Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Державного реєстратора приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Чичекова Савелія Федоровича про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права користування, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Між ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС» та [PERSON] 15.01.2007 р. укладено договір оренди землі № 211, за яким орендодавець передав позивачу у користування земельну ділянку, площею 5,39 га, розташовану на території Бердянської сільської ради Першотравневого району, кадастровий номер 1423981100:06:000:0542, строком на 15 років з дати державної реєстрації. Договір оренди зареєстровано у Першотравневому РВ Донецької РФ ДП «ЦДЗК» 11.01.2008 р. за № 040816600470. Земельну ділянку передано позивачу за актом приймання-передачі. На теперішній час договір оренди не припинив свою дію (виходячи з положень п. 8.1 строк дії договору становить до 11.01.2023 р.), сторони виконують його умови, зокрема, позивач сплачує відповідачу [PERSON] орендну плату. На підставі наказу № 166/1 від 25.06.2018 р. позивачем протягом липня-серпня 2018 року проведено інвентаризацію земельних ділянок, орендованих у фізичних осіб. За результатами проведеної інвентаризації позивачу стало відомо, що між [PERSON] та [PERSON] 21.10.2015 р. укладено договір про встановлення емфітевзису щодо земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача за договором оренди. Право користування земельною ділянкою за договором емфітевзису зареєстровано 21.10.2015 р. приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Чичековим Савелієм Федоровичем. Вважає,\~що такі\~дії відповідачів\~порушують переважне\~право позивача\~на використання\~спірної земельної\~ділянки та\~є протиправними\~та за таких обставин, позивач просить на підставі\~ст.. 215 ЦК України\~визнати недійсним\~договір про\~встановлення емфітевзису,\~укладений між\~[PERSON] \~та [PERSON] \~21.10.2015\~ року, скасувати державну реєстрацію права користування земельною ділянкою на підставі вказаного договору про встановлення емфітевзису та стягнути з відповідачів судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3524 гривень та транспортних витрат представника позивача, які за одну поїздку складають 67,87 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач приватний нотаріус Мангушського районного нотаріального округу Чичеков С.Ф. в судове засідання не з`явився, надавши до суду пояснення по справі в якому зазначив, що дійсно він 21.10.2015 року посвідчив договір емфітевзису між [PERSON] та [PERSON] Для посвідчення цього договору був наданий державний акт на вказану земельну ділянку серії ДН №102393, виданий Мангушською (до перейменування - Першотравневою) районною державною адміністрацією 01 вересня 2005 року, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1401679002015 від 02.09.2015 року. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1401679002015 від 02.09.2015 року ніякі обтяження, обмеження у використанні вказаної земельної ділянки не були зареєстровані. Оскільки право оренди вказаної земельної ділянки не було зареєстровано не тільки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але і в державному земельному кадастрі, тому оренди, як такої, не було, а отже і договір емфітевзису земельної ділянки посвідчено законно і є дійсним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилися, відповідно до\~ст. 128 ЦПК України\~належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки не суд повідомили. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно матеріалів справи, між ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС» та [PERSON] 15.01.2007 р. укладено договір оренди землі № 211, за яким орендодавець передав позивачу у користування земельну ділянку, площею 5,39 га, розташовану на території Бердянської сільської ради Першотравневого району, кадастровий номер 1423981100:06:000:0542. Договір оренди зареєстровано у Першотравневому РВ Донецької РФ ДП «ЦДЗК» 11.01.2008 р. за № 040816600470. Земельну ділянку передано позивачу за актом приймання-передачі(а.с.5-8). Відповідно до п. 8.1 даного договору, цей договір укладається строком на 15 років, та починає діяти з дати його державної реєстрації (а.с.6). На підставі наказу № 166/1 від 25.06.2018 р. позивачем протягом липня-серпня 2018 року проведено інвентаризацію земельних ділянок, орендованих у фізичних осіб. За результатами проведеної інвентаризації позивачу стало відомо, що між [PERSON] та [PERSON] 21.10.2015 р. укладено договір про встановлення емфітевзису щодо земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача за договором оренди(а.с.9-11). При цьому, згідно довідки від 16.08.2018 року позивач регулярно сплачує відповідачу [PERSON] орендну плату (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2015 року між [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] та [PERSON] укладено договір встановлення емфітевзису, предметом якого є таж земельна ділянка, площею 5,39 га, розташована на території Бердянської сільської ради Першотравневого району, кадастровий номер 1423981100:06:000:0542, строком на 88 років (а.с.90). Вказаний договір підписаний сторонами, та зареєстрований 21.10.2015 року, що встановлено з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права(а.с.99). Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Отже, судом встановлено, що [PERSON] не мала права укладати договір емфітевзису належної їй земельної ділянки з [PERSON] із огляду на те, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС». Статтею 152 Земельного кодексу визначено, що способами захисту прав на земельні ділянки може бути визнання прав та визнання договору недійсним. Таким чином, суд прийшов до висновку про визнання договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), площею 5,3853 га, розташовану на території Бердянської сільської ради Першотравневого району, кадастровий номер 1423981100:06:000:0542, укладений 21.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним, що є належним і ефективним способом захисту прав позивача при встановлених судом обставинах. У зв`язку із визнанням недійсним вказаного договору підлягає скасуванню і державна реєстрація, проведена на його підставі. Відповідно до\~ст..\~133ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1, ч. 6\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Таким чином, в зв`язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесений ним судовий збір у розмірі 3524 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідачів транспортні витрати представника позивача, які за одну поїздку складають 67,87 грн., матеріалами справи підтверджено присутність представника позивача в суді три рази, отже з відповідачів підлягають стягненню транспортні витрати у сумі 203,61гривень

Outcome: approved