Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - Маркевич Я.С. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, в якому просить стягнути заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 77 561 грн. за період з 01.03.2013 року по 31.07.2021 року, а також 3% річних в сумі 1678,76 грн. та інфляційні втрати в сумі 3732,18 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 30.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 27.09.2021 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, в якому останній просив розглядати справу за його відсутності та застосувати строки позовної давності. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою [ADDRESS] , тобто є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно матеріалів справи, КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі, в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Не зважаючи на відсутність письмового договору відповідачі є споживачами послуг по централізованому теплопостачанню. Згідно матеріалів справи, КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а відповідачі, в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Як вбачається з відомості нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . З вказаної відомості також встановлено, що за період з 01.03.2013 по 31.07.2021 відповідачі мають заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 77561,50 грн. За змістом ст. 64 ЖК України, заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів інфляційних витрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. У ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). З зазначеного розрахунку вбачається, що позивачем було проведено розрахунок поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Згідно ч. 3. ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Оскільки, відповідач [PERSON] заявив клопотання про застосування позовної давності, а позивач звернувся до суду лише в серпні 2021 року, при цьому не зазначає поважної причини пропуску строку позовної давності, позовні вимоги КП «ХТМ» в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задоволенню за період з 01.03.2013 року по 31.08.2018 року не підлягають, у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Судом встановлено, що за період з 01.09.2018 року по 31.07.2021 року заборгованість відповідачів складає 41 735 грн. 85 коп., інфляційні витрати - 3 732,18 грн., три проценти річних - 1 678,76 грн. Таким чином, на підставі викладеного, позовні вимоги КП «ХТМ» підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial