Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Прокурор м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, в обґрунтування позову вказавши наступне. 10 жовтня 2014 року між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, укладено договір дарування, відповідно до умов якого, Дарувальник передає у власність Обдаровуваної безоплатно, квартиру, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України[ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON]М в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В ході розгляду справ було зясовано, що Дарувальник за договором від 10.10.2014 року [PERSON] померла 05 січня 2014 року. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2015 року визнано недійсним з моменту вчинення договір дарування квартири [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя, укладений 10 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1844. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2015 року визнано відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя після смерті [PERSON], яка померла 05 січня 2014 року. Передано квартиру [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя, як від умерлу спадщину, у власність Територіальній громади в особі Запорізької міської ради. На теперішній час власником вищевказаної спірної квартири є Територіальна громада в особі Запорізької міської ради. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухома майно від 16.11.2015 року, власником № 17 в буд. 76 по вул. Сорок років Радянської України в м. Запоріжжя зазначена [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2015 року. Позивач посилаючись на те, що на сьогоднішній день Запорізька міська рада як власник вказаної спірної квартири не має можливості нею розпоряджатися, оскільки це нерухоме майно вибуло з її володіння, просить суд витребувати з володіння [PERSON] на користь Територіальної громади Запорізької міської ради квартиру [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя та зобовязати Пяту Запорізьку державну нотаріальну контору скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10020739 від 12.06.2015 року. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, причину неявки суду не сповістила. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, заперечень на позов суду не надала. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення слухання справи у звязку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи та зайнятістю через участь у проведенні слідчих дій. Враховуючи передбачені законом строки розгляду справ та відсутність заперечень з боку Відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, укладено договір дарування, який посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 1844. Відповідно до п.п. 1, 2 договору, Дарувальник передає майно у власність Обдаровуваної безоплатно. Квартира, що відчужується за цим договором, розташована за адресою: місто Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України[ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON]М в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу за № 27956987 від 10.10.2014 року. Встановлено, 05 січня 2014 року [PERSON] померла, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 417 від 23 січня 2014 року та видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 283989 від 23 січня 2014 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2015 року у справі № 335/4414/15-ц позовні вимоги задоволено, визнано недійсним з моменту вчинення договір дарування квартири [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя, укладений 10 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1844. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2015 року визнано відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя після смерті [PERSON], яка померла 05 січня 2014 року. Передано квартиру [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя, як відумерлу спадщину, у власність Територіальній громади в особі Запорізької міської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На сьогоднішній день єдиним власником вищевказаної спірної квартири є Територіальна громада в особі Запорізької міської ради. З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2015 року між [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Радянської України в м. Запоріжжя, посвідчений 12.06.2015 року державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 3-634. Право власності на вказану квартиру за [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 22039324 від 12.06.2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації предявлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У звязку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Крім цього, у абз. 2 п. 25 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року розяснено, що до вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до\~ст. 387 ЦК України\~встановлено, що власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника не з їхньої волі, що передбачено ч. 1\~ст. 388 ЦК України. Враховуючи, що [PERSON] набула право власності на спірну квартиру за договором, який визнано судом недійсним на підставі ч.1 ст. 215 ЦК України, [PERSON], відчужуючи вказане нерухоме майно на користь [PERSON], знала про незаконність своїх дій та відсутність у неї права на продаж цього майна, що свідчить про наявність підстав для витребування майна на підставі ч.1 ст. 388 ЦК України. З огляду на наведене, оскільки майно вибуло з власності Запорізької міської ради без волі власника, всупереч його інтересам, спірне майно може бути витребуване з чужого незаконного володіння [PERSON] На підставі викладеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1410, 37 гривень.

Outcome: approved