Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 листопада 2019 року в розмірі 235941 грн 55 коп. Також просить стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 3539 грн. 12 коп. Посилається на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 20 листопада 2019 року шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах, передбачених кредитним договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 20 січня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 235941 грн 55 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 139516 грн 69 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 10537 грн 11 коп., заборгованості за простроченими відсотками - 8795 грн 49 коп. Ухвалою від 09 березня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу в судове засідання до розгляду в порядку загального позовного провадження. 08 квітня 2021 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Ковальчук А.С. надійшов відзив на позов (а.с.111-118), відповідно до якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх безпідставністю. Посилається на те, що подані представником позивача документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості за кредитним договором. Позивачем не доведено, що під час підписання анкети-заяви відповідач був ознайомлений саме з поданими Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами обслуговування преміальних кредитних карт «Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature», які містять декілька пунктів по різним видам кредитних карт. Позивачем не надано доказів видачі відповідачу кредитної карти «VISA Signature» та кредитних коштів на неї. Кредитна картка була видана відповідачу за шість місяців до підписання анкети-заяви, що не заперечується позивачем. Анкета-заява, підписана відповідачем, не містить всіх істотних умов кредитного договору (сума кредиту, кредитний ліміт, процентна ставка, даних про видачу кредитної карти, її виду, строку дії, строку повернення кредиту тощо). Позивачем не надано доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку. Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та довідка про видачу кредитної картки не містять підпису відповідача. Розрахунок заборгованості, доданий до позову, не може бути належним та допустимим доказом наявності між сторонами по справі цивільно-правових відносин, оскільки не є тим документом, що підтверджує наявність або відсутність коштів на рахунку особи, факт проведення фінансових операцій. Крім того, поданий позивачем розрахунок є недостовірним, оскільки містить відомості про використання відповідачем 100956 грн 69 коп. в день підписання відповідачем анкети-заяви (20.11.2019), хоча 21.09.2019 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 90000 грн 00 коп. Представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 206608 грн 95 коп., з врахуванням того, що кредитний ліміт по картці був встановлений у розмірі 90000 грн 00 коп. Через неузгодження сторонами по справі умов кредитування, позивачем неправомірно кошти, внесені відповідачем, зараховувалися, в першу чергу, на оплату відсотків, розмір та порядок сплати яких не погоджений у анкеті-заяві. Зазначив, що відповідач заперечує проти наявності факту надання кредиту (встановлення кредитного ліміту) та наявності заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 листопада 2019 року. Вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в зв`язку з їх необгрунтованістю, недоведеністю факту видачі відповідачу кредиту на підставі анкети-заяви від 20 листопада 2019 року, ненаданням належним та допустимих доказів надання відповідачу кредитної картки із встановленням кредитного ліміту, відсутності в анкеті-заяві відомостей щодо видачі кредитної картки з конкретним лімітом. Просить стягнути із позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн 00 коп. 05 травня 2021 року від представника позивача Єрмолова Є.М. надійшла відповідь на відзив(а.с.138-147), відповідно до якої він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач своїм підписав засвідчив, що ознайомився та погодився з вищезазначеними Умовами та правилами, Тарифами банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування. Зміст кредитного договору зафіксований в Умовах та правилах надання Банківських послуг, Тарифах банку та заяві Позичальника, до свідчить про укладення між сторонами кредитного договору в письмовій формі, що не суперечить вимогам чинного законодавства України. Підпису клієнта у примірнику Умов та правил надання банківських послуг та Тарифах банку бути не може, поскільки сторони уклали договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання, особливістю якого є викладення умов в стандартних формулярах (Умовах та правилах), а укладення договору здійснюється лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами: за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний ОТП-пароль. З моменту оформлення кредитного договору пройшло більше двох років, відповідач не звертався до Банку з приводу неправильного нарахування відсотків, що свідчить про його обізнаність з їх розміром та іншими умовами банківського обслуговування. Щодо посилання відповідача на Закон України «Про захист прав споживачів», то зазначає, що дія Закону поширюється на правовідносини щодо споживчого кредитування, в даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача. До позовної заяви додано виписку з карткового рахунку відповідача, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, часткового сплачував заборгованість за кредитним договором, отримував кошти через банкомат, розраховувався карткою через термінали в магазинах, що свідчить про отримання ним кредитної картки. Відповідачу був підвищений клас картки до «VISA Signature», тому відбулося перерахування суми заборгованості на новий рахунок, що і відображено в розрахунку заборгованості станом на 20 листопада 2019 року. Вважає, що виписка по карткового рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок не спростований, контррозрахунок не поданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, при укладенні Договору відповідач надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Щодо збільшення розміру тіла кредиту над розміром кредитного ліміту, то 30 грудня 2019 року відповідач за допомогою кредитної карти скористався сервісом «Оплата частинами», який дає можливість клієнту купити товар або послугу на торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет-магазинах за 30 секунд в розстрочку за кредитною карткою. Оплата товару або послуги здійснюється шляхом списання щомісячних платежів з картки клієнта. Оскільки під час списання чергового щомісячного платежу відповідачем було використано всю суму кредитного ліміту, списання коштів було здійснено за рахунок овердрафту, що і спричинило перевищення тіла кредиту над розміром встановленого кредитного ліміту. Кредитний договір є чинним, дія договору пролонгується кожні 12 місяців, картковий рахунок діє до повного виконання, строк дії картки зазначено на картці. Із виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про його обізнаність про умови кредитування та визнання своїх зобов`язань за договором. Щодо посилання відповідача на компенсацію витрат на правничу допомогу, то вони мають бути документально підтверджені та доведені., що відповідачем зроблено не було. Зазначає, що при регенерації позовної заяви було допущено помилку, тому на підтвердження наявності заборгованості направляє оновлені виписку по рахунку, довідку про видані кредитні кошти та довідку про зміну умов кредитування. В судовому засіданні представник позивача Торган В.Б. позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача Ковальчук А.С. позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення з підстав, зазначених у відзиві на позов. Судом встановлено наступне. На підтвердження позовних вимог представником позивача подано до суду копію анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг, з якої вбачається, що [PERSON] підписав вищезазначену анкету-заяву 20 листопада 2019 року (а.с.45-46). Крім того, представником позивача подано до суду наступні документи: -довідку АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.166), відповідно до якої [PERSON] підписав з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» кредитний договір № б/н і отримав картки № [NUMBER] (дата відкриття - 27 грудня 2018 року) із терміном дії до грудня 2021 року, № [NUMBER] (дата відкриття - 27 листопада 2019 року) із терміном дії до листопада 2022 року; -довідку АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.167) щодо зміни умов кредитування [PERSON] , з якої вбачається, що старт карткового рахунку № [NUMBER] - 27 грудня 2018 року, 20 листопада 2019 року - зміна кредитного ліміту до 110000 грн 00 коп., 27 листопада 2019 року - зміна кредитного ліміту до 200000 грн 00 коп. та 08 грудня 2020 року - зменшення кредитного ліміту до 00 грн.; -розрахунок заборгованості відносно [PERSON] станом на 20 січня 2021 року (а.с.8-10); -виписка по рахунку відповідача (а.с.154-165), з якої вбачається, що відповідач користувався платіжними картками [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , періодично погашав кредит, як шляхом договірного списання коштів на погашення процентів за рахунок невикористаного кредитного ліміту з карткових рахунків, так і шляхом внесення готівкових коштів на кредитний рахунок з 20 грудня 2018 року. При чому рух коштів на картковому рахунку [NUMBER] у виписці вказано з 20.12.2018, на картці [NUMBER] - з 27.12.2018, на картці [NUMBER] - з02.05.2019, на картках [NUMBER] та [NUMBER] - з 20.11.2019 (шляхом списання суми з одного карткового рахунку та зарахування ідентичної суми на інший), на картці [NUMBER] - з 29.11.2019; -довідка про підписання [PERSON] кредитного договору № б/н та отримання ним кредитної картки [NUMBER] (дата відкриття - 31.05.2019)(а.с. 44); -довідку АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.43) щодо зміни умов кредитування [PERSON] , з якої вбачається, що старт карткового рахунку № [NUMBER] - 31 травня 20198 року, 21 листопада 2019 року - зміна кредитного ліміту до 90000 грн 00 коп., 08 грудня 2020 року - зменшення кредитного ліміту до 00 грн.; -виписка по рахунку відповідача ( а.с. 11-42), з якої вбачається, що відповідач користувався платіжними картками [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , періодично погашав кредит, як шляхом договірного списання коштів на погашення процентів за рахунок невикористаного кредитного ліміту з карткових рахунків, так і шляхом внесення готівкових коштів на кредитний рахунок з 10 липня 2017 року. При чому рух коштів на картковому рахунках [NUMBER] та [NUMBER] у виписці вказано з 10.07.2017, на картці [NUMBER] - з 24.05.291818, на картці [NUMBER] - з 04.06.2019; -витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток «Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature» (а.с.51-55); -Витяг із Умов і правил надання банківських послуг (а.с.56-72); -копію паспорта [PERSON] з датою завірення копії 11 травня 2016 року (а.с.75). Будь-яких інших документів суду не надано, ніяких клопотань з цього приводу заявлено не було. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Представник позивача, звертаючись до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20 листопада 2019 року, невиконання умов якого відповідачем призвело до виникнення зазначеної в позові заборгованості. Заяв про зміну підстав чи предмету позову представником позивача подано не було. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, на підтвердження укладення 20 листопада 2019 року кредитного договору представником позивача подано лише вищезазначені документи або їх копії. З них: -розрахунок заборгованості (а.с. 8-10), в якому хоча і зазначено про договір від 20.11.2019 № б/н, не містить даних про реквізити розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість; -довідки про зміну умов кредитування (а.с. 43 та 167) вказують на старт карткового рахунку [NUMBER] 31.05.2019 та карткового рахунку [NUMBER] 27.12.2018. Будь-яких даних про старт якихось карткових рахунків 20.11.2019 довідки не містять; -довідки про підписання кредитного договору (а.с. 44 та 166) вказують на видачу відповідачу за кредитним договором № б/н (без зазначення дати підписання договорів) карток з номерами [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , з датами їх відкриття 31.05.2019, 27.12.2018 та 27.11.2019 відповідно (тобто задовго до та вже після укладення зазначеного в позові кредитного договору). Будь-яких даних про видачу відповідачу кредитних карток 20.11.2019 в довідках немає; -Виписки з особового рахунку відповідача (а.с. 11-42 та 154-165) містять лише вказівку на їх належність до договору № б/н без зазначення дати його укладення (підписання), вказують про рух коштів, в тому числі і кредитних, на різних карткових рахунках. При чому рух коштів на картковому рахунках [NUMBER] та [NUMBER] у виписці вказано з 10.07.2017, на картці [NUMBER] - з 24.05.2018, на картці [NUMBER] - з 04.06.2019; на картці [NUMBER] - з 20.12.2018, на картці [NUMBER] - з 27.12.2018, на картці [NUMBER] - з 02.05.2019, на картці [NUMBER] - з 29.11.2019, тобто знову ж задовго до або вже після укладення (підписання) зазначеного в позові кредитного договору. Станом на 20.11.2019 (дата підписання зазначеного в позові договору) на картках [NUMBER] та [NUMBER] шляхом списання суми з одного карткового рахунку та зарахування ідентичної суми на інший. При чому згідно даних виписок з особового рахунку початок руху коштів, встановлення кредитного ліміту, користування такими коштами та поява заборгованості розпочато 10.07.2017 та 27.12.2018. З даних виписок не вбачається, що станом на 20.11.2019 відповідачем від позивача було отримано додатково якісь кошти чи збільшено розмір кредитного ліміту; -копія паспорта [PERSON] містить дату завірення 11 травня 2016 року (а.с.75).; Таким чином, зазначені документи можуть підтверджувати про наявність правовідносин між Банком та відповідачем, що мали місце, починаючи з 10 липня 2017 року чи 27 грудня 2018 року, а з врахуванням наданої самим позивачем копії паспорта відповідача можливо і з 11.05.2017, і ніяким чином не підтверджують наявність кредитних відносин між позивачем та відповідачем на підставі саме договору № б/н від 20 листопада 2019 року, а відтак не можуть бути належними та допустимими доказами у даній справі. Копія анкети-заяви, яка також додана до позовної заяви, підписана 20 листопада 2019 року, однак не може підтверджувати існування кредитних відносин між сторонами у справі, так як містить лише ідентифікуючі дані відповідача та його згоду на те, що Заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. У вищезазначеній Анкеті-заяві відсутні будь-які дані про вид таких банківських послуг, будь-які умови, які є істотними, зокрема, для кредитного зобов`язання, такі як розмір кредитного ліміту, відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, про обов`язок повернення цих коштів відповідачем, відсутні дані про вид договору, реквізити розрахункових рахунків, номер платіжної карти, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначена процентна ставка. Таким чином, анкета-заява не дає уявлення про істотні умови кредитного договору, який укладається. Посилання позивача на Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, які не засвідченні належним чином та не містять підпису боржника, не може вважатися належним та допустимим доказом отримання кредитних коштів відповідачем 20 листопада 2019 року. Додана до позову роздруківка витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача із саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку. Крім того, у анкеті-заяві не ідентифіковано, що Умови та Правила надання банківських послуг, додані до позову, є чинними на момент підписання відповідачем анкети-заяви і що саме з ними він був ознайомлений. Таким чином, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (20 листопада 2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (16 лютого 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у вищезазначеній постанові вказала, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також, Велика Палата Верховного Суду в даному рішенні зауважила, що, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 20 листопада 2019 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Таким чином, суд не приймає як належний та допустимий доказ існування між банком та відповідачем [PERSON] кредитних відносин із чітко визначеними істотними умовами договору додані до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. До позову також додано копію витягу з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток «Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature». Разом з тим, цей витяг має чотири різних види тарифів та не має будь-яких позначок, з які б вказували, який саме вид тарифу був обраний відповідачем та чи взагалі відповідач ознайомився саме із цими тарифами. Витяг не містить підпису відповідача та відповідної дати, тому не може бути взятий судом до уваги, як належний та допустимий доказ отримання [PERSON] 20 листопада 2019 року кредиту в будь-якому розмірі. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в межах заявлених позовних вимог факту укладення із відповідачем 20 листопада 2019 року кредитного договору на умовах, зазначених позивачем, факту видачі 20 листопада 2019 року кредитних коштів, невиконання відповідачем умов саме договору від 20 листопада 2019 року, внаслідок чого утворилася зазначена в позові заборгованість, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. В судовому засіданні представником позивача Ковальчуком А.С. було заявлене клопотання про надання часу для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат та призначення судового засідання для розгляду цього питання. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed