Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Представник позивача у жовтні 2019 р. звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що позивач є правонаступником ПАТ «СК «АХА Страхування». 23.10.2016 з вини відповідача, що керувала автомобілем «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої на момент скоєння ДТП, була застраховна позивачем. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2016 відповідача визнано винною у скоєнні ДТП. Відповідно до розразхунків, вартість відновлювального ремонту становить 41 878,19 грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Страхова компанія винуватця ДТП відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 41 878,19 грн. та судові витрат Ухвалою суду від 04.10.2019 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 70-71). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, конверт повернувся а адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. В силу ч. 2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.04.2016 між ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №2323а6кша, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , терміном дії до 15.04.2017 (а.с. 5-11). 23.10.2016 приблизно о 17:10 [PERSON]., керуючи автомобілем «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] по вул. Берковецькій у м. Києві, при перестроюванні не надала перевагу у русі транспортному засобу «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснила зіткнення, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2016 відповідача визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення (а.с. 19-20). В результаті даної ДТП, пошкоджено автомобіль «Шкода» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 17-18). Відповідно до рахунку фактури від 24.10.2016, 28.10.2016, 03.11.2016, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] становить 41 878,19 грн. (а.с. 26-28). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП застрахована на підставі полісу АЕ/7966060, терміном дії до 25.07.2017 (а.с. 17). 24.10.2016 потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13-14). На підставі розрахунку страхового відшкодування, страхового акту (а.с. 34-42), позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 41 878,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 43-45). 20.05.2019 позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків (а.с. 46). 20.08.2019 ТДВ «СК «Альфа-Гарант» повідомило про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, у зв`язку з пропущенням встановленого строку для звернення за виплатою страхового відшкодування (а.с. 50). Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування страховою компанією винуватця ДТП, а тому правомірним є стягнення шкоди з відповідача, як винної особи. Враховуючи наведенні вище факти та положення частини 6 статті 82 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні позовні вимоги відповідними доказами. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved