Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

представник позивача просить суд зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок привести систему централізованого опалення до попереднього стану, шляхом підключення самовільно відключеної опалювальної системи квартири [ADDRESS] до централізованого опалення; визнати договір № 1765 про надання послуг з централізованого опалення між Ватутінським комунальним підприємством теплових мереж та [PERSON], підготовлений позивачем на основі типового договору - укладеним; стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Ватутінського комунального підприємства теплових мереж заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення за період часу з 01 квітня 2012 року по 16 березня 2015 року в сумі 4198 грн. 05 коп. та понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп., посилаючись на те, що Ватутінське комунальне підприємство теплових мереж є постачальником теплової енергії в гарячій воді в будинок № 31 по вул. Ювілейна в м. Ватутіне Черкаської області. В квартирі № 93, з опалювальною площею 55,7 кв.м, проживає сімя [PERSON]: його дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Особовий рахунок № 1671 із щомісячним нарахуванням плати за встановленими тарифами з розрахунку за 1 кв. метр опалювальної площі, відкритий на імя власника квартири [PERSON], розрахункова книжка видана також на його імя. Сімї [PERSON] постійно надається пільга «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2» в розмірі 50%. Однак наймачі квартири ухиляються від укладання договору № 1765 про надання послуг з централізованого опалення, мотивуючи відмову від підписання неодноразово запропонованого їм проекту договору тим, що система опалення у їх квартирі виконана з грубими порушеннями і не забезпечує належної температури в опалювальний сезон. При цьому ні одної письмової заяви скарги стосовно теплового режиму у квартирі [ADDRESS] від споживачів [PERSON] на підприємство не надходило. Відповідачі не скористалися правом на перевірку кількісних та якісних показників надання послуг, а саме: не звернулися із заявою, на підставі якої здійснюється комісійний вихід до квартири споживача і у разі встановлення комісією факту надання послуги не в повному обсязі, підприємством виконується перерахунок по особовому рахунку споживача згідно з порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151 і твердження відповідачів про неналежний температурний режим у їх квартирі є безпідставним. Відповідачі двічі зверталися із заявами на підприємство: 27.08.2013 року щодо відключення їх квартири від системи централізованого опалення та 19.09.2013 року щодо припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення з вересня 2013 року у звязку з відсутністю в їх квартирі регістрів та радіаторів опалення. До останньої заяви був доданий акт від 02.09.2013 року, складений депутатом Ватутінської міської ради без участі представника комунального підприємства теплових мереж про відсутність регістрів та радіаторів опалення в квартирі [ADDRESS]. Відповідачам було надано розяснення, що підприємство теплових мереж не уповноважене приймати рішення з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення і їм з цього питання необхідно звернутися до Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мережі ЦО і ГВП Ватутінської міської ради. Отримавши відмови Міжвідомчої комісії, їх дії по втручанню в діючу систему теплопостачання є самовільними, незаконними та забороненими. Самовільне відключення радіаторів у квартирі не є підставою для не нарахування споживачеві плати за теплопостачання. Відповідач [PERSON] двічі звертався до Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП Ватутінської міської ради стосовно надання дозволу на відключення його квартири від центральної системи опалення та двічі отримував відмову: - до реконструкції газових мереж міста з установкою трьох ШРП та введення їх в експлуатацію при умові переходу на індивідуальне газове опалення всього будинку; - у звязку з недотриманням вимог пункту 2.1 наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства № 4 від 22.11.2015 року та пропозицією комісії встановити додаткові стояки в квартирі. Жодне рішення Міжвідомчої комісії про відмову у наданні дозволу на відключення від мережі централізованого опалення квартири [ADDRESS] [PERSON] не оскаржував в судовому порядку. Пропозиція комісії щодо встановлення додаткових стояків у квартирі відповідачів залишилася поза увагою [PERSON]. Комісійними обстеженнями системи опалення квартири відповідачів встановлено, що у всіх приміщеннях квартири прилади централізованого опалення відсутні, стояки централізованого опалення ізольовані, а на місцях самовільно знятих приладів встановлені прилади електричного опалення. Відповідно до правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, дії відповідачів кваліфікуються, як самовільне втручання в діючу систему теплопостачання будинку і категорично заборонені. Виходячи з положень пункту 1.4.2 правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207, демонтаж у квартирі приладів опалення є переобладнанням. Відповідно до ст. 152 ЖК Української РСР саме органи місцевого самоврядування надають дозволи на проведення переобладнання квартир, що належить громадянину на праві приватної власності. У пункті 22 типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання», зазначено точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг з централізованого опалення від виконавця споживачеві відгалуження від стояків у межах квартири. Оскільки послуга з централізованого опалення надається споживачеві з використанням внутрішньобудинкової системи опалення та опалювальних приладів, встановлених у квартирі споживача, у разі демонтажу цих приладів припиняється надходження теплової енергії у квартиру, тобто має місце відключення від внутрішньобудинкової системи теплопостачання, що також потребує відповідного дозволу органів місцевого самоврядування. Відключення квартири від системи централізованого опалення здійснюється на підставі порядку відключення окремих житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за № 1478/11758, із змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 169 від 06.11.2007 року. На теперішній час відключення окремої квартири в багатоповерховому будинку від системи централізованого опалення заборонено. Відповідачам в усній та письмовій формі надавалися розяснення, що існує порядок відключення від системи централізованого опалення і що тільки після виконання усіх вимог порядку може відбутися законне відключення від системи централізованого опалення. Проте відповідачі проігнорували відповідну процедуру законного відключення. Виходячи з цього, вбачається, що відповідачам не надавався дозвіл на відключення їхньої квартири від централізованого опалення. Таким чином, відповідачі, не отримавши дозволів Ватутінської міської ради на проведення переобладнання квартири, у тому числі її відключення від системи централізованого опалення, порушили вимоги ЖК Української РСР, правил утримання жилих будинків, правил надання послуг з ЦО, порядку відключення, а тому їх дії слід вважати самовільними. Самовільним демонтажем приладів опалення відповідачі заподіяли шкоду інженерному обладнанню. Крім того своїми діями по самовільному відключенню квартири від мережі централізованого опалення, що призвело до порушення теплового балансу будинку, відповідачі порушили законні інтереси сусідів суміжних приміщень в той час, як відповідно до ст. 10 ЖК України, п.8 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.3 п.3 правил надання послуг з ЦО відповідачі, як споживачі, повинні дотримуватися вимог нормативно правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників у сфері житлово-комунальних послуг. Оскільки згідно з п.1.4.4 правил утримання жилих будинків переобладнання жилих приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку не допускається, а ст. 152 ЖК України, п.1.4.6 цих правил передбачено, що особа, яка здійснила самовільне переобладнання, що призвело до порушення конструктивних елементів, зобовязана за свій рахунок привести приміщення до попереднього стану, а тому вони просять суд зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок привести роботу інженерного обладнання опалювальної системи квартири [ADDRESS] в попередній стан шляхом підключення опалювальної системи квартири до централізованого опалення. Крім того, укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому виконавець послуг вправі звернутися до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст.6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обовязкової дії. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній ним в Постанові від 10.10.2012 року по справі № 6-110. Самовільні дії відповідачів по демонтажу приладів опалення в їх квартирі без отримання дозволу органів місцевого самоврядування не надають їм право не оплачувати надані послуги з теплопостачання, оскільки на позивача не покладено обовязок забезпечувати функціонування системи опалення безпосередньо в квартирі відповідачів. Саме відповідачі зобовязані своєчасно вживати заходів до усунення виявлених несправностей, повязаних з отриманням послуг, що виникли з їхньої вини, за власний рахунок проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання, що вийшли з ладу з їхньої вини, своєчасно проводити підготовку квартири і її санітарно технічних приладів, пристроїв та обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Позивачем зі свого боку виконуються умови договору, адже централізоване теплопостачання підведено до квартири відповідачів. Послуга фактично надається, але умисно не використовується відповідачами. Вини позивача у цьому випадку немає, підстави для звільнення відповідачів від оплати послуг та зняття з абонентського обліку підприємства відсутні, а тому надані послуги мають бути оплачені, оскільки єдиною підставою для зняття нарахувань за послуги ЦО є оформлений належним чином акт про відключення від мережі ЦО та підтвердження факту встановлення індивідувального опалення. Відповідно до ст. 162 ЖК України та договору № 1765 власник квартири зобовязаний щомісячно вносити плату за теплову енергію не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.ст. 156,160 ЖК України повнолітні члени сімї, які проживають разом із власником квартири, несуть солідарну з ним відповідальність за зобовязання, що випливають з договору, в порядку, передбаченому ст. 543 ЦК України. Заборгованість по квартирі [ADDRESS] щодо оплати послуг з централізованого опалення за період з 01 квітня 2012 року по 16 березня 2015 року становить 4198 грн. 05 коп., пільги по вищевказаній квартирі надавались у розмірі 50% по категорії «Ліквідатори ЧАЕС-2». Відповідачів неодноразово попереджували про наявність заборгованості та необхідність її погашення, проте вони відмовилися від отримання попередження і заборгованість добровільно не погасили. Дані обставини і змусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивача не визнали, просять в позові відмовити, оскільки вони неодноразово зверталися до підприємства теплових мереж, Міжвідомчої комісії та ГВП Ватутінської міської ради про надання дозволу на відключення їх квартири від теплопостачання, оскільки в них постійно у квартирі холодно. Однак їм постійно відмовляють з невідомих йому причин. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати у її відсутності. Суд, заслухавши сторони, які не заперечують проти розгляду даної справи у відсутності відповідачки [PERSON] та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. Так, в судовому засіданні встановлено, що Ватутінське комунальне підприємство теплових мереж є постачальником теплової енергії в гарячій воді в будинок № 31 по вул. Ювілейній в м. Ватутіне Черкаської області. Власником квартири № 93, з опалювальною площею 55,7 кв.м, вказаного будинку є [PERSON], що стверджується довідкою Ватутінського ВУЖКГ від 09.03.2015 року (а.с.8), де проживає разом із своєю дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] Особовий рахунок № 1671 відкритий на імя власника [PERSON]. Однак наймачі квартири ухиляються від укладання договору № 1765 про надання послуг з централізованого опалення, мотивуючи відмову тим, що у них у квартирі відсутні прилади опалення, що стверджується актом про відмову від 08.12.2014 року (а.с.22). При цьому ні одної письмової заяви скарги стосовно теплового режиму у квартирі [ADDRESS] від споживачів [PERSON] на підприємство не надходило. Відповідачі не скористалися правом на перевірку кількісних та якісних показників надання послуг, а саме: не звернулися із заявою, на підставі якої здійснюється комісійний вихід до квартири споживача і у разі встановлення комісією факту надання послуги не в повному обсязі, підприємством виконується перерахунок по особовому рахунку споживача згідно з порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151 і твердження відповідачів про неналежний температурний режим у їх квартирі є безпідставним. Відповідачі двічі зверталися із заявами на підприємство: 27.08.2013 року (а.с.9) щодо відключення їх квартири від системи централізованого опалення та 19.09.2013 року (а.с.11) щодо припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення з вересня 2013 року у звязку з відсутністю в їх квартирі регістрів та радіаторів опалення. До останньої заяви був доданий акт від 02.09.2013 року (а.с.12), складений депутатом Ватутінської міської ради без участі представника комунального підприємства теплових мереж про відсутність регістрів та радіаторів опалення в квартирі [ADDRESS]. Відповідачам було надано розяснення (а.с.13), що підприємство теплових мереж не уповноважене приймати рішення з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення і їм з цього питання необхідно звернутися до Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мережі ЦО і ГВП Ватутінської міської ради. Отримавши відмови Міжвідомчої комісії, їх дії по втручанню в діючу систему теплопостачання є самовільними, незаконними та забороненими. Самовільне відключення радіаторів у квартирі не є підставою для не нарахування споживачеві плати за теплопостачання. Відповідач [PERSON] двічі звертався до Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП Ватутінської міської ради стосовно надання дозволу на відключення його квартири від центральної системи опалення та двічі отримував відмову: - до реконструкції газових мереж міста з установкою трьох ШРП та введення їх в експлуатацію при умові переходу на індивідуальне газове опалення всього будинку; - у звязку з недотриманням вимог пункту 2.1 наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства № 4 від 22.11.2015 року та пропозицією комісії встановити додаткові стояки в квартирі, що стверджується протоколами № 27 засідання комісії від 20.07.2011 року (а.с.14) та № 36 від 15.05.2013 року (а.с.16). Жодне рішення Міжвідомчої комісії про відмову у наданні дозволу на відключення від мережі централізованого опалення квартири [ADDRESS] [PERSON] не оскаржував в судовому порядку. Пропозиція комісії щодо встановлення додаткових стояків у квартирі відповідачів залишилася поза увагою [PERSON], що стверджується довідкою Ватутінського ВУЖКГ від 17.12.2014 року № 860 (а.с.17). Комісійними обстеженнями системи опалення квартири відповідачів встановлено, що у квартирі прилади централізованого опалення відсутні, стояки централізованого опалення ізольовані, а на місцях самовільно знятих приладів централізованого опалення встановлені прилади електричного опалення, що стверджується актом від 08.12.2014 року (а.с.18). Відповідно до правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, дії відповідачів кваліфікуються, як самовільне втручання в діючу систему теплопостачання будинку і категорично заборонені. Виходячи з положень пункту 1.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207, демонтаж у квартирі приладів опалення є переобладнанням. Відповідно до ст. 152 ЖК Української РСР саме органи місцевого самоврядування надають дозволи на проведення переобладнання квартир, що належать громадянину на праві приватної власності. У пункті 22 типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання», зазначено точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг з централізованого опалення від виконавця споживачеві відгалуження від стояків у межах квартири. Оскільки послуга з централізованого опалення надається споживачеві з використанням внутрішньобудинкової системи опалення та опалювальних приладів, встановлених у квартирі споживача, у разі демонтажу цих приладів припиняється надходження теплової енергії у квартиру, тобто має місце відключення від внутрішньобудинкової системи теплопостачання, що також потребує відповідного дозволу органів місцевого самоврядування. Відключення квартири від системи централізованого опалення здійснюється на підставі порядку відключення окремих житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за № 1478/11758, із змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 169 від 06.11.2007 року. На теперішній час відключення окремої квартири в багатоповерховому будинку від системи централізованого опалення заборонено. Відповідачам в усній та письмовій формі надавалися розяснення, що існує порядок відключення від системи централізованого опалення і що тільки після виконання усіх вимог порядку може відбутися законне відключення від системи централізованого опалення, що стверджується листами № 699 від 01.09.2013 року (а.с.10) та № 740 від 23.09.2013 року (а.с.13). Проте відповідачі проігнорували відповідну процедуру законного відключення. Таким чином, відповідачі, не отримавши дозволів Ватутінської міської ради на проведення переобладнання квартири, у тому числі її відключення від системи централізованого опалення, порушили вимоги ЖК Української РСР, правил утримання жилих будинків, правил надання послуг з ЦО, порядку відключення, а тому їх дії слід вважати самовільними. Самовільним демонтажем приладів опалення відповідачі заподіяли шкоду інженерному обладнанню. Крім того своїми діями по самовільному відключенню квартири від мережі централізованого опалення, що призвело до порушення теплового балансу будинку, відповідачі порушили законні інтереси сусідів суміжних приміщень в той час, як відповідно до ст. 10 ЖК України, п.8 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.3 п.3 правил надання послуг з ЦО відповідачі, як споживачі, повинні дотримуватися вимог нормативно правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників у сфері житлово-комунальних послуг. Оскільки згідно з п.1.4.4 правил утримання жилих будинків переобладнання жилих приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку не допускається, а ст. 100 ЖК України, п.1.4.6 цих правил передбачено, що особа, яка здійснила самовільне переобладнання, що призвело до порушення конструктивних елементів, зобовязана за свій рахунок привести приміщення до попереднього стану, а тому відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобовязані за власний рахунок привести роботу інженерного обладнання опалювальної системи квартири [ADDRESS] в попередній стан шляхом підключення опалювальної системи квартири до централізованого опалення. Саме до цього зводяться і правові висновки, що висловлені Верховним Судом України в Постанові від 26.09.2012 року у справі № 6-96 цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів, що зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (а.с.19). Крім того, укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому виконавець послуг вправі звернутися до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст.6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обовязкової дії. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній ним в Постанові від 10.10.2012 року по справі № 6-110 (а.с.23). Самовільні дії відповідачів по демонтажу приладів опалення в їх квартирі без отримання дозволу органів місцевого самоврядування не надають їм право не оплачувати надані послуги з теплопостачання, оскільки на позивача не покладено обовязок забезпечувати функціонування системи опалення безпосередньо в квартирі відповідачів. Саме відповідачі зобовязані своєчасно вживати заходів до усунення виявлених несправностей, повязаних з отриманням послуг, що виникли з їхньої вини, за власний рахунок проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання, що вийшли з ладу з їхньої вини, своєчасно проводити підготовку квартири і її санітарно технічних приладів, пристроїв та обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Позивачем зі свого боку виконуються умови договору, адже централізоване теплопостачання підведено до квартири відповідачів. Послуга фактично надається, але умисно не використовується відповідачами. Вини позивача у цьому випадку немає, підстави для звільнення відповідачів від оплати послуг та зняття з абонентського обліку підприємства відсутні, а тому надані послуги мають бути оплачені, оскільки єдиною підставою для зняття нарахувань за послуги ЦО є оформлений належним чином акт про відключення від мережі ЦО та підтвердження факту встановлення індивідувального опалення (а.с.15). Відповідно до ст. 162 ЖК України та договору № 1765 власник квартири зобовязаний щомісячно вносити плату за теплову енергію не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.ст. 156, 160 ЖК України повнолітні члени сімї, які проживають разом з власником квартири, несуть солідарну з ним відповідальність за зобовязання, що випливають з договору, в порядку, передбаченому ст. 543 ЦК України. Заборгованість по квартирі [ADDRESS] щодо оплати послуг з централізованого опалення за період з 01 квітня 2012 року по 16 березня 2015 року становить 4198 грн. 05 коп., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.28), пільги по вищевказаній квартирі надавалась у розмірі 50% по категорії «Ліквідатори ЧАЕС-2». Відповідачів неодноразово попереджували про наявність заборгованості та необхідність її погашення, проте вони не реагували на ці попередження і відмовлялися від їх отримання, що стверджується актом про відмову від 08.12.2014 року (а.с.24) і заборгованість добровільно не погасили. Тому суд вважає за необхідне зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок привести систему централізованого опалення до попереднього стану, шляхом підключення самовільно відключеної опалювальної системи квартири [ADDRESS] до централізованого опалення; визнати договір № 1765 про надання послуг з централізованого опалення між Ватутінським комунальним підприємством теплових мереж та [PERSON], підготовлений позивачем на основі типового договору - укладеним; стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Ватутінського комунального підприємства теплових мереж заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення за період часу з 01 квітня 2012 року по 16 березня 2015 року в сумі 4198 грн. 05 коп. та понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. в рівних долях. На підставі ст.ст. 152, 156, 160, 162 ЖК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, ст.ст. 13, 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, Порядку відключення окремих житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, Постановами Верховного Суду України від 26.09.2012 року № 6-96 цс12 та від 10.10.2012 року № 6-110 цс12, ст.ст. 6, 16, 543, 627, 630 ЦК України та

Outcome: approved