Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Управління фінансів Шепетівської районної державної адміністрації до [PERSON], треті особи Шепетівська районна рада, Шепетівська центральна районна лікарня про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину в сумі 2511,54 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що розслідуванням кримінального провадження № 12014240270000316 встановлено, що 30.03.20143 року близько 15.20 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в подвір'ї будинку № 3 по пров.Разіна в м.Шепетівка, на грунті особистих неприязних відносин зі своєю колишньою дружиною [PERSON], в ході словесної суперечки з останньою умисно завдав їй один удар кулаком в обличчя, один удар ногою по тулубу та один удар металевим прутом по голові, в результаті чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: рани лобної ділянки голови, струсу головного мозку, які за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров'я. Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 16.06.2014 року [PERSON] визано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 180 год. громадських робіт. Витрати Шепетівської ЦРЛ, пов'язані із стаціонарним лікуванням потерпілої [PERSON] від вчинення кримінального правопорушення засудженим [PERSON] добровільно не відшкодовані. Несвоєчасна сплата сум, витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочину призводить до ненадходження у районний бюджет грошових коштів. Шепетівська центральна районна лікарня є комунальною установою, яка фінансується з районного бюджету, розпорядником коштів якого є Шепетівська районна державна адміністрація через управління фінансів. Просить стягнути з відповідача на користь Управління фінансів Шепетівської районної державної адміністрації для перерахування комунальному закладу Шепетівської районної ради «Шепетівська центральна районна лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Прокурор Топчій О.В. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що внаслідок заподіяння відповідачем тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] остання лікувалася в Шепетівській центральній районній лікарні з 30.03.2014 року по 10.04.2014 року, сума витрат на її лікування становить 2511,54 грн. Шепетівська центральна районна лікарня є комунальним закладом охорони здоров'я, фінансується з районного бюджету, розпорядником коштів якого є Управління фінансів Шепетівської районної державної адміністрації. Відповідач визнаний винним у вчинені зазначеного злочину, тому зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з лікуванням потерпілої. Представник Управління фінансів Шепетівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що відповідач дійсно визнаний винним у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON], але остання лікувалася в травматологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ лише 30.03.2014 року, а інший час - в кардіологічному відділенні з діагнозом: інфаркт міокарда, що не є тілесним ушкодженням та не перебуває у причинному зв'язку з вчиненням щодо неї злочину. Представник Шепетівської центральної районної лікарні Пивовар І.Н. в судовому засіданні позов визнав, але зазначив, що потерпіла [PERSON] лікувалася в травматологічному відділенні лікарні лише один день. Представник Шепетівської районної ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.06.2014 року [PERSON] визнано винним в тому, що 30.03.2014 року він спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді рани лобної ділянки голови, струсу головного мозку, які належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров'я. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки Шепетівської центральної районної лікарні № 20/98 від 28.01.2015 року [PERSON] на стаціонарному лікуванні знаходилася з 30.03.2014 року по 10.04.2014 року (11 днів), з яких: 1 день - в травматологічному відділенні з діагнозом: розсічена рана лобної ділянки голови зліва, струс головного мозку; 10 днів - в кардіологічному відділенні з діагнозом: інфаркт міокарда, вогнищевий кардіосклероз. Витрати на лікування в травматологічному відділенні становлять 259,74 грн. Враховуючи, що Шепетівська центральна районна лікарня є комунальною установою, яка дотується з районного бюджету, розпорядником коштів якого є Управління фінансів Шепетівської районної державної адміністрації, несвоєчасна сплата сум, витрачених лікування, призводить до ненадходження до місцевого районного бюджету коштів, з яких фінансується лікарня. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування потерпілої в травматологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ в сумі 259,74 грн. на користь позивача. Судом не знайдено підстав для стягнення витрат на лікування потерпілої в кардіологічному відділенні лікарні, оскільки захворювання інфаркт міокарда і вогнищевий кардіосклероз не є тілесним ушкодженням та не перебуває у безпосередньому причинному зв'язку з вчиненням злочину відповідачем. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial