Після родів [PERSON] жила у них. Вони гляділи за дитинкою, а [PERSON] вживала алкоголь, за дитиною не дивилася. Потім [PERSON] уїхала з грудною дитинкою, невідомо де мешкала, тому вони звернулися до соціальних служб. Знайшли [PERSON] у Богуславі, вона мешкала у знайомого. Дитинку у неї забрали, помістили у лікарню, оскільки дитина була з гематомами. Після лікарні дитинку забрали соціальні служби. [PERSON] постійно утворювала конфлікти, грубо поводилася із жінкою, з ним, постійно зловживала алкогольними напоями, була зовсім некерована. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в 2011 році він одружився з [PERSON], та у 2012 році у них народилась донька [PERSON]. В 2017 році він з [PERSON] розірвав шлюб. Причиною розірвання шлюбу стала та обставина, що жінка постійно залишала доньку, а сама ходила гуляти, та приходила під ранок у нетверезому стані. Вони постійно сварилися. З часом звички у [PERSON] погіршилися. Дочці [PERSON] увагу вона не приділяла. Вона не хотіла мати сім'ю та дивитися за дитиною. Також вона не дивилася за сином [PERSON], залишила малого на своїх батьків. Зі слів знайомих, вона також продовжила зловживати алкогольними напоями. Хлопчик зараз знаходиться у родичів. Де зараз знаходиться [PERSON] йому не відомо, не бачив її з червня 2018 року. За останні півроку [PERSON] з донькою не спілкувалась, матеріально не допомагає, не дзвонить, за дитину не питається. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає [ADDRESS] разом з батьками у їхньому будинку. Має на вихованні двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 29.12.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем батьків сих обов'язків, 13.07.2017 до органу опіки та піклування Таращанської районної державної адміністрації Київської області звернувся [PERSON] з метою надання йому висновку про визначення місця проживання його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вивчивши дане питання, орган опіки і піклування вважав доцільним визначити місцем проживання [PERSON], [INFO], сім'ю батька [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 26.09.2017, яке набрало законної сили 10.10.2017, місцем проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначено за місцем проживання та реєстрації її батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У відношенні другої дитини - [PERSON], [INFO], відповідач є одинокою матір'ю. Під час вагітності [PERSON] систематично зловживала спиртними напоями, вдома періодично не проживала, орендувала житло. Так як перед пологами [PERSON] її умови проживання були вкрай незадовільні, батько забрав її додому. Після народження дитини, ситуація в сім'ї [PERSON] не змінилася. Відповідач продовжувала зловживати спиртними напоями, неналежним чином доглядала новонароджену дитину. Були неодноразові випадки залишення нею місця проживання разом з немовлям. Місце її перебування рідним було невідоме, в зв'язку з чим, вони неодноразово зверталися до працівників відділення поліції та служби у справах дітей та сім'ї щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов'язків. Протягом року відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності, в тому числі за ст. 178 КУпАП. Згідно наказу служби у справах дітей та сім'ї Таращанської районної державної адміністрації Київської області № 52 від 25.05.2018, [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], постановлено на облік в службі у справах дітей та сім'ї райдержадміністрації, як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах. Сім'я відповідача взята на облік та під соціальний супровід у Таращанському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у зв'язку із складними життєвими обставинами. [PERSON] обставини полягають в тому, що мати не забезпечує необхідні умови для догляду та виховання дитини, систематично разом з немовлям змінює місце проживання. Дитина потерпає від постійних стресів, відсутності належно організованого харчування та догляду, що є грубим порушенням ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». 06.02.2017, 02.02.2018, 05.05.2018, 14.05.2018, 15.05.2018 службою у справах дітей та сім'ї райдержадміністрації [PERSON] було винесено п'ять офіційних попереджень про необхідність належного виконання нею батьківських обов'язків та роз'яснено правові наслідки невиконання обов'язків по вихованню дітей. Проте, належних висновків матір'ю зроблено не було. Так, відповідно до Акту обстеження умов проживання від 10.05.2018, працівниками служби у справах дітей та сім'ї райдержадміністрації, [PERSON] разом з сином було виявлена у будинку одного з мешканців м. Таращі, де мали місце вкрай незадовільні умови проживання, зокрема: в кімнаті, в якій перебувала мати з дитиною, на підлозі та на столі виявлені залишки фарби для картриджів та упаковки з-під засобів захисту від колорадського жука, вкрай антисанітарні умови проживання. В зв'язку з цим [PERSON] було рекомендовано влаштування разом з дитиною до КЗ КОР «Мати і дитина разом» м. Фастів, де вона могла б отримати відповідні реабілітаційні послуги, на що вона погодилася, проте наступного дня від такого влаштування відмовилася. 04.06.2018 відповідач разом з сином були виявлені в одному з помешкань м.Богуслава Київської області. При цьому мати мала ознаки алкогольного сп'яніння, а у дитини виявлені численні синці на обличчі. Дитина була неохайна, недоглянута. Як з'ясувалося, після отримання дитиною тілесних ушкоджень, нанесених матір'ю під час чергової сварки з її батьком, відповідач не забезпечила надання дитині медичної допомоги. Згідно висновку експертного дослідження № 58 від 05.06.2018 судмедексперта Таращанського міжрайонного відділення СМЕ КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», при судово-медичному обстеженні у [PERSON], були виявлені тілесні ушкодження: синці на обличчі. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (-ів), могли утворитися від дії рук людини, в термін і за обставин зазначених у направленні. За ступенем тяжкості ушкодження заподіяні [PERSON], відносяться до легких тілесних ушкоджень. Всупереч вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України [PERSON] не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина. Ситуація, що склалася в даній, зокрема: невиконання [PERSON] обов'язків по догляду за дитиною, відсутність безпечного для дитини місця проживання, свідоме нехтування нею своїми обов'язками унеможливила подальше перебування дитини в сім'ї, так як це несе в собі загрозу для її життя та здоров'я. Враховуючи викладене, в силу ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України, п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», захищаючи права та законні інтереси малолітньої дитини, 05.06.2018 року виконуючим обов'язки голови Таращанської районної державної адміністрації Київської області було видано розпорядження за № 177 «Про негайне відібрання [PERSON], [INFO], від матері [PERSON]». Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання та матеріального утримання своєї дитини, свідоме нехтування своїми обов'язками. Стосовно вимог щодо позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини, суд керується наступним: Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір'ю малолітнього [PERSON], фактично самоусунулася від належного утримання та виховання дитини і не бажає змінити своє ставлення до її виховання, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов'язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її малолітнього сина.

Outcome: approved