Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 25.08.2015 року між ПрАТ «СК Уніка» ([PERSON]) та [PERSON] (Страхувальник) було укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 027032/4610/0000042, предметом якого є страхування транспортного засобу «БМВ 320і», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 27 липня 2016 року об 08 годині 30 хвилин в м. Одесі на вулиці Овідіопольска дорога, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Мітсубісі» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2016 року, яка набрала чинності, [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП. Позивач зазначає, що Страхова компанія виконала умови Договору добровільного страхування, укладеного між ними та [PERSON], виплативши [PERSON] на підставі [PERSON] страхове відшкодування у загальній сумі 103079,56 гривень. Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги положеннями ст.993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування», просив суд стягнути з відповідача на користь страхової компанії сплачену на виконання умов договору з [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 103079,56 гривень та судові витрати у сумі 1546 гривень 20 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», зазначивши, що позов підтримують повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «СК «Уніка» визнав частково, не заперечував, що дійсно 27.07.2016 року з вини його довірителя сталася дорожньо-транспортна пригода, це підтверджується постановою суду, яка набрала чинності. Стороною відповідача не оспорюється факт перерахування ПАТ «СК «Уніка» суми завданих потерпілому збитків, але акцентується увага суду, що сума завданих збитків є завищеною, а тому не визнається стороною відповідача. Представник відповідача вказав, що його довіритель погоджується з розміром збитків на суму 90\~000 гривень, а інша сума їхньою стороною не визнається. Суд, вислухавши представника відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 серпня 2015 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 027032/4610/0000042 (надалі Договір страхування), за яким [PERSON] застрахував майнові інтереси Страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобілю марки «БМВ», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Як вбачається з даного договору термін його дії становить з 04.09.2015 року по 03.09.2016 року. Відповідно до частини 3 договору страхування, Страховими ризиками вважаються: 3.1.1. Незаконне заволодіння ТЗ (Незаконне заволодіння); 3.1.2. Дорожньо-транспортна пригода, в тому числі викид каменів чи інших твердих франкцій із-під коліс транспорту (ДТП). 27 липня 2016 року о 08 годині 30 хвилин в м. Одесі на вулиці Овідіопольська дорога сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «БМВ 320і», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та автомобіля під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Малиновського районного суду м. Одеси по адміністративній справі № 521/19811/16-п від 29.08.2016 року, [PERSON] визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху, скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.07.2016 року о 08 годині 30 хвилин в місті Одесі по вулиці Овідіопольська дорога, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів автомобілю «БМВ 320і» під управлінням [PERSON] з автомобілем «Мітсубісі» під керуванням відповідача. З висновку № 07-031від 10 серпня 2016 року спеціаліста-автотоварознавця щодо оцінки вартості матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ 320 і», державний реєстраційний номер [NUMBER], вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, складає 106 614 гривень. Згідно [PERSON] № 00199027 від 12.08.2016 року, розрахунок розміру страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті Страхувальнику [PERSON] складає 103\~079,56 гривень. Як вбачається з Наказу № 00199027 від 12 серпня начальника Департаменту врегулювання збитків ПрАТ «СК «Уніка» та відмітки бухгалтерії від 12.08.2016 року ПрАТ «СК «Уніка» виплатило страхове відшкодування [PERSON] у загальному розмірі 103079,56 гривень, шляхом перерахування цієї суми до ДП ТОВ «Емералд фірма «Емералд Моторс». Відповідно до\~ст.27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст.993 ЦК України, на які посилається позивач як на обґрунтування своїх вимог, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.27 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~статтею 1191 ЦК), а також\~статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до\~статті 993 ЦК\~\~і\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. Згідно встановлених\~\~судом обставин,\~\~які не заперечувалися сторонами при розгляді справи, правовідносини позивача, як Страховика,\~\~та [PERSON] як Страхувальника,\~\~ґрунтуються на договорі добровільного страхування транспортного засобу \~№ транспорту № 027032/4610/0000042 від 25.08.2015 року. Із позовної заяви вбачається, що позовні вимоги заявлені з підстав, передбачених\~ст. 993 ЦК України. Таким чином,\~\~суд приходить до висновку, що укладений Договір\~\~є договором майнового страхування, а відтак вимоги позивача ґрунтуються на суброгації і підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд критично відноситься до правової позиції представника відповідача в тієї частині, що розрахунок вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобілю «БМВ 320 і» є завищеним, тому що стороною відповідача не спростовано Звіт № 07-031 спеціаліста-автотоварознавця, складений 10 серпня 2016 року, яким саме і визначений розмір матеріальної шкоди, який оспорюється представником [PERSON] Будь-які документи у підтвердження іншої суми матеріальної шкоди суду не надано. З огляду на вищевикладене\~\~суд дійшов висновку про задоволення\~позову та присудження до стягнення на користь ПрАТ «СК «Уніка» з [PERSON] розмір виплаченої Страховику матеріальної шкоди у розмірі 103079,56 гривень та сплачений судовий збір у сумі 1546,20 гривень.

Outcome: approved