Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу витрат понесених у результаті виплати страхового відшкодування в розмірі 25287 грн. 38 коп., витрат на збір документів по справі та встановлення розміру збитку у розмірі 875 грн., судового збору в розмірі 261 грн. 62 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 04.12.2010р. в м. Львові на вул. Стрийській, з вини відповідача, яка керувала автомобілем «БМВ» д.н.з. [NUMBER] мало місце ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 63/11 від 27.01.2011р., складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Хонда» становить 36139,65 грн. Така шкода особисто відповідачем відшкодована не була, і оскільки остання не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на підставі заяви потерпілого така шкода в розмірі 25287,38 грн., була відшкодована позивачем згідно з платіжним дорученням від 02.03.2011р. Крім цього, МТСБ України понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в розмірі 875 грн. За таких обставин, набувши право регресної вимоги до особи, яка винна в заподіянні шкоди, 15.04.2011р. на адресу відповідача було скеровано вимогу про відшкодування понесених втрат, однак така залишилася проігнорованою. Оскільки відповідач, згідно з вимогами чинного законодавства несе обов'язок відшкодувати МТСБУ сплачене страхове відшкодування, таку суму шкоди просить стягнути з неї в примусовому порядку, а також 875 грн. витрат, понесених для встановлення розміру збитків. Крім цього, просить стягнути з відповідача 261 грн. 62 коп. судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 04.12.2010р. о 18:40 год. на вул. Стрийській, 36 у м. Львові мала місце ДТП за участю транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Хонда д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 24.12.2010р. (а.с.2) [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з позовної заяви, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власником автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] застрахована не була. Відповідно до положень п.а ч.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі звітом №63/11 про оцінку автомобіля Honda CR V державний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного автомобіля становить 30344,86 грн. (а.с.5-6). Як вбачається із копії платіжного доручення №838 від 02.03.2011р. (а.с.7) МТСБ України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 25 287,38 грн. Крім цього, як вбачається з платіжного доручення №672 від 24.02.2011р. (а.с.7) МТСБ України проведено оплату послуг аварійних комісарів в розмірі 875 грн. Таким чином, загальна сума витрат, понесених у зв'язку з виплатою страхового відшкодування становить 26162 грн. 38 коп. Відповідно до ч.2 п.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і така сталася з вини відповідача як водія транспортного засобу, яка не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і на вимогу позивача від 15.04.2011р. (а.с.8) добровільно не компенсувала понесені позивачем витрати, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути в порядку регресу із відповідача в користь позивача понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування в розмірі 26162 грн. 38 коп. При цьому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.9) судові витрати по справі, що становлять 261 грн. 27 коп. судового збору. Разом з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача 2000 грн. витрат на правову допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження понесення позивачем цих судових витрат. Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Однак, в матеріалах справи відсутній розрахунок вартості робіт, не вказано час затрачений для надання правової допомоги, що позбавляє суд можливості встановити чи понесені позивачем витрати не перевищують граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, встановлених вищевказаним законом.

Outcome: approved