Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

представник Позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є житлово-експлуатаційною організацію, яка обслуговує будинок [ADDRESS]. Відповідач є власником нежитлового приміщення № 100 у вказаному будинку, користується всіма комунальними послугами, разом з тим, не сплачує за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим у Відповідача за період з січня 2014 р. по грудень 2016 р. виникла заборгованість перед Позивачем в сумі 8802,17 грн. В зв'язку з простроченням Відповідачем грошового зобов'язання ставить питання про стягнення з Відповідача пені в розмірі 1% від суми сплати за кожний день прострочення - 9001,91 грн.; на підставі ч. 2 ст.625 ЦК України також ставить питання про стягнення з Відповідача суми інфляційних нарахувань в розмірі 5628,01 грн., 3% річних - 524,48 грн. В судовому засіданні представник Позивача зазначив, що після звернення до суду станом на 25.07.2017 р. Відповідачем сплачено заборгованість за основним боргом. Однак, оскільки з боку Відповідача мало місце прострочення сплати наданих послуг, просить стягнути з останнього в межах строків позовної давності штрафні санкції за прострочення грошового зобов'язання, а саме: 2346,41 грн. - пені; 73,08 грн. - 3 % річних; 257,38 грн. - інфляційна складова боргу. Подав заяву про зменшення розміру позовних вимог з урахуванням строків позовної давності. Також просить суд вирішити питання судових витрат. Будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду справи, представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник Відповідача в судовому засіданні 02.08.2017 р. підтримав раніше подану через канцелярію суду заяву про застосування до вимог позивача строків позовної давності. В наступні судові засідання, будучи належним чином повідомленим, не з'явився. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Позивач є житлово-експлуатаційною організацію, яка обслуговує будинок [ADDRESS], в якому Відповідач є власником нежитлового приміщення № 100 на підставі Свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 18.06.2003 р. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Судовим розглядом встановлено, що 29.10.2001 р. між Сторонами укладено Договір на технічне обслуговування комунікаційних мереж нежилих приміщень, надання комунальних послуг та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого Відповідач взяв на себе зобов'язання з оплати наданих послуг до 5 числа наступного за звітним місяцем ( п. 3.1.). Вказаний договір є чиним на дату розгляду справи, що сторонами не заперечується. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку Відповідача є оплати наданих Позивачем послуг до 5 числа наступного за звітним місяцем. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Також Відповідачем фактично визнається, що за період з січня 2014 р. по грудень 2016 р. у нього виникла заборгованість перед Позивачем в сумі 8802,17 грн., яка була сплачена Відповідачем в повному обсязі під час розгляду справи в суді. Положеннями п. 3.2. Договору на технічне обслуговування комунікаційних мереж нежилих приміщень, надання комунальних послуг та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 29.10.2001 р. між його сторонами узгоджено, що за несвоєчасну оплату послуг Відповідачем Позивач нараховує пеню в розмірі 1% від суми сплати за кожний прострочки. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30.10.2013 р.). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-474цс16 від 18.05.2016 р.). З наданої Позивачем довідки про суми заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг та нарахованих штрафних санкцій ним нарахована пеня за період лютий 2016 р. - грудень 2016 р. в розмірі 2346,41 грн., та в межах загального строку позовної давності (3 роки) за період січень 2014 р. - грудень 2016 р. сума інфляційних нарахувань в розмірі 257,38 грн., 3% річних - 73,08 грн. Будь-яких заперечень з боку Відповідача щодо суми нарахованих штрафних санкцій не надходило. Таким чином позовні вимоги про стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних в межах загального строку позовної давності та пені в межах скороченого строку позовної давності є законними та обґрунтованими, а відтак, підлягають задоволенню. Враховуючи, що суд задовольняє заявлений позов то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати суми судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved