Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Прокурор Ізяславського районну звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та зазначив, що розпорядженням [PERSON] РДА від 12.12.2011 року [PERSON] було надано в користування на умовах оренди земельну ділянку № 6822183900:04:028:0047 площею 62,5495 га. для ведення фермерського господарства із земель державної власності на території Михнівської сільської ради Ізяславського району строком на 10 років. На виконання вказаного розпорядження між [PERSON] РДА та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 05.03.2012 року строком на 10 років. В подальшому між [PERSON] управлінням Держземагенства в Хмельницькій області та [PERSON] було укладено додаткові угоди від 17.02.2015 року та 07.04.2015 року до договору оренди земельної ділянки від 05.03.2012 року, та внесено зміни у договір, відповідно до яких площу земельної ділянки 62,5495 га для ведення фермерського господарства, яка була виділена [PERSON] розподілена на дві частини: площею 58,2054 га, та 4,3441 га. Земельна ділянка площею 58,2054 га на даний час використовується [PERSON] Вказує, що відповідно до акту обстеження технічного стану від 06.05.2015 року, на території Михнівської сільської ради знаходиться памятка археології «Скіфське поселення», та за результатами якого було складено ортофотоплан та план памятки археології, також було встановлено, що частина даної памятки археології площею 3,3323 га. знаходиться на території вищевказаної земельної ділянки № 6822183900:04:028:0201. Дана памятка археології була заснована між XII і ІІ ст. до н.е., поселення має такі розміри: 870х200м., та розпорядженням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради депутатів трудящих № 143 від 05.05.1974 року навколо поселення установлено 50 метрову охоронну зону, яка з заходу обмежена урочищем Кручею, з півночі землями держлісфонду, зі сходу карєром, з півдня р. Горинь. Також даним актом обстеження було встановлено, що археологічний культурний шар памятки внаслідок глибокої оранки щороку руйнується. Крім того, 18 квітня 2013 року між відділом охорони памяток історії та культи Хмельницької ОДА та Михнівською сільською радою було укладено охоронний договір № 1/11, а саме памятки археології «Скіфське поселення». З врахуванням викладеного, а саме, те що всупереч вимогам Закону України «Про охорону культурної спадщини» між [PERSON] РДА та [PERSON] під час укладення договору оренди не були включені умови збереження памятки археології і забезпечення її охорони, а тому на даний час існує загроза, що археологічний культурний шар внаслідок розорювання руйнуватиметься і надалі. Прокурор прокуратури Ізяславського району [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, та просив до договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] РДА та [PERSON] від 05.03.2012 року, внести наступні зімни: а) пункт 7 Договору викласти в такій редакції: «Інші особливості обєкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини»: в південно-західній частині обєкта оренди розташована частина памятки археології місцевого значення - «Скіфське поселення» площею 3,3323 га.; б) додати до змісту Договору пункт 15-1 і викласти його в такій редакції: «на території обєкта оренди, на якій знаходиться памятка археології місцевого значення «Скіфське поселення», орендар зобовязується дотримуватись вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та охоронного договору, укладеного 18.04.2013 року № 1/11 між відділом охорони памяток історії та культури Хмельницької обласної державної адміністрації та Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області. Орендар зобовязується: - не проводити на території памятки археології глибокої оранки більше, ніж 30 см.; - не проводити земляних робіт на території памятки охорони без спеціального письмового дозволу органу охорони; - не проводити на території памятки будівництва; - не проводити насаджень на території памятки без письмової на це згоди органу охорони культурної спадщини; - терміново повідомляти Михнівську сільську раду Ізяславського району Хмельницької області та відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області про руйнування чи пошкодження памятки та вжитті заходи від подальшого її руйнування; - про випадкові знахідки археологічних речей (черепки стародавньої посуди, камяні сокири, ножі, бронзові браслети, залізні стріли, списи та ін.) негайно повідомляти Михнівську сільську раду Ізяславського району Хмельницької області та відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області; - безперешкодно допускати працівників відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області чи уповноважених ним осіб для здійснення контролю за виконанням правил утримання зазначеної памятки (її частини) або для її наукового обстеження. Голова Михнівської сільської ради направив на адресу суду клопотання про слухання справи у відсутності їхнього представника, заперечень проти позову немає. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подавши при цьому письмові заперечення проти нього. Також вказала, що для [PERSON] надавалася земля сільськогосподарського призначення, а не земля історико-культурного призначення, яка в свою чергу мала мати відповідну технічну документацію. Крім того пояснила, що на час укладення вказаного договору будь-яких зауважень щодо наявності на земельній ділянці памятки археології встановлено не було, тому вважає, що без відповідної технічної документації на землю історико-культурного призначення встановити протилежного неможливо, а докази надані прокурором є сумнівними, тому у задоволені позову слід відмовити. Додатково зазначила, що при наявності технічної документації на памятку археології із встановленням межових знаків, за погодженням Держгеокадастру, відповідач не заперечував би проти внесення зміни у договір оренди. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак направила на адресу суду заперечення проти позову із клопотанням слухати справу у її відсутності та відмовити прокурору у задоволені позову. Від відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області, та [PERSON] районної державної адміністрації надійшли клопотання про слухання справи у відсутності їх представників, позовні вимоги прокурора підтримують у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Ухвалами Ізяславського районного суду від 04.06.2015 року та 30.06.2015 року по дані справі залучено: відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача; головне управління Держземагенства України в Хмельницькій області в якості співвідповідача; [PERSON] районну державну адміністрацію у Хмельницькій області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Розпорядженням голови [PERSON] РДА № 778/2011-р від 12.12.2011 року [PERSON] було надано в користування на умовах оренди земельну ділянку з метою створення фермерського господарства із земель державної власності на території Михнівської сільської ради строком на 10 років площею 101,0496 га. На підставі Розпорядженням голови [PERSON] РДА № 251/2012-р від 25.05.2012 року було внесення зміни до розпорядження районної державної адміністрації від 12.12.2011 року № 778/2011-р., яким для [PERSON] надано в користування на умовах оренди земельну ділянку з метою створення фермерського господарства із земель державної власності на території Михнівської сільської ради строком на 10 років площею 91,3829 га. Вказані розпорядження передували собою укладення договору оренди земельної ділянки від 05.03.2012 року між [PERSON] РДА та [PERSON], щодо надання останньому в користування строком на 10 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 62,5495 га., яка знаходиться за межами населених пунктів на території Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. В подальшому Додатковою угодою від 17.02.2015 року до договору оренди землі від 05.03.2012 року між [PERSON] управлінням Држземагенства у Хмельницькій області та [PERSON], було знову ж таки внесено зміни у Договір, виклавши пункт 2 в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка державної форми власності площею 58,2054 га. (кадастровий номер 6822183900:04:028:0201) та площею 4,3441 га. (кадастровий номер 6822183900:04:028:0200)». На підставі додаткової угоди від 07.04.2015 року до договору оренди земельної ділянки від 05.03.2012 року, укладеної [PERSON] управлінням Држземагенства у Хмельницькій області та [PERSON], було внесено зміни у Договір, виклавши пункт 2 в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка державної форми власності площею 58,2054га. (кадастровий номер 6822183900:04:028:0201)». Вказане також стверджується витягами з Державного реєстру речових прав нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.04.2015 року та 22.05.2015 року; наказами головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 26.03.2015 року № 22-2015/14-15, та 09.02.2015 року № 22-615/14-15-СГ, а також технічною документацією щодо поділу земельної ділянки яка перебуває в користуванні [PERSON] З інформації управління культури, національностей та релігій при Хмельницькій обласній державній адміністрації від 22.12.2014 року № 04-2196 на імя прокурора Ізяславського району вбачається, що на території Михнівської сільської ради Ізяславського району за 900 метрів на захід від с. Михнів Ізяславського району, в урочищі [PERSON] знаходиться памятка археології місцевого значення «Скіфське поселення» (рішення Хмельницької обласної ради депутатів трудящих від 11.03.1972 року № 66). Крім того, зазначено, що межі памяток археології не визначено, не встановлені охоронні зони, але укладені охоронні договори. Вказаний факт стверджується облікової карткою від 18.09.1976 року, схемою розташування памятки археології, поселення скіфського періоду (ХІІ-ІІ ст. до н. е.) за межами с.Михнів Михнівської СР Ізяславського р-ну, та Генпланом розташування скіфського поселення (а.с. 14-17). Відповідно до охоронного договору на памятку культурної спадщини № 1/11 від 18.04.2013 року між відділом охорони памяток та культури у Хмельницькій області та Михнівською сільською радою, останні зобовязалися охороняти памятку археології «скіфське поселення», яка знаходиться за 900 м. на захід в урочищі [PERSON] камінь. На підставі [PERSON] технічного стану памятки «Скіфське поселення», який являється додатком до охоронного договору, стан памятки задовільний. При наявності памяток та обєктів археології, які розміщенні на землях історико-культурного призначення і перебувають у власності держави, управління культури, туризму і курортів при Хмельницькій обласній державній адміністрації у своєму листі від 19.02.2007 року № 02-211 зазначає, що необхідно дотримуватись певних правил використання цих земель, які зазначенні прокурором у своїх позовних вимогах (а.с. 24). Актом обстеження технічного стану памятки археології «Скіфське поселення» (рішення № 66 від 11.03.1972р. охоронний № 575) на території Михнівської сільської ради Ізяславського району від 06 травня 2015 року, який складений за участі представників відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області [PERSON], Захар»єва В.А., начальника Ізяславського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної ДП «Центр Державного земельного кадастру» [PERSON], прокурора прокуратури Ізяславського району [PERSON], було встановлено, що частина памятки скіфського поселення, яке знаходиться на 900 метрів на захід від с. Михнів Ізяславського району, в урочищі [PERSON], заліснена (чагарники), частина памятки знаходиться на території земель сільськогосподарського призначення та розорюється (засіяна пшеницею). Археологічний культурний шар внаслідок проведення глибокої оранки щороку руйнується, про що свідчить зібрана на поверхні кераміка доби бронзи, раннього залізного віку. Також встановлено межі поширення давнього культурного шару на місцевості із складенням картографічних матеріалів, які додаються до вказаного акту (а.с. 25-27). Слід зазначити, що сторонами у договорі являються [PERSON] РДА та [PERSON], однак згідно із ст. 122 ЗК України повноваження органів виконавчої влади щодо надання та розпорядженнями земельних ділянок із земель державної або комунальної власності з 01 січня 2013 року наділені територіальні органи Держземагенства України. За таких обставин ухвалою суду від 04.06.2015 року управління Держземагенства у Хмельницькій області було залучено по даній справі в якості співвідповідача. Як встановлено в у судовому засіданні обидві сторони договору заперечують проти внесення змін у договір оренди, які вказані прокурором у позові, оскільки при укладені даного договору будь-яких зауважень до технічної документації не виявлено. У відповідності до наукового звіту № 314-21/04-1395 від 09.09.2011 року, яким проводилася археологічна експертиза земельних ділянок, що відводиться [PERSON] для створення фермерського господарства із земель державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Михнівської сільської ради (площа 101,0496 га.), було встановлено, що на вказаній території памяток археології не виявлено. Хоча зазначено, що на землях сільради знаходиться три памятки археології взяті на облік, одна з них памятка археології національного значення давньоруське городище ХІ-ХІІІ ст. в урочищі «Городище», друга - поселення ранньозалізного віку в урочищі «Білий Камінь», і третя могильник того ж часу поблизу села Покощівка. Крім того відомо ще одне трипільське поселення, одне давньоруське поселення і курганний могильник поблизу с. Михнів і курганна група поблизу с. Покащівка. На підставі даного наукового звіту, комісією з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою винесено висновок № 32 від 24.10.2011 року, членом якої являвся науковий співробітник сектору археології відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області [PERSON], було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр.[PERSON] Однак, відповідно до листа відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області № 38 від 09.07.2015 року, останні вказують, що у науковому звіті № 314-21/04-1395 від 09.09.2011 року по Михнівській сільській раді під час візуального обстеження земельної ділянки допущено неточність, внаслідок чого у висновку вказано, що на земельних ділянках памяток археології не виявлено. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що на території Михнівської сільської ради при погодженні документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр.[PERSON], все таки знадилась та знаходиться по теперішній час памятка археології «Скіфське поселення». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об'єктів культурної спадщини. Об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність. Охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. Вказаний договір укладений між відділом охорони памяток історії та культури Хмельницької ОДА та Михнівською сільською радою 18 квітня 2013 року. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» землі, на яких розташовані пам'ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» при передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини. Згідно ст. 54 ч. 2 Земельного кодексу України навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам'яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам'яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель. Посилання відповідачів відповідно до їх письмових пояснень, щодо повноважень відповідно до ст. 186-1 ЗК України в редакції від 05.10.2011 року, яка діяла на момент укладення договору оренди землі, відповідної комісії, якій належить забезпечення погодження документації землеустрою відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, а також відсутності зміни цільового призначення орендованої ділянки площею 3,3323 га. з земель сільськогосподарського призначення на землі історико-культурного призначення, слід зауважити наступне. Як уже зазначалося вище, Комісією відповідно до висновку з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою № 32 від 24.10.2011 року, було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр.[PERSON], але як вбачається із повідомлення відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області № 38 від 09.07.2015 року у науковому звіті № 314-21/04-1395 від 09.09.2011 року по Михнівській сільській раді, було допущено неточність внаслідок чого у висновку вказано, що на земельних ділянка памяток археології не виявлено. Тобто вказане свідчить проте, що в разі зазначення у даному звіті на день його складання памятки культурної спадщини, вказана земельна ділянка могла надаватися в користування з певними обмеженнями. Згідно Паспорту «Скіфське поселення» від 18.09.1976 року вказано границі охоронної зони в радіусі 50 м. від памятки, а також у 1977 році керівником Словянського загону АН УРСР [PERSON] складено генплан розташування Скіфське поселення біля с. Михнів у якому відображено місце розташування памятки «Скіфське поселення». У 2007 році Хмельницьким філіалом ДП «Поділлягеодезкартографія» розроблено схему розташування памятки археології, поселення скіфського періоду (ХІІ-ІІ ст. до н. е. за межами с. Михнів Михнівської СР Ізяславського району Хмельницької області). Після обстеження обєкта культурної спадщини «Поселення скіфського періоду» було підготовлено паспорт нового зразка від 12.05.2015 року, у якому визначено орієнтовні межі памятки археології місцевого значення, також визначено площу, що розорюється. Крім того, [PERSON] РВВ ХРФ ДП ЦДЗК у 2015 році визначено загальну площу поселення та площу, що розорюється із зазначенням відповідних координат та після уточнення прокурором позову викопіюванням з чергового кадастрового плану. Отже відсутність науково-проектної документації історико-культурної памятки щодо охоронюваної зони не свідчить про відсутність самої памятки археології місцевого значення - «Скіфське поселення», оскільки її розміри встановлені вищевказаними доказами. Також вказані докази стверджуються часткове місце розташування вказаної памятки археології площею 3,3323 га. на території орендованої ділянки [PERSON] Слід також зазначити, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 1-2 ст. 651 ЦК України). Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (ст. 30 Закону України «Про оренду землі». Однак відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Суд вважає, що прокурором доведено наявність одночасно вказаних умов, а саме зміна обставин була істотною, оскільки якби сторонам в момент укладення договору було відомо про те, що на території земельної ділянки, яка передавалася в оренду, знаходиться памятка археології, то вони б у відповідності до вимог законодавства уклали договір оренди земельної ділянки, передбачивши істотну умову договору таку, як забезпечення охорони памятки археології: - в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане - в момент укладення договору сторони дійсно не могли знати, що така зміна обставин не настане, оскільки відповідно до пояснень сторін та висновку про погодження проекту землеустрою будь-які пам'ятки археології на території земельної ділянки, яка передавалась в оренду, не були зазначені; - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися - потрібно розуміти, що пам'ятка археології це нерухомий об'єкт, який займає велику площу, а тому просто перемістити даний об'єкт в інше місце не можливо; - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору - в даному випадку заінтересованою стороною виступає держава в особі Михнівської сільської ради. Відповідно до умов охоронного договору і Закону України «Про охорону культурної спадщини» саме на Михнівську сільську раду покладається обов'язок охороняти дану пам'ятку археології, а також відповідальність за її руйнування. На даний час користувачем даної земельної ділянки є [PERSON] Виконання договору на існуючих умовах порушує державні інтереси, оскільки пам'ятка руйнується, орендар не несе обов'язків щодо її охорони, а відповідальність лягає на плечі сільської ради; - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона - відповідно до умов договору оренди земельної ділянки користувачем земельної ділянки є [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» при передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини. Відповідно до умов договору користувачем земельної ділянки є [PERSON] Виходячи з даних положень, саме на користувачі земельної ділянки лежить обов'язок забезпечення охорони пам'ятки археології, а тому і ризик зміни обставин. Що стосується посилань відповідачів на неправомірності до звернення до суду з вказаним позовом в інтересах держави в собі Михнівської сільської ради, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» Пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб'єкти права власності на пам'ятку визначаються згідно із законом. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Такі рухомі предмети підлягають віднесенню до державної частини Музейного фонду України, обліку та збереженню у порядку, визначеному законодавством. Землі, на яких розташовані пам'ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам'ятки археології - поля давніх битв. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками (за винятком пам'яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини. Тобто із зазначеного слідує, що в першу чергу порушуються інтереси держави, та після укладення Михнівської сільською радою охоронного договору, що потягло за собою останніми тягар по збереженню памятки археології, тому відповідно до ст. 121 Конституції України, згідно якої на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Частиною 3, 6 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції яка діяла на момент подачі позову передбачено, що підставою представництва прокурора в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Обираючи форму представництва, передбачену частиною пятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту. Вказане також узгоджується позицією Конституційного суду України, яка викладена у рішенні від 08 квітня 1999 року. Також відповідно до письмових заперечень відповідача, щодо надання прокурором на підтвердження своїх вимог «Викопіювання з чергового кадастрового плану», який виконаний [PERSON] РВВ ХРФ ДП ЦДЗК, як неналежний доказ, суд вказує наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Однією із мети ведення Державного земельного кадастру є регулювання земельних відносин. Згідно п. 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року на який посилається відповідачка, відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: - витягу з Державного земельного кадастру про обєкт Державного земельного кадастру; - довідки, що мітить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; - викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру. Як вбачається із матеріалів справи прокурором було саме і надано викопіювання з чергового кадастрового плану, на якому чітко відображено земельну ділянку на якій розташована памятка археології «Скіфське поселення» загальною площею 13,9625 га, із зазначенням відповідних координат, та після уточнення позову було надано ще одне викопіювання з чергового кадастрового плану, відповідно до якого частина земельної ділянки де знаходиться памятка археології площею 3,3323 га знаходиться на орендованій земельній ділянці [PERSON] (площа 58,2052 га). Тому, суд вважає вказані докази надані прокурора достовірними та спроможними для винесення рішення по справі. Відповідачем в свою чергу протилежного не доведено. Зокрема судом також береться до уваги, що прокурором ставляться вимоги про внесення змін у договір, а не його розірвання, оскільки це б суперечило інтересам як держави, та і інтересам орендаря [PERSON], а саме держава не буде отримувати кошти у виді орендної плати, а [PERSON] буде позбавлений права користуватися земельною ділянкою. Таким чином, внесення змін до договору є найбільш сприятливим вирішенням даного спору, що також не суперечить Закону України «Про охорону культурної спадщини». За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений позов прокурора спрямований на забезпечення охорони памятки археології, це культурний спадок всього Українського народу, та часткове знаходження даної памятки на території земельної ділянки яка була надана в оренду для [PERSON] знайшло своє підтвердження на підставі досліджених доказів у судовому засіданні, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved