Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~представник позивача просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , уродженцю с. Антоновичі Чернігівського району Чернігівської області, як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк у три місяці з дати набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Чернігові, обґрунтовуючи позов наступним. [INFO] померла [PERSON] , тітка по лінії батька. Так, померла була одинокою особою, власної сім`ї та дітей ніколи не мала та до того моменту як перестала себе самостійно обслуговувати перебувала на фактичному утриманні свого рідного брата - [PERSON] та племінника [PERSON] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала у геріатричному пансіонаті, що підтверджується листом Чернігівського геріатричного пансіонату №179 від 17 квітня 2019 року. Поховання померлого спадкодавця відбулось за рахунок позивача по справі та його батьків, зокрема, матері - [PERSON] та батька [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою Чернігівського геріатричного пансіонату. За свого життя [PERSON] склала заповіт у відповідності до якого усе своє майно та усе те, що буде їй належати за життя та на що вона матиме право остання заповіла своєму племіннику - [PERSON] , який було 24 серпня 2018 року посвідчено Анікейчик О.Н. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області. Спадкова справа до майна померлого не заводилась, а єдиним спадкоємцем за законом та за заповітом є позивач по справі її племінник, інші спадкоємні за заповітом до майна померлої - відсутні. Спадкоємець за законом другої черги, рідний брат померлої та батько позивача - [PERSON] спадщину також не прийняв та наміру приймати не має, що буде підтверджено ним безпосередньо в судовому засіданні суду першої інстанції під час його допиту в якості свідка. Так, до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право власності на земельну ділянку площею 3,00 га, яка знаходиться в селі Сущани Кагарлицького району Київської області, що належало їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24 лютого 2006 року. На початку березня поточного року позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті тітки, звернувся до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Анікейчик О.Н. з метою оформлення своїх спадкових прав, зокрема, і на право власності на вказану земельну ділянку, однак приватним нотаріусом йому у цьому було відмовлено в усній формі у зв`язку з тим, що ним було пропущено шестимісячний строк, передбачений ч. 1 ст.1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини після смерті тітки. У відповідності до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ним Кодексом. Приписами ст.ст. 1216. 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняли спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Приписами ч. 1 ст.1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п.24 постанови Пленуму Верховною Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця па вчинення цих дій. Однією із поважних причин пропуску строку для звернення до компетентної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є юридична необізнаність позивача щодо встановлених законодавством порядку та строків прийняття спадщини, процесу оформлення спадкових прав, тощо. Також причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті тітки є те, позивач, після смерті спадкодавця, увесь шестимісячний період перебував за межами території України, а саме в республіці Литва, працюючи у ТОВ «Хегельманн Транспорт» на посаді міжнародного водія з вантажних автомобілів в період з 23 серпня 2017 року, по 14 березня 2019 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Хегельманн Транспорт» від 21 березня 2019 року, яку було переведено дипломованим перекладачем [PERSON] . Однак, основою причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті тітки є і те, що про наявність вказаного вище заповіту, останньому стало відомо лише в березні 2019 року, після його повернення до України, коли батьком позивача було повідомлено останньому про необхідність оформлення спадкових прав та про існування складеного померлим спадкодавцем заповіту. Так, заповіт до березня 2019 року перебував постійно у батька позивача [PERSON] і останній був впевнений у тому, що його син повинен оформили свої спадкові права, як спадкоємець за заповітом після смерті тітки [PERSON] лише після закінчення шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вказані викладені обставини поважності причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, за необхідності, в судовому засіданні в якості свідків зможуть підтвердили в якості свідків. Відтак, усе викладене, в розумінні ст. 1272 ЦК України, свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Викладене повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-1320 цс17 від 23.08.2017 року та судовою практикою Верховного Суду. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, то суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. У зв`язку з наведеним, позивач, який є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті тітки, вимушений звернутись до суду з даним позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в особі Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Будьяких заяв та клопотань не надавав. Представник відповідача в особі Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Будьяких заяв та клопотань не надавав. Суд, з урахуванням ст.. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши представника позивача, свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено запис Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Згідно листа даного за запит позивача адміністрація Чернігівського геріатричного пансіонату надає інформацію, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала і була зареєстрована з 21.02.2017 р. (наказ № 52 від 21.02.2017 р.) і по день смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Виконкомом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області повідомив про те, що [PERSON] , 1940 р.н., поховано в с. Сущани Кагарлицького району Київської області. 24 серпня 2018 року [PERSON] в присутності свідків було складено заповіт, згідно якого на випадок її смерті зроблено таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиму право - вона заповідає [PERSON] , [INFO] . Громадянин України, [PERSON] , [INFO] , працював у ТОВ «Хегельманн Транспорт» на посаді Міжнародний водій вантажних автомобілів: з 23 серпня 2017 року по 14 березня 2019 року. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Книгою Шостою, Спадкове право\~Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідок [PERSON] пояснила, що вона була свідком складання заповіту, але нічого не говорила позивачу, який їй приходиться зятем, так як думала, що йому скаже його батько. Свідок [PERSON] пояснив, що заповіт був у нього та передати синові не мав можливості, так як останній довгий термін перебував на роботі за межами України. Коли його син прибув в Україну, то він одразу йому віддав заповіт. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач з позовом про визначення йому як спадкоємцю за заповітом додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом після тітки з посиланням на те, що його право на спадкування за законом, передбачене\~ст.1261 ЦК України, не визнається нотаріусом, так як він не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, а саме в період з 31.08.2018 року по 14.03.2019 року, перебував за межами України у зв`язку з роботою, тому прохав визначити йому додатковий строк три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом після набрання рішенням законної сили. Суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, так як обставини, на які посилається позивач як на підстави позову, знайшли своє підтвердження під час перевірки наданих суду доказів, які суд вважає належними, допустимими та достовірними та визнаючи причину пропуску позивачем строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом поважною, на підставі ч.3\~ст.1272 ЦК України\~визначає позивачу додатковий строк три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved