Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Прокурор Вижницького району звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до Іспаської сільської ради Вижницького району, треті особи на стороні позивача - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказував, що розпорядженням Вижницької РДА №24 від 06.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей-сиріт. На даний час [PERSON], перебуває під піклуванням бабусі [PERSON], жительки [ADDRESS], а [PERSON] - під піклуванням тітки [PERSON], жительки [ADDRESS]. Батьками [PERSON] та [PERSON] були [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. Перебуваючи у шлюбі з [PERSON], укладеному 22.11.1998 року, [PERSON] 20.10.2000 року придбав у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] за договором купівлі-продажу, складеним та засвідченим брокерською конторою Буковинської універсальної біржі МП «Мідас». Договір зареєстрований у Вижницькому РБТІ в реєстрову книгу №1 стор.88 за реєстровим №81 від 13.11.2000 року. Вказаний житловий будинок був спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Іспаської сільської ради від 14.07.2014 року №376 технічний паспорт на вказаний житловий будинок виготовлений Вижницьким БТІ із помилками, - вказаний номер будинку [ADDRESS], а не [ADDRESS]. Номер [NUMBER] є номером особового рахунку даного господарства відповідно до погосподарської книги за 1996-2000 роки колишнього власника [PERSON] Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на його 1/2 частки будинку для спадкоємців першої черги за законом, якими були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і які прийняли спадщину. Після смерті [PERSON], [INFO] відкрилась спадщина на 1/2 частки будинку, який належав їй на праві спільної сумісної власності подружжя та на 3/6 частки будинку, які вона набула, як спадкоємець свого чоловіка [PERSON] Зазначав, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] згідно п.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, а будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] належить їм на праві власності по 1/2 частки. Однак 17.06.2014 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Олійник Ю.М. відмовлено у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, оскільки опікунами не сплачено послуги нотаріуса, спадкоємці за законом відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР 1963 року не прийняли своєчасно спадщину шляхом подання у шестимісячний термін заяви про її прийняття та не надано підтверджуючих документів на зміну номеру житлового будинку з [ADDRESS]. Відсутність свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] та [PERSON] порушує їхнє право на володіння та користування майном, що успадковане ними після смерті батьків. Просив визнати за [PERSON], 2000 року народження та [PERSON], 1999 року народження право на спадкове майно по 1/2 частки кожному житлового буднику по [ADDRESS] після смерті їх батьків [PERSON] та [PERSON] Прокурор Вижницького району Чернівецької області, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача - Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві проти позову не заперечував, просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи на стороні позивача - Органу опіки та піклування Вижницької РДА Чернівецької області в адресованій суду заяві просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими, але підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06.02.2003 року, виданого виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS], вартістю 69744,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту, виготовленого КП «Вижницьке РБТІ» станом на 16.10.2000 року, копією договору купівлі-продажу від 20.10.2000 року, укладеного між Брокерською конторою Буковинської універсальної біржі МП «Мідас», що діяла за дорученням [PERSON] та Брокерською конторою Буковинської універсальної біржі ТОВ «Поліс», що діяла за дорученням [PERSON], зареєстрованого 13.11.2000 року у Вижницькому РБТІ в реєстрову книгу №1 стор.88 за реєстровим №81 від 13.11.2000 року та довідкою виконавчого комітету Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №376 від 14.07.2014 року. [PERSON], [INFO] з 22.11.1998 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00014166731 від 15.07.2014 року. Під час шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 01.11.1999 року та серія [NUMBER] від 10.04.2000 року, виданих виконавчим комітетом Дихтинецької сільської ради Путильського району Чернівецької області. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні позову слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Тобто спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР були: його дружина - [PERSON], та діти - [PERSON] та [PERSON], які в розумінні ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадщину прийняли в рівних частках, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і фактично вступили в управління спадковим майном, що підтверджується вищевказаною довідкою виконавчого комітету Іспаської сільської ради. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає, що підтверджується вищевказаною довідкою виконавчого комітету Іспаської сільської ради. У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у відповідних частках на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як вони не подали Вижницькій нотаріальній конторі доказів про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], та вважаються такими, що не прийняли спадщину, а також ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №528/02-31 від 17.06.2014 року, винесеною державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що житловий будинок належав [PERSON], неповнолітні [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, а тому їх позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню із визнанням за ними права власності по 1/3 частині кожному спадкового майна. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], то суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав. Так судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 30.01.2014 року, виданого виконавчим комітетом Дихтинецької сільської ради Путильського району Чернівецької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташований у [ADDRESS], яку вона успадкувала після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відповідно до положень ч.4 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті матері. Розпорядженням Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області №24 від 06.02.2014 року малолітньому [PERSON], [INFO], який перебуває під опікою [PERSON] та неповнолітній [PERSON], [INFO], яка перебуває під піклуванням [PERSON] надано статус дітей-сиріт, що підтверджується його копією. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз'яснення, що главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема ЗУ «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Прокурором не надано доказів того, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті їх матері, [PERSON] А також доказів того, що нотаріус відмовила їм у видачі вказаних свідоцтв. З відповіді державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Олійник Ю.М. №683/01-16 від 29.07.2014 року вбачається, що в провадженні нотаріальної контори спадкової справи згідно алфавітних книг, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], немає. Крім того твердження позивача про те, що житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], був спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] не підтверджені жодними доказами. З урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є передчасними, не обґрунтованими, не підтвердженими жодним доказом, а тому такими, що задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст.182, 328 ЦК України,

Outcome: partial