Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Представник позивача Кириченко О. О., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Добропільської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] в м. Добропілля Донецької області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з квартири [ADDRESS] . Після своєї смерті спадкодавець заповіту не залишив. Позивач [PERSON] тривалий час перебувала зі спадкодавцем в зареєстрованому шлюбі, пізніше - після розірвання шлюбу проживала зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Після розірвання шлюбу сімейні відносини між позивачем та спадкодавцем не припинялися, вони продовжували жити разом, вели спільне господарство. Інших спадкоємців у померлого немає, єдина донька від першого шлюбу померла [INFO] . 06 лютого 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. з заявою про прийняття спадщини, в результаті чого до Спадкового реєстру були внесені відомості про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця. При цьому нотаріус роз`яснила позивачу про необхідність подання в визначений законодавством строк для прийняття спадщини документів, що підтверджують ступінь родинних відносин зі спадкодавцем або її відношення до числа спадкоємців. На підставі викладеного позивач вважає, що вона могла би претендувати на прийняття спадщини після смерті свого цивільного чоловіка за четвертою чергою спадкування за законом як особа, яка на час відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим позивач просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки сел. Цукурине Селидівського району, паспорт серії [NUMBER] , виданий 14 жовтня 2004 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, разом з громадянином [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Старо-Михайлівка Мар`їнського району Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , з часу розлучення - 06 листопада 2013 року і до часу відкриття спадщини після смерті останнього - [INFO] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача Добропільської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2004 року Добропільським міським відділом цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с. 18). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2013 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано (а.с. 19). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу квартири від 02 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським І.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 2555 (а.с. 12). Зазначений факт підтверджується також копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13781284, сформованого 02.12.2013 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області (а.с. 13), а також копією технічного паспорту на вказану квартиру (а.с. 14-16) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 січня 2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8). Факт смерті зазначеної особи підтверджується також копією лікарського свідоцтва про смерть № 292 від 29 грудня 2018 року (а.с. 9), копією свідоцтва про поховання (а.с. 10). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55011438, наданого приватним нотаріусом Молодняк Л.П. 06.02.2019 року, заведено спадкову справу № 46/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , за заявою [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 24). Відповідно до копії листа приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. від 08.02.2019 року № 133/02-14, [PERSON] для оформлення спадщини необхідно надати документи, що підтверджують родинні або шлюбні відносини із спадкодавцем - [PERSON] , 1944 року народження (а.с. 25). Факт звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини підтверджується також копією спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Молодняк Л.П. на запит суду (а.с. 32-40). Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання гр. [PERSON] , складеного 10 травня 2019 року депутатом Добропільської міської ради Щолоковим І.І., [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1979 року. З липня 2004 року разом із нею проживав чоловік [PERSON] , у 2013 році шлюб між ними було розірвано, проте вони продовжували проживати у цивільному шлюбі за вказаною адресою та вели спільне господарство. Після довготривалої хвороби [PERSON] [INFO] помер. Факт спільного проживання у цивільному шлюбі [PERSON] та [PERSON] з 2004 року і до моменту смерті також підтвердили сусіди (а.с. 48). Окрім того, представником позивача до суду було подано клопотання про долучення до матеріалів справи пояснень свідків. Із письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що дійсно позивач [PERSON] влітку 2004 року уклала шлюб з [PERSON] , який був вдівцем. З того моменту і до смерті [PERSON] у грудні 2018 року вони спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Про те, що позивач була розлучена з [PERSON] , ніхто із свідків не знав, оскільки вони увесь час проживали разом. У [PERSON] була рідна донька, яка померла від хвороби у 2012 році, проживаючи в Португалії, дітей у неї не було. Свідки підтвердили, що позивач з 2004 року по день смерті [PERSON] постійно проживали разом. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, з метою дотримання спадкових прав позивача, зважаючи, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження факту проживання позивача з її померлим чоловіком однією сім`єю не менше п`яти років без реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved