Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 85181,32 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1-4, 51, 56а-57). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №СL55807 від 01 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого став надалі ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON], Банк видав відповідачу кредит у розмірі 34000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36% річних. Позичальник в свою чергу зобовязався повернути кредит та сплатити проценти, комісії в порядку, в строки та на умовах, визначених Договором. В обумовлені умовами договору строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 54681,83 грн. та у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача на виклики суду в судове засідання не зявляється, згідно заяви (а.с.57) просить розгляд справи провести без участі представника Банку, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву (а.с.66-67) в якій просить суд застосувати строк позовної давності, та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №СL55807 від 01.07.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем, [PERSON] отримав кредит в розмірі 34000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36% річних (а.с.5-10). Позичальник в свою чергу зобовязався повернути кредит та сплатити проценти, комісії в порядку, в строки та на умовах, визначених Договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 21.06.2016 року у відповідача наявна заборгованість\~у розмірі 85181,32 гривні, яка складається з: 12131,70 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 18097,10 гривень - сума дострокового стягнення кредиту, 47621,08 гривень - відсотки, 7331,44 гривень підвищені відсотки (а.с.58-60). З вказаного розрахунку вбачається, що 18.04.2012 року відповідачем була здійснена остання сплата грошових коштів за кредитним договором. Позивач, стверджуючи, що починаючи з травня 2012 року Банк фактично знав про своє порушене право, проте не заявляв про це, просить застосувати строк позовної давності, який за вказаним договором сплив в травні 2015 року, а до суду Банк звернувся лише в червні 2016 року. Згідно з\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст.267 ЦК України). Відповідач [PERSON] заявив про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Ст.253 ЦК України встановлює, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. За договором,\~що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів, починається після несплати чергового платежу. Зазначена правова позиція викладена в\~постанові Верховного Суду України\~від 19\~березня\~2014\~року №6-14цс14, яка\~згідно\~зі\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Як вбачається з матеріалів справи останній платіж відповідачем [PERSON] був здійснений 18.04.2012 року (а.с.59). Отже, у звязку з припиненням відповідачем погашення заборгованості за кредитом, з травня 2012 року позивач мав право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, але звернувся позивач до суду з позовом лише 09.06.2016 року (а.с.1). Суд не знаходить підстав для поновлення строків на звернення позивача до суду за захистом його порушених прав, при цьому суд зауважує, що відповідач свій обовязок перед позивачем не виконав. Оскільки сплив позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позову, суд приходить до висновку що у задоволенні позову слід відмовити саме за спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed