Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Прокурор Березанського району Миколаївської області 23.07.2015 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що в ході вивчення стану законності при відведенні у приватну власність земельної ділянки в межах пляжної зони в с.Морське Березанського району Миколаївської області, підставою якого стало повідомлення в ЗМІ, встановлено, що на підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації №61 від 20.01.2005 року між Березанською райдержадміністрацією та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки №117, зареєстрований 27.01.2005 року Березанським районним відділом земельних ресурсів. Предметом договору є земельна ділянка площею 1,88 га, кадастровий номер 4820982200:10:000:0006, розміщена в межах території Коблівської сільської ради, на якій знаходиться база відпочинку «Морське», належна покупцеві на підставі договору купівлі-продажу № 475 від 27.08.2004 року, що знаходиться за адресою вул.Морська, 22, с.Морське Березанського району Миколаївської області. На підставі вказаного договору [PERSON] 07.12.2005 року видано державний акт серії МК №080361 на право власності на земельну ділянку за кадастровим № 4820982200:10:000:0006, грошова оцінка якої станом на 12.01.2005 року становить 64690,10 грн. На думку прокурора, вказане розпорядження Березанської райдержадміністрації прийняте з порушенням вимог чинного на той час законодавства, а саме : на момент продажу на спірній земельній ділянці не було обєктів нерухомого майна, належних покупцю, а майно бази відпочинку «Морське», вказане у оспорюваному договорі, знаходилось на іншій земельній ділянці; в порушення вимог ч.2 ст.128 Земельного кодексу України на момент прийняття спірного розпорядження земельна ділянка у користуванні [PERSON] не перебувала, оскільки договір оренди спірної земельної ділянки між [PERSON] та Березанською райдержадміністрацією від 20.01.2005 року зареєстровано в Березанському районному секторі реєстрації ДП «Центр Державного земельного кадастру» лише 11.02.2005 року, тобто на момент прийняття спірного розпорядження договір оренди земельної ділянки відповідно до ч.2 ст.125 ЗК України та ч.1 ст.210 ЦК України був неукладеним; не враховано законодавче обмеження на передачу у приватну власність земель водного фонду. Тому прокурор\~просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської райдержадміністрації № 61 від 20.01.2005 року як таке, що суперечить законодавству та порушує цивільні права та інтереси держави; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки №117 від 21.01.2005 року, укладений між Березанською райдержадміністрацією Миколаївської області та [PERSON], зареєстрований 27.01.2005 Березанським районним відділом земельних ресурсів; визнати недійсним та скасувати державний акт серії МК №080360 від 07.12.2005 року на право власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 4820982200:10:000:0006 як виданий на підставі недійсного правочину. У судове засідання прокурор не з»явився, надав до суду заяву про підтримку позовних вимог та згоду з ухваленням заочного рішення. Відповідачі у судове засідання двічі не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що розпорядженням в.о.голови Березанської райдержадміністрації Миколаївської області № 61 від 20.01.2005 року «Про продаж земельної ділянки для несільськогосподарського призначення» (а.с.10) вирішено продати [PERSON] земельну ділянку для рекреаційного призначення (для розширення існуючої бази відпочинку «Морське») площею 1,88 га за адресою вул.Морська, 22, с.Морське Березанського району Миколаївської області за межами населеного пункту в межах території Коблівської сільської ради. Відповідно до вказаного розпорядження між Березанською райдержадміністрацією та [PERSON] 21 січня 2005 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для розширення існуючої бази відпочинку «Морське», посвідчений нотаріально за №117 (а.с.11), предметом якого є земельна ділянка площею 1,88 га, на якій знаходиться база відпочинку «Морське», належна покупцеві на підставі договору купівлі-продажу №475 від 27.08.2004 року, що знаходиться за адресою вул. Морська,22 с.Морське Березанського району Миколаївської області. На підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] 07.12.2005 року видано державний акт серії МК №080361 на право власності на земельну ділянку площею 1.8800 га у межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області для рекреаційного призначення під розміщення існуючої бази відпочинку «Морське», кадастровий номер земельної ділянки № 4820982200:10:000:0006 (а.с.13). Відповідно до ст.116 ЗК України (в редакції станом на 20.01.2005 року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Пунктом 2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (у редакції, що діяла на момент прийняття спірного розпорядження) до повноважень місцевих державних адміністрацій віднесено розпорядження землями державної власності відповідно до закону. Порядок продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності врегульовано ст.ст.127, 128 ЗК України. Так, згідно зі ст.127 ЗК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземним державам відповідно до цього Кодексу. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок (ч.2 ст.127 ЗК в редакції станом на момент прийняття спірного розпорядження). За договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним територіальною громадою Березанського району Миколаївської області в особі Березанської районної ради Миколаївської області та [PERSON] 27 серпня 2004 року та посвідченим нотаріально 27.08.2004 року за №475, [PERSON] придбав у власність комплекс, базу відпочинку «Морське», що знаходиться у с.Морське Березанського району Миколаївської області, вул.Морська, 22, право власності на який зареєстровано за [PERSON] 23.09.2004 року (а.с.16-19). Разом з тим, як вбачається із матеріалів землевпорядної документації (а.с.14-15), на придбаній за спірним договором земельній ділянці нерухоме майно відсутнє; база відпочинку «Морське» розміщена на суміжній земельній ділянці. Таким чином, на час прийняття спірного розпорядження та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.01.2005 року підстави для її придбання на неконкурентних засадах були відсутні. Відповідно до ч.2 ст.128 ЗК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження), громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради. У заяві зазначаються бажане місце розташування земельної ділянки, цільове призначення та її розмір. До заяви додається, зокрема, державний акт на право постійного користування землею або договір оренди землі. Особам, які подали заяви (клопотання) про придбання (купівлю) земельної ділянки, що не перебуває у їх користуванні, продаж цієї ділянки здійснюється не пізніше 30 днів після розроблення землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки (ч.4 ст.128 ЗК). 12 січня 2005 року Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 1.880 га, з яких 0.5026 га відкритих заболочених земель (а.с.22), кадастровий номер 4820982200:10:000:0006, за межами населеного пункту, для рекреаційного призначення під розширення існуючої бази відпочинку «Морське» яка знаходиться в с.Морське Березанського району Миколаївської області, вул.Морська, 22 (а.с.20-21). Зазначений договір оренди земельної ділянки зареєстровано Березанським районним сектором реєстрації ДП «Центр ДЗК» 11 лютого 2005 року (а.с.21 на звороті). Як встановлено статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на 01.01.2005 року, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Таким чином, на момент прийняття Березанською РДА розпорядження від 20.01.2005 року № 61 та укладення відповідачами договору про купівлю-продаж земельної ділянки від 21.01.2005 року державна реєстрація договору оренди цієї ж земельної ділянки не була проведена, та, відповідно, договір оренди земельної ділянки від 12 січня 2005 року був нечинним, а тому не створював для сторін прав та обов»язків, пов»язаних із користуванням зазначеною земельною ділянкою, зокрема, передбачених ч.2 ст.128 ЗК України. Як вбачається з експлікації земельних угідь та кадастрового плану (а.с.14-15), земельна ділянка знаходиться безпосередньо на узбережжі Чорного моря; частина спірної земельної ділянки площею 0.5026 га є відкритими заболоченими землями (а.с.22). За положеннями ст.88 Водного кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин)\~вздовж річок,\~\~морів і навколо озер,\~\~водосховищ та\~\~інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. \~ \~ \~ \~Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна\~ смуга\~ шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Таким чином, з урахуванням зазначених нормативних розмірів, є підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги, що узгоджується із правовими висновками Верховного суду України. Так, відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 10 червня 2015 року по справі № 6-162цс15, існування прибережних смуг визначеної ширини\~ передбачене нормами закону (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України), відтак відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. Землі, зайняті прибережними захисними смугами, віднесено до земель водного фонду (ст.58 ЗК України). За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність законодавством не передбачено. \~ \~ \~ \~ Таким чином, розпорядження Березанської райдержадміністрації №61 від 20.01.2005 року є таким, що суперечить законодавству та порушує цивільні права та інтереси держави. Відповідно до частини другої\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. На підставі ч.3 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Тому зазначене розпорядження підлягає скасуванню. Відповідно до ч.6 ст.128 ЗК України, рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, який підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації (ч.7 ст.128 ЗК України). Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Виходячи із зазначених норм та враховуючи, що розпорядження, на підставі якого відповідачами укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21.01.2005 року, скасоване судом, зазначений договір підлягає визнанню недійсним. Відповідно до частини першої статті\~125, частини першої статті\~126 ЗК України\~(у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) право власності [PERSON] на земельну ділянку виникло з моменту отримання ним державного акта та його державної реєстрації. Як вбачається з п.9 Указу Президента України «Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення» від 19 січня 1999 року N 32/99, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення є підставою для оформлення відповідного державного акта на право власності на цю земельну ділянку. Зазначені норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта на право власності, а тому наявні підстави для визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку як такого, що виданий на підставі недійсної угоди. \~\~На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved