Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Прокурор Тростянецького району в інтересах МОЗ України в особі Тростянецької ЦРЛ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, потерпілої від злочину, в якому зазначив, що 22.04.2013 року в с. Северинівка, Тростянецького району Вінницької області між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] виник конфлікт, в результаті якого [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку СМЕ №55 від 26.04.2013 року, відносяться до середнього ступеня тяжкості. 26.06.2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ст.122 ч.1 КК України було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України згідно заяви [PERSON] Проте, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] проходив стаціонарне лікування в травматологічному відділенні Тростянецької ЦРЛ з 22.04.2013 року по 30.04.2013 року. Вартість лікування склала 852,32грн., які представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача. На підтвердження своїх позовних вимог представник позивача надав суду висновок експерта (а.с.5-6), копія медичної картки стаціонарного хворого (а.с.10-12), копію повідомлення про підозру (а.с.7). В судове засідання прокурор не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Тростянецької ЦРЛ в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій просили слухати справу без їх представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, визначив та дослідив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини. Зміст заяви Тростянецької центральної районної лікарні за №66 від 06.03.2015 року вказує, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Тростянецької ЦРЛ з діагнозом «Струс головного мозку, забій поперекового та шийного грудного відділу хребта» з 22.04.2013 року по 30.04.2013 року. Вартість одного ліжко-дня в травматологічному відділенні становить 106,54 грн. Загальна вартість лікування становить 852,32грн. (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За даних обставин, враховуючи, що [PERSON] вчинив злочин умисно, що виключає наявність стану сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, або перевищення меж необхідної оборони, беручи до уваги те, що позивач поніс витрати на лікування особи, потерпілої від злочину, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved