Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство « ВЕРУС», в особі філії « Товариства з обмеженою відповідальністю « Українське Фінансове Агентство « ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13.04.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір № DNH4KP70720303, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді у розмірі 4641,00грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, 01.09.2010 року між ТОВ « Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії « ТОВ « Українське Фінансове Агентство « ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова» та позивачем укладено договір поруки. Відповідно до п.4 договору поруки, поручитель та боржник відповідають перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», як солідарні боржники, розмір відповідальності поручителя встановлюється у сумі 10000,00грн. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 15.01.2014 року склала: 47564,94 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2571,08 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 15462,85грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 26789,82грн, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина)- 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 2241,19 грн. В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 37564,94 грн; стягнути з ТОВ « Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії « ТОВ «Українське Фінансове Агентство « ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова» та [PERSON] солідарно на користь позивача 10000,00грн, та судовий збір у розмірі 475,65 грн. 16.08.2016 року представник позивача надав уточнену позовну заяву до [PERSON],в якій прохає стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» заборгованість по відсоткам за договором DNH4KP70720303 від 13.04.2006р. нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 04.03.2009 року по 04.03.2014 року у розмірі 9384,44 грн та судові витрати. Представника позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в них. Відповідач [PERSON] та її представник - [PERSON] в жодне судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові зворотні повідомлення та довідки про доставку СМС про виклик до суду( том 1 а.с.195,202,том 2 а.с.6,12,17,22,29,36,37). Перевіривши матеріали справи та доводи представника позивача, суд вважає, уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 13.04.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір № DNH4KP70720303, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді у розмірі 4641,00грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те,що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам ( « Розстрочка») С Стандарт) складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві(Том 1а.с.9). Відповідно до ст..634 ЦК України,договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 2 ст.639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася. Відповідно до ст..207 ЦК України правочин ( в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст,зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Отже, як вбачається з матеріалів справи зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, а саме: в заяві Позичальника, Умовах надання кредиту фізичним особам. Таким, чином, між Банком та Позичальником укладений договір у письмовій формі. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов»язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв»язку з чим,розмір простроченої заборгованості [PERSON] по кредиту перед ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» станом на 04.03.2014 року складає 2571,08грн,що підтверджується розрахунком заборгованості ( т.1 а.с.175-176). Згідно ч.1,ч.4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов»язки відповідно відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості,порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони [PERSON], мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. Відповідно до п.3.2.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам позичальник зобов»язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1,4.2даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Так, станом на день розгляду справи в суді заборгованість перед банком [PERSON] не погашена. Кінцева дата виконання позичальником своїх зобов»язань перед банком в договорі визначена 13.10.2019 року за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов»язань за договором та припинення зобов»язань в цілому. Як зазначив представник позивача у своєму уточненому позові, що відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту,відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами 5 років (том 1 а.с.15). В зв»язку з чим ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» прохає стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності, а саме з 04.03.2009 року по 04.03.2014 року за розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту х розмір % ставки в день х кількість днів прострочення/100. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період з 04.03.2009 року по 04.03.2014 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 2571,08 грн, розмір % ставки в день дорівнює 0,2%, а також сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає 2571,08 грн х 0,2% х 1825 днів прострочення / 100 = 9384,44 грн, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем (том1 а.с.175-176). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки представник позивача не надав суду жодних доказів, які б спростовували вказану суму заборгованості відповідача перед Банком. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн., відповідно до уточненої суми.

Outcome: approved