Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у червні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім. Карла Маркса, та належало померлій згідно дубліката сертифікату серії СМ № 0283927, виданого на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації за №140-ОД від 10.04.2013, зареєстрованого за № 243. Постановою приватного нотаріуса Тростянецької районного нотаріального округу Гребіника О.Д. від 31.05.2021 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), оскільки нотаріусом було встановлено наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивачка, яка претендує на вказану земельну частку (пай), не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки після смерті спадкодавця спадщину фактично прийняли, крім позивачки, також і відповідачі. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) відповідно до дубліката сертифіката на земельну частку (пай) серії СМ №0283927, виданого на підставі розпорядження Тростянецької РДА Сумської області за №140-ОД від 10.04.2013, зареєстрованого за №243, на ім`я [PERSON] , у порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Станова Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 02.07.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16.08.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачки заявлений позов підтримав повністю з підстав указаних у ньому, просив позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причину неявки. Відповідачі також не з`явилися у судове засідання, але подали заяви, в яких просять суд справу розглядати без їхньої участі та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини пов`язані із спадковими спорами, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , а також відповідачі: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Станова Тростянецького району Сумської області (а.с. 4, 5, 9 - 14). З довідки виданої Станівською сільською радою Тростянецького району Сумської області від 21.11.2019 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до смерті та на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею були зареєстровані: син - [PERSON] , 1974 року народження, син - [PERSON] ,1977 року народження, дочка - [PERSON] , 1984 року народження, дочка - [PERSON] , 1986 року народження. Заповіт від імені померлої у виконкомі сільської ради не посвідчувався (а. с. 15). 10.04.2013 головою Тростянецької районної державної адміністрації було видано розпорядження №140-ОД про видачу дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) замість втраченого на ім`я [PERSON] у межах колишнього СПТЗТ ім. Карла Маркса (а.с. 6). Як вбачається з дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0283827 від 19.06.2013, [PERSON] на підставі рішення Тростянецької районної державної адміністрації від 03.07.1996 №408 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Карла Маркса розміром 4,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості)(а. с. 7). Відповідно до повідомлення відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 18.06.2021 за № 526/111-21 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Тростянецькою районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Карла Маркса, на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації № 408 від 03.06.1996 зареєстровано сертифікат серії СМ № 0094443 на ім`я [PERSON] . Сертифікат зареєстровано за № 243 від 03.10.1996 та видано власнику. Також на ім`я [PERSON] видано дублікат сертифіката серії СМ № 0283927 від 19.06.2013. Факту реєстрації державного акту на ім`я [PERSON] в електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, нане встановлено (а.с. 16). Постановою приватного нотаріуса Тростянецької районного нотаріального округу Гребіника О.Д. від 31.05.2021 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на земельні ділянки, які розташовані на території Станівської сільської ради та були надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з тим, що спадщину фактино прийняли її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які протягом шести місяців з дня смерті від отримання спадщини не відмовились, тому спадщина повинна ділитися на чотирьох спадкоємців в рівних долях по ј частині кожному. Разом з тим, [PERSON] подала заяву, що вона бажає отримати спадщину на земельні ділянки повністю (а.с. 8). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року по справі №6-138цс13 також зробив правовий висновок про те, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР. Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок із Спадкового реєстру № 65551687 та № 65551668 від 13.07.2021, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д., після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с. 35-37). Відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Позивачка та відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] та, відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, визнаються такими що прийняли спадщину, фактично вступивши в управління і володіння спадковим, отже набули право на земельну частку (пай), що належала померлій в рівних долях, тобто кожен спадкоємець має право на 1/4 частину земельної частки (паю). Відповідно до положень ст. 553 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Отже, законодавством встановлено граничний (преклюзивний) строк для можливості спадкоємців відмовитися від прийняття спадщини, який не підлягає поновленню. Як установлено судом відповідачі протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] не подавали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини, тому визнання ними позову суперечить закону і не може бути прийнято судом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Гребіник О.Д. обґрунтовано відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, зважаючи на установлені судом обставини, а також вимоги вищевикладеного чинного законодавства, захищаючи охоронювані законом права позивачки, суд вважає за необхідне визнати за останньою право на належну їй 1/4 частину спірної земельної частки (паю) у порядку спадкування за законом. Відтак, заявлений позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial