Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить: · В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 10358,96 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 82799,17 грн., за Договором про надання споживчого кредиту № 11211241000 від 07 вересня 2007 року, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа: 0,1000 га (на підставі Договору іпотеки (земельна ділянка) № б/н від 07 вересня 2007 року) шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно. · Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; загальна площа: 0,1000 га. · Припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] на земельну ділянку: що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; загальна площа: 0,1000 га, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною ділянкою. · Стягнути на користь ПАТ «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) витрати по сплаті судового збору у розмірі 827,99 грн. з відповідача [PERSON]. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] 07 вересня 2007 року був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11211241000 (далі за текстом - Кредитний договір). За цим Кредитним договором відповідачу було надано кредит в сумі 8300,00 грн. строком до 07 вересня 2017 року зі сплатою відсотків за використання кредитом у розмірі 10,50% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 07 вересня 2007 року, за яким відповідач надав в іпотеку земельну ділянку загальною площею: 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 10358,96 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 82799,17 грн. 08 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до [PERSON] за наданим кредитним договором та договором іпотеки. За таких умов позивач вбачає всі підстави для задоволення своїх вимог до відповідача за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та проведення судового розгляду за її відсутності. Одночасно в своїй заяві [PERSON] вказувала про намір подати до суду додаткові докази - витяги з державних реєстрів, які б засвідчували набуття позивачем прав іпотекодержателя. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про виклик до суду, але повторно не з'явився в судове засідання, в зв'язку з чим суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи, Державної реєстраційної служби України, Даценко Т.М. подала до суду письмові пояснення, в яких вказувала, що органами державної реєстрації прав здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно на підставі договорів іпотеки, які містять застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. Одночасно в своїх поясненнях представник [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 07 вересня 2007 року був укладений Кредитний договір № 11211241000, у відповідності з умовами пп. 1.1., 1.2., 1.3. якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 8300,00 доларів США зі строком погашення по 07 вересня 2017 року, та сплатою відсотків у розмірі 10,50% річних. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов'язався погашати кредит та сплачувати проценти шляхом внесення на рахунок Банку щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 115 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 07 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстр. № 6479. За цим договором в іпотеку Банку передано земельну ділянку загальною площею: 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належну [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 вересня 2007 року. Цільове призначення ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов'язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр. № 2949 2950, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зобов'язаннях, та відповідно отримав право вимоги до боржника. Право вимоги за кредитами, у відповідності до визначення цього терміну у договорі Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників за відповідними кредитними договорами, а також право вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, з відповідними договорами іпотеки. З копії акту від 03 січня 2012 року прийому-передачі документації за Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року вбачається, що представником ПАТ «Дельта Банк» прийняті документи щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON], а саме: кредитний договір № 11211241000 та договір іпотеки за реєстровим № 6479. Прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору [PERSON] належним чином не виконував, в результаті чого станом на 19 березня 2013 року з боку відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» виникла заборгованість в загальній сумі 10358,96 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 82799,17 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 7196,34 доларів США грн.; та заборгованість по процентам за користування кредитом - 3162,62 доларів США. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Позивач вказував, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір іпотеки від 07 вересня 2007 року містить в собі розділ щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та розділ про застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, в якому передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки як передача іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Так, у відповідності до п. 5.2. договору іпотеки, у випадку порушення кредитного договору позичальником іпотекодержатель направляє іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у неменш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. На підтвердження виникнення права на звернення стягнення на предмет іпотеки представником позивача [PERSON] до позову було додано письмову вимогу від 15 жовтня 2013 року, направлену на ім'я іпотекодавця [PERSON] В зазначеному листі ПАТ «Дельта Банк» вимагає від [PERSON] усунути порушення кредитного договору в тридцятиденний строк та попереджає його про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги. Отже, виникнення у позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки пов'язано з фактом невиконання позичальником вимоги Банку про усунення порушень кредитного договору, який визначається датою її отримання. Представник позивача в позовній заяві стверджував, що письмова вимога про усунення порушень кредитного договору відповідачем [PERSON] отримана, але не виконана. Але належних доказів отримання [PERSON] вимоги від 15 жовтня 2013 року, що дало б змогу пересвідчитися про дотримання позивачем встановленої процедури, представниками позивача суду не надано. Натомість, з наданого представником позивача до матеріалів позову списку рекомендованих відправлень на ім'я одержувачів, на якому міститься відбиток поштового відділення про прийняття рекомендованої кореспонденції до відправлення 19 жовтня 2013 року, лише вбачається відправлення організацією ТОВ «Ксерокс (Україна) ЛТД», яка не має жодного відношення до сторін у даній справі, на адресу [PERSON] рекомендованого листа без зазначення його вмісту. Крім того, у договорі купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» зобов'язалися один перед одним в тому, що продавець внесе зміни до записів у Державному реєстрі обтяжень, Реєстрі заборони відчуження, а покупець внесе зміни до записів у Державному реєстрі іпотек щодо передачі всіх прав вимоги за кредитами протягом 130 календарних днів, починаючи з 19 грудня 2011 року. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, зокрема, іпотека. Представник позивача у позові стверджує про набуття ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги в якості іпотекодержателя за договором іпотеки від 07 вересня 2007 року. Але належних та допустимих доказів того, що ПАТ «Дельта Банк» внесений до державних реєстрів іпотеки та заборони відчуження як іпотекодержатель нерухомого майна, належного [PERSON], представники позивача [PERSON] та [PERSON] ані під час попереднього судового засідання, ані до початку судового розгляду по суті не подали та про причини неможливості подання таких доказів суду не повідомили. За таких умов суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами виникнення у нього права на звернення до суду з вимогою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім цього, суд звертає увагу позивача на той факт, що у відповідності до вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, в редакції чинній на час укладення договору іпотеки, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, яким є державний акт. Але представниками позивача [PERSON] та [PERSON] не підтверджені належними доказами ті обставини, що земельна ділянка, яка є предметом іпотеки, на час звернення позивача до суду перебуває у власності відповідача на підставі державного акту про право власності на землю. На підставі вищевикладеного, суд в задоволенні позовних вимог відмовляє в повному обсязі.

Outcome: dismissed