Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що [PERSON] (далі відповідач) Заявою про приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу № DNQ0AX02006665 від 12.11.2010 року виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач погодився, що Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу. Відповідач згідно умов договору отримав від позивача у платне користування автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2010, тип ТЗ: легковий седан - В, № кузова/шасі: XWB3L32CDAA080709, державний реєстраційний номер: АЕ 9017 ЕІ та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності позивачу. Пунктом 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. В порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання належним чином не виконані, в результаті чого відповідач повернув предмет лізингу у вигляді автомобіля позивачу. Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Відповідно до умов договору станом на 03.02.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 11822,73 грн., а саме: 2390,40 грн. винагорода за користування предметом лізингу; 923,32 грн. заборгованість з винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу; 3988,00 грн. - заборгованість з пені; а також штрафи відповідно до договору: 250,00грн.- штраф (фіксована частина); 3905,92 грн. штраф за договором від суми; 365,09 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 11822,73 грн. за договором фінансового лізингу № DNQ0AX02006665 від 12.11.2010 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Заявою про приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу № DNQ0AX02006665 від 12.11.2010 року відповідач виразив соє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Він погодився, що Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу (а.с. 6-9). Статтею 806 цивсільного кодексу (далі ЦК) України та ч.2 ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець)передає або зобов'язується передати другій стороні (лізинг одержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно умов договору відповідач отримав від позивача у платне користування автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2010, тип ТЗ: легковий седан - В, № кузова/шасі: XWB3L32CDAA080709, державний реєстраційний номер: АЕ 9017 ЕІ та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів (а.с. 10), з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ № 188513 (а.с. 15). Пунктом 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг у раз настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації лізингодавець ставить вимогу про звернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання у повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі. Відповідач в порушення умов договору зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого повернув предмет лізингу у вигляді автомобіля позивачу. Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Таким чином, відповідно до умов договору станом на 03.02.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 11822,73 грн., а саме: 2390,40 грн. винагорода за користування предметом лізингу; 923,32 грн. - заборгованість з винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу; 3988,00 грн. - заборгованість з пені; а також штрафи відповідно до договору: 250,00грн.- штраф (фіксована частина); 3905,92 грн. штраф за договором від суми; 365,09 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-5). В судове засідання відповідач не з'явився та докази погашення заборгованості не надав, тому заборгованість по кредитному договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати в сумі 243,60 грн., які були сплачені позивачем у вигляді судового збору за подання позовної заяви, підтверджені платіжним дорученням від 16.02.2015 року, підлягають стягненню з відповідача на користь на позивача. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved