Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Представник позивача\~ звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану незаконними діями органу державної влади та прокуратури в сумі 83\~460 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] є військовослужбовцем на наказом міністра оборони № 220 від 31.03.2017 року був направлений для подальшого проходження служби до м. Херсона начальником штабу І заступником начальника [INFO] ( надалі ВСП). З 2017 року по 2018 рік у різні проміжки часу він тимчасово виконував обов`язки начальника Херсонського зонального відділу ВСП. Як керівник , підписував різні накази і розпорядження у тому числі і щодо виплати компенсації за піднайом житла. До списків осіб яким виплачувалась компенсація зазначених наказів був включений і він сам, як посадова особа Херсонського зонального відділу ВСП. 29.01.2019 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння корупційних правопорушень - підписання наказів про виплату компенсації за піднайом житла і його дії кваліфіковані за ч.1 ст. 172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за ч.2 ст. 172-7 КУпАП прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. 18.03.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області розглянувши справу про адміністративне правопорушення по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні вищезазначений адміністративних правопорушень - закрив справу у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративних корупційних правопорушень. Внаслідок незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності йому спричинено моральну шкоду, яка згідно висновку судово-психологічної експертизи № 033-2019 від 18.04.2019р. становить 83\~460 грн. Вважає, що державний орган повинен відшкодувати спричинену шкоду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2020 року за заявою позивача замінено відповідача Прокуратуру Херсонської області на належного - Військову прокуратуру південного регіону України. 09.10.2020р. на адресу суду надійшла заява від відповідача з повідомленням про зміну назви «Військової прокуратури південного регіону України» на «Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону» згідно наказу Генерального прокурора від 05.02.2020р. №66, який набрав чинності з дня початку роботи обласних прокуратур.(а.с.101) 03.08.2020р. на адресу суду від Військової прокуратури південного регіону України надійшов відзив в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами застосування до нього заходів, передбачених ч.1 ст.1176 ЦК України. Позивачем не доведено протиправності дій відповідача, внаслідок яких позивачу завдано шкоду. Саме на виконання вимог ст.19 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про прокуратуру», ст. 250 КУпАП прокурор Військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України брав участь у розгляді справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією щодо [PERSON] , отже дії прокуратури були правомірними. Позивачем не доведено протиправність , умисел сектору протидії корупції Управління захисту економіки в області Департаменту захисту економіки Національної поліції України під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, що також виключає відшкодування моральної шкоди. Крім того зазначає, що наведені у висновку розрахунки грошової компенсації за моральну шкоду є лише науково-практичною рекомендацією і носять ймовірних характер. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав просив задовольнити. Представник прокуратури наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог на підставі доводів вказаних у відзиві. Представник Державна казначейської служби України в судове засідання за викликом суду не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є ветераном війни учасником бойових дій , що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] виданим 26.02.2015р. Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних сил України. ( а.с.9) З довідки начальника Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку № 47 від 06.02.2019р. вбачається, що полковник [PERSON] перебуває на військовій службі у Херсонському зональному відділі Військової служби правопорядку на посаді начальника штабу першого заступника начальника зазначеного органу з 03.04.2017р. по теперішній час. ( а.с.16) Згідно договору оренди від 05.07.2018р. позивач орендував житло а саме: квартиру [ADDRESS] в період з 05.07.2018р. по 05.07.2019р.(а.с.17) 08.07.2017р. [PERSON] звертався до начальника Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку з рапортом про виплату грошової компенсації за піднайм житла у зв`язку з відсутністю службового жилого приміщення. ( а.с.18) 29.01.2019р. відносно [PERSON] сектором протидії корупції Управляння захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України складено протокол № 22/2019 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ст.172-7 ч.1 КУпАП неповідомлення особою у встановлений законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та протокол № 23/2019 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ст.172-7 ч.2 КУпАП вчинення дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів. ( а.с.19-26) Наказом № 43 командира військової частини [NUMBER] від 30.01.2019р. за результатами службової перевірки наказано повідомити Військового прокурора Херсонського гарнізону про наявні ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого чю1,2 ст. 172-7 КУпАП в діях начальника штабу першого заступника начальника Херсонського зонального відділу Військової служби правопорядку полковника Лінчука Б.В.(а.с.27-28) Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2019р. справа № 766/2080/19 провадження у справі про адміністративне правопорушення пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП щодо [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ( а.с.29-31) Позивачем надано висновок судово-психологічної експертизи № 033-2019 відносно нього за висновками якої [PERSON] внаслідок досліджуваних подій ( притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного проступку) переніс легко виражений стресовий стан. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди для [PERSON] може дорівнювати при прямому намірі дій відповідача 83\~460 грн.(а.с.36-38) Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Статтею 56 Конституції України\~кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені частиною сьомою\~статті 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за\~завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Статтями\~2,\~4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. У\~статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~визначено, що в наведених у\~статті цього Закону\~випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до\~порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частини п`ята, шоста\~статті 4 Закону\~України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що\~\~ здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Звернувшись з цим позовом до суду, позивач зазначав, що\~протоколи про адміністративне правопорушення передбачені ч.1, 2\~статті 172-7\~КУпАП були складені протиправно, за відсутністю в його діях складу правопорушення, що встановлено постановою суду. Протиправність таких дій завдала йому суттєвих моральних страждань, що призвело до порушення його нормальних життєвих та професійних зв`язків. За змістом\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її\~\~результатом - моральною шкодою. Застосовуючи статті\~1173,\~1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи\~\~відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи\~\~бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є\~\~підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З матеріалів справи вбачається, що протоколи про вчинення адміністративних правопорушень,\~пов`язаних з\~корупцією стосовно\~позивача складені\~працівники сектору\~протидії корупції\~Управління захисту\~економіки в\~Херсонській області\~ Департаменту захисту економіки Національної поліції України. Відповідно до\~ч.2\~ст.250\~КУпАП при\~провадженні у\~справах про\~адміністративні правопорушення,\~передбачені ст.ст.\~172-4\~-\~172-9\~КУпАП участь\~прокурора у\~розгляді справи\~судом є обов`язковою. Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У силу вимог ст.19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Саме на\~виконання вимог\~ст.\~19\~Конституції України,\~ст.\~19\~Закону України «Про прокуратуру», ст.250 КУпАП прокурор Військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України брав участь у розгляді справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, щодо [PERSON] . Протокол про вчинення адміністративне правопорушення не створює юридичних наслідків у формі прав та обов`язків, їх зміни чи припинення у відповідній сфері відносин і є лише фіксацією порушення, яке виявлено уповноваженою особою та відповідно до ст.251 КУпАП є одним із джерел доказів і підставою для подальшого провадження у справі. Сам факт закриття\~справи про адміністративне правопорушення не\~\~тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії військової прокуратури заподіяли позивачу моральної шкоди. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що сам позивач не надав належних та допустимих доказів протиправності , умислу дій відповідачів, або органу, який складав протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого\~КУпАП, до нього застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, так як відповідно до статей\~283,\~284 КУпАП\~таке питання може бути вирішено лише судом, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про відмову в позові.

Outcome: dismissed