Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 01.07.2013 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. В порушення умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. 14 лютого 2015 року [PERSON]О помер. На час смерті [PERSON] утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 14965 грн. 47 коп. Згідно відповіді Южноукраїнської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття чи відмови від спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». Посилаючись на те, що на час смерті [PERSON] за адресою реєстрації останнього постійно проживав відповідач, а тому останній вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 14965 грн. 47 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. № 54). Відповідач в судове засідання не зявився. Свою правову позицію відповідач [PERSON] виклав в запереченнях, які він надіслав на адресу суду 25.01.2017 року, в яких, посилаючись на пропущений позивачем строк звернення з кредитною претензією до нотаріуса та на необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості, просить суд відмовити в задоволенні позову і просив справу розглядати за його відсутності (а.с. №65-66). За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд \~вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Під час розгляду справи по суті встановлено, що 01.07.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який представляє собою анкету-заяву відповідача, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи банку, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.№ 4-5, 6, 7-30). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). 14.02.2015 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 14.02.2015 року (а.с.№34). Відповідно до положень ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. У Постанові від 08 квітня 2015 справа №6-33цс15 Верховним Судом України висловлена наступна правова позиція: оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статей 1281,1282 ЦК України\~щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. На виконання вимог вищезазначених норм закону позивачем 06.01.2016 року була направлена претензія кредитора до Южноукраїнської державної нотаріальної контори (а.с.35). 22.03.2016 року позивачем було отримано відповідь Южноукраїнської державної нотаріальної контори, згідно якої з заявами про прийняття чи відмови від спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.№ 44). Відповідно до\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.\~\~Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Як вбачається з паспортних даних [PERSON] був зареєстрований в [INFO] (а.с. №32). За вказаною адресою на момент смерті [PERSON] також був зареєстрований його син, відповідач по справі [PERSON] (а.с. № 33) та згідно з відповіді на запит останній зареєстрований за адресою: [INFO] з 28.05.2004 року по теперішній час (а.с. №59). Виходячи із приписів ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріали справи не містять доказів того, що спадкоємець за законом у порядку передбаченому ч. ч. 1 і 5\~ст. 1273 ЦК України відмовився від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу. За такого, суд вважає, що син боржника\~[PERSON] прийняв спадщину, з підстав передбачених ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 27.07.2016 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги (а.с. №45), однак така вимога виконана не була. Як видно з розрахунку заборгованості відповідач взятих на себе зобов'язань перед позивачем не виконує, в зв'язку із чим станом на 14.02.2015 р. заборгованість зазначеної відповідача перед позивачем складає 14965, 47 гривень (а.с. №4-5). Враховуючи вищевказане, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволеннюв повному обсязі. Посилання відповідача в своїх запереченнях щодо пропуску позивачем строку звернення з кредитною претензією до нотаріуса суд не приймає до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1 378 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1). А тому,

Outcome: approved