Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON], який діє на підставі довіреності юридичної особи № 3262-К-Н-О звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на тих підставах, що 17 серпня 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8891,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості передбачалося починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між нею та Банком Договір. Відповідно до умов договору, він діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк. У порушення зазначених норм договору та закону, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, у звязку із чим станом на 24 квітня 2017 року має заборгованість у розмірі 17458,46 грн., яка складається з наступного: -5859,80 грн. заборгованість за кредитом; -3876,56 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -7031,70 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штраф: 500,00 грн. передбачений п. 2.2 Генеральної угоди. Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином шляхом публікації оголошення про виклик у засобі масової інформації державної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр», про причини неявки суду не повідомила. Згідно із ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 17 вересня 2012 року юридична особа - публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON], уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 8891,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості передбачалося починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, а позичальник зі своєї сторони зобовязався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором. Судом встановлено, що Генеральна угода укладена у письмовій формі, підписана уповноваженими на це посадовими особами ПАТ КБ «ПриватБанк» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обовязковим для виконання. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON]кредитні ресурси. Відповідач же не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно із довідкою-розрахунком ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 17 серпня 2012 року перед Банком станом на 24 квітня 2017 року становить 17458,46 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 5859,80 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3876,56 грн.; заборгованість за пенею та комісією 7031,00 грн., 690,40 штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної Угоди /а.с. 4/. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилась від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором. В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживала заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку із чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з її вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Суд визнає правильним представлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась в [PERSON] за кредитним договором б/н від 17 серпня 2012 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Проте, слід відмовити в частині позову, а саме в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією за період з квітня 2014 року у розмірі 7031,70 грн. та штрафів відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 690,40 грн., оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року з населених пунктів визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де провадилась антитерористична операція. [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], яка згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», відноситься до таких населених пунктів (п.п. 23 п.1 Переліку). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитом у розмірі 5859 грн. 80 коп. та сума заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3876 грн. 56 коп. Позивачем документально підтверджена платіжним дорученням сплата при зверненні до суду із даним позовом судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. який на підставі положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до розяснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до статті 88 ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 252 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial