Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Комунального лікувального профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» , в якому просить стягнути з [PERSON] 3838 грн.46 коп. , як витрат, понесених лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що закриття справи відносно обвинуваченого у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду, прокурор прохав стягнути їх та судові витрати з відповідача.. У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь держави заподіну шкоду в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з чим, суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази по справі суд приходить до наступного висновку: Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що 27 квітня 2013 року, близько 16 години, за адресою м.Прилуки, вул.Вокзальна, буд. 35 в приміщенні кафе «Доміно» між відпочиваючим там [PERSON] та [PERSON] виникла словесна суперечка, в результаті якої [PERSON] поблизу зазначеного кафе, а саме по вул.Вокзальній вчинив бійку з [PERSON], в ході якої наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому правої ліктьової кістки зі зміщенням, забійних ран обох надбрівних дуг, забою лівого ока, гематоми повік, сукон»юнктивального крововиливу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №241 від 30.05.2013 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили розлад здоров'я терміном більше 21 дня. Органами досудового слідства дії [PERSON] кваліфіковано за ст. 122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, кримінальне провадження ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 11 лютого 2014 року було закрито у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 2 названої статті передбачено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров»я, що є у державній власності, або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Крім того, згідно з п.п. 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 р. № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» кошти, витрачені закладом охорони здоров»я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних затрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров»я, в якому перебував на лікуванні потерпілих, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. У період з 27 квітня по 20 травня 2013 року потерпілий [PERSON] проходив лікування у травматологічному відділенні КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» та на її лікування якого було затрачено 3838 грн.46 коп. бюджетних коштів, що підтверджується відповідною довідкою медичного закладу (а.с.7), а тому такі підлягають до стягнення в судовому порядку. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави і судовий збір по справі в розмірі 243 грн.60 коп., оскільки прокурор при подачі позову до суду був звільнений від сплати такого.

Outcome: approved