Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Представник ТзОВ «Рівненська продуктова компанія» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення 356964,16 грн. боргу за договором позики та судових витрат по справі. В обґрунтування позову вказує, що 23.02.2016 року [PERSON] звернувся із проханням про надання грошової позики в сумі 356 964,16 гривень, що є еквівалентом 13216 доларів США, у в зв'язку з скрутним матеріальним становищем. 23.02.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Рівненська продуктова компанія» було укладено договір безпроцентної грошової позики на вказану суму. Відповідно до розписки наданої [PERSON] та видаткового касового ордера, останній отримав готівкові кошти в сумі 356 964,16 гривень відповідно до Договору. Представник позивача Сагат Б.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Заслухавши пояснення представника позивача Сагата Б.Р., дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. ч.2 ст. 1046 ЦК України проголошує, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до договору безпроцентної грошової позики від 23.02.2016 року товариство з обмеженою відповідальність «Рівненська продуктова компанія» надало а [PERSON] прийняв грошову позику в сумі 356 964,16 гривень. П.п. 2.2, 2.3 вказаного договору передбачено, що позика надається строком на 3 місяці, остаточною датою повернення позики є 30 жовтня 2016 року. Фактична передача грошей від позикодавця до позичальника в сумі 356964,16 гривень підтверджується розпискою за якою [PERSON] отримав у ТОВ «Рівненська продуктова компанія» кошти у вказаній сумі в присутності свідка [PERSON] у касі підприємства та видатковим касовим ордером від 23 лютого 2016 року. У строк передбачений договором відповідач кошти не повернув. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума 356964,16 гривень заборгованості за договором позики та судовий збір в розмірі 3569 грн. 64 коп.

Outcome: approved