Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовував тим, що 28.09.2011 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 013ВІ10110928001. У відповідності до умов договору позивач надає відповідачу кредит у сумі 108365 грн. терміном до 27.09.2017 р. Відповідачу були надіслані вимоги, про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором у якому запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам. Проте, відповідачем дані повідомлення були проігноровано та не виконано у порушення п. 1.1 кредитного договору. Станом на 01.04.2015 р. у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитом у сумі 157148,59 грн., тому просить суд стягнути з відповідача дану заборгованість та судовий збір. Представник позивача після скасування заочного рішення від 06.10.2015 р. та призначення справи до нового розгляду, так у судове засідання не з'явився. Представник відповідача у судовому засіданні подав відзив на позовну заяву та заявив клопотання про проведення спрощеного провадження по даній справі, так як сума боргу, яка вказана у прохальній частині позову не перевищує суму 170000 грн. та є підстави застосувати строк позовної давності до частини позовних вимог. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи Ч. 2 жданої статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 157148,59 грн.. що не перевищує суму 170000 грн. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що дійсно 28.09.2011 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 013ВІ10110928001. у відповідності до умов договору позивач надає відповідачу кредит у сумі 108365 грн. терміном до 27.09.2017 р. Як вбачається з поданої позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 157148,59 грн. з якої: заборгованості за кредитом у розмірі 85658,25 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 37947,28 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 9272,05 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 6053,49 грн.; інфляційних витрат за кредитом у розмірі 11021,63 грн.; інфляційних витрат за відсотками у розмірі 7195,88 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 27.03.2015 р. При цьому в додатках до позову (а.с. 5-14) надано розрахунок щодо заборгованості відповідача на суму 940960,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 557500,65 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 261823,98 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 9841,13 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 49092,43 грн.; інфляційних витрат за кредитом у розмірі 10193,16 грн.; інфляційних витрат за відсотками у розмірі 52509,31 грн. У даному розрахунку не зазначено за який сама період та в якій сумі нараховувалась прострочена заборгованість, а лише вказано кінцеву суму строкової та простроченої заборгованості, з якої не можливо перевірити правильність даних розрахунків. Зазначення цих дат та сум є необхідним, оскільки без них не можливо перевірити нарахування не тільки суми простроченої заборгованості, а й відсотків та пені. Таким чином, залишається незрозумілим, чому у наданому Позивачем розрахунку не зазначені періоди та суми нарахування заборгованості. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. П. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У відповідності до ч 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах Інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до положень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», а саме: «У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, З яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог». Необґрунтований та невірний розрахунок заборгованості не дозволяє встановити, чи відповідають вимоги позивача дійсності та чи правомірним буде стягнення з відповідача, вказаної у спірному розрахунку суми заборгованості за Кредитним договором. Таким чином, суд приходить до висновку що підстав та належних доказів щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 157148,59 грн. відсутні, оскільки жодного доказу, який підтверджує дану суму заборгованості позивач суду не надав, що у даному випадку надає підстави суду залишити позову без задоволення, як недоведений та необґрунтований. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed