Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Публичне Акціонерне Товариство « ДельтаБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3048 грн. 63 коп. та судових витрат, понесених у справі. Ухвалою Бериславського районного суду від 23.07. 2015 року в зв'язку із смертю відповідача [PERSON] замінено на його правонаступника спадкоємця [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, заяв та заперечень до суду не надійшло. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005- 21910 - 190411 від 17.04.2011 р., за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3579.41 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Із матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свій обов'язок по перерахуванню кредитних коштів [PERSON]. Ці обставини підтверджуються: договором кредиту. Однак [PERSON] згідно з копією актового запису про смерть № 10 від 21.05.2014р. (а.с.18 ) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с.Мілове Бериславського району Херсонської області. З матеріалів справи (а.с.37 ) слідує, що правонаступником померого [PERSON] є його дружина [PERSON]. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти вип-лачуються щомісяця до дня повернення позики. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов'язання, що визнпачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що невиконання зобов'язань [PERSON] у строк, встановлений договором, сталося в результаті її смерті, після укладення згаданого кредитного договору. А оскільки він помер, то заборгованість за кредитним договором підлягає відшкодуванню її спадкоємцями - відповідачем у справі - у повному обсязі, згідно ст.1231 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку належної йому на праві приватної власності Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Отже, з урахуванням викладеного, зі спадкоємця боржника підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 3048.630 грн. а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, понесені позивачем, в сумі 1218 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved