Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань по сплаті коштів за надані комунальні послуги за централізоване опалення, у зв`язку з чим просить стягнути з них заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 19 464 грн. 94 коп. та судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явились. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами комунальних послуг, які надаються Вишгородським районним комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» в квартирі [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Комунальне підприємство житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради» №407 від 27 березня 2014 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Особовий рахунок на вказану квартиру відкритий на вказану особу. З даної довідки вбачається, що в цій квартирі зареєстрований [PERSON] . Розмір заборгованості відповідачів за надані комунальні послуги в період з листопада 2015 року по грудень 2018 року, виходячи з поданих суду розрахунків, становить 19 464 грн. 94 коп. та сумнівів у суду не викликає Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами не укладався. Хоча відповідач договору про надання комунальних послуг не укладав, разом з тим від них не відмовлявся. Відповідно до ст. 67 ЖК України власник зобов`язаний оплачувати комунальні послуги і несе відповідальність за зобов`язання, що випливають із права користування житлом. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, встановлено, що власники та наймачі квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідач є споживачем комунальних послуг на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як така, що їх отримує, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону має їх своєчасно оплачувати. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Згідно ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач здійснює функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає перелік житлово-комунальних послуг: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до норм ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отримані комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищезазначених послуг» розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Згідно норм ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Станом на 01 січня 2019 року сума заборгованості відповідачів за отримані комунальні послуги складає 19 464 грн. 94 коп., що підтверджується бухгалтерськими документами. Відповідачі не вжили жодних заходів щодо оплати цієї заборгованості. Відповідачем порушено встановлені зобов`язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винних осіб, який має сплатити суму боргу, про яку просить позивач. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов`язання. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved