Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача, який потім уточнив надавши заяву до суду про зміну предмета позову, посилаючись на те, що з 12 серпня 2009 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу позивачка повторно одружилася з громадянином України [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11.09.2009 року по справі № 2-2091/09, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 500 грн. Позивач зверталася до відповідача з проханням збільшити суму аліментів, але останній лише обіцяв розглянути таку можливість, а останні три місяці взагалі не сплачував коштів на утримання дитини. Тому позивач змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Представник позивача та позивач у судовому засіданні не з'явились, але надали до суду заяву в якій просили справу слухати у їх відсутність (а.с. 64). Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи (а.с. 63). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12 серпня 2009 року шлюб між сторонами по справі було розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 078335, актовий запис 224 (а.с. 8). Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 003558, актовий запис №08 (а.с. 6). 06.02.2010 року позивачка повторно одружилася з громадянином України [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], відповідно до свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 111557, актовий запис 01 (а.с. 14). Згідно довідки від Іллінської сільської ради № 826 від 24.11.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 21) також дане підтверджується довідкою Іллінської сільської ради № 14/02-17 від 09.01.2018 року (а.с. 24). В судовому засіданні були оглянуті матеріали цивільної справи № 2-2091/09, з якої вбачається, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.09.2009 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 500 грн. щомісяця до її повноліття. Відповідач надав до суду заяву в якій просить, закрити провадження по справі, так як існує таке, що набрало законної сили рішення Біляївського районного суду, ухвалене у справі № 2-2091, згідно якого з нього стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] та яке на даний час перебуває на примусовому виконанні. Суд дослідивши матеріали справи № 2-2091, вважає за необхідне відмовити позивачу у вищезазначеній заяві, у зв'язку з тим, що згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11.09.2009 року по справі № 2-2091, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 500 гривень щомісячно до її повноліття. Резолютивною частиною рішення не визначено мінімальний розмір аліментів на утримання дитини. В даний час згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач обґрунтовує свої вимоги та посилається на Закон України «Про державний бюджет на 2017 рік», так як позовна заява була подана в 2017 році, згідно якого прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1777,00 грн. Тому позивач в своїх позовних вимогах вказує стягувати аліменти у розмірі 888,50 гривень. Крім того, після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відбулись зміни в житті позивача, так як зросла вартість комунальних витрат, зросли ціни на продукти харчування та одяг, у зв'язку з чим збільшилися витрати на утримання дитини та забезпечення для неї належного рівня життя та розвитку. Отже зважаючи на вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач відповідач, як батько своєї дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку, позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у твердій грошовій сумі у розмірі 888,50 гривень щомісячно на дитину, в суду не має інформації про регулярне джерело доходів відповідача, тому суд вважає за можливе стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено, що у відповідача наявні непрацездатні члени сім'ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітніх дітей, зобов'язаний сплачувати на їх утримання аліменти в розмірі 888,50 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved