Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

представник позивача просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є племінницею [PERSON] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право на земельну частку (пай) члена СВК «Прогрес» с. Слобода Кагарлицького району Київської області розміром 2,43 умовних кадастрових гектари, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія КВ №0270839 від 02.07.2001 р., посилаючись на те, що 01.03.1997 р. померла [PERSON]. За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,43 умовних кадастрових гектари, про що було видано сертифікат серія КВ №0270839 від 02.07.2001 р. Згідно п. 2 Указу Президента № 720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, за життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) члена СВК «Прогрес». Таким чином, до складу спадщини [PERSON] входило право на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право, на спадкування за законом одержують особи, визначені у стаття 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] із спадкоємців залишилась її племінниця [PERSON], яка успадковує частку свого батька [PERSON], який пропав безвісти в травні 1944 року, що підтверджується довідкою Слобідської сільської ради № 235 від 27.04.2017 р. Інших спадкоємців після [PERSON] не залишилось. Позивач у встановлений ст. 534 Цивільного кодексу Української PCP 1963 р. (який діяв на день відкриття спадщини) шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON], однак відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP 1963 р. протягом шести місяців фактично прийняла спадщину своєї тітки шляхом проживання у одному домогосподарстві, що підтверджується довідкою Слобідської сільської ради №224 від 24.04.2017 р. Отже, враховуючи те, що інших спадкоємців не залишилось, вона як спадкоємець за правом представлення успадковує всю спадщину [PERSON], в тому числі право на земельну частку (пай). Вона звернулась до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), яка залишилась після [PERSON] Для оформлення свідоцтва про право на спадщину нотаріус попросила її надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), а саме оригінал сертифікату. Проте, вона не змогла надати нотаріусу оригінал сертифікату, оскільки такий сертифікат був втрачений. У звязку з чим, приватний нотаріус Кагарлицького районного нотаріального округу [PERSON] повідомила її що, оскільки відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), вона не може у встановленому порядку через нотаріальну контору та оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишився після [PERSON] Тому питання визнання права спадкоємців на земельну частку (пай) необхідно вирішувати в судовому порядку згідно Цивільного кодексу України. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім цього, нотаріусом було відмовлено Позивачу їй оформленні спадщини, яка залишилась після тітки [PERSON], оскільки відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] та її батька [PERSON] Враховуючи вищезазначені обставини, вона не може оформити спадщину своєї тітки, тому для визнання за нею права на земельну частку (пай) також виникла необхідність встановити родинні відносини між нею та [PERSON] У звязку з чим їй необхідно звертатись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], а саме, що вони є тітка та племінниця. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт того, що вона та [PERSON] є батько і дочка підтверджується доданими до позовної заяви документами, а також вказані обставини можуть підтвердити свідки. Представник відповідача в особі Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Представник третьої особи в особі Кагарлицької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини не явки не повідомив, тому суд вважає, що представник не зявився без поважних причин. Вислухавши представника позивача, яка не заперечувала проти винесення заочного рішення суду, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.03.1997 р. померла [PERSON]. За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,43 умовних кадастрових гектари, про що було видано сертифікат серія КВ №0270839 від 02.07.2001 р. Згідно п. 2 Указу Президента № 720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, за життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) члена СВК «Прогрес». Таким чином, до складу спадщини [PERSON] входило право на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право, на спадкування за законом одержують особи, визначені у стаття 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] із спадкоємців залишилась її племінниця [PERSON], яка успадковує частку свого батька [PERSON], який пропав безвісти в травні 1944 року, що підтверджується довідкою Слобідської сільської ради № 235 від 27.04.2017 р. Інших спадкоємців після [PERSON] не залишилось. Позивач у встановлений ст. 534 Цивільного кодексу Української PCP 1963 р. (який діяв на день відкриття спадщини) шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON], однак відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP 1963 р. протягом шести місяців фактично прийняла спадщину своєї тітки шляхом проживання у одному домогосподарстві, що підтверджується довідкою Слобідської сільської ради №224 від 24.04.2017 р. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім цього, нотаріусом було відмовлено позивачу їй оформленні спадщини, яка залишилась після тітки [PERSON], оскільки відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] та її батька [PERSON] Враховуючи вищезазначені обставини, вона не може оформити спадщину [PERSON], тому для визнання за нею права на земельну частку (пай) також виникла необхідність встановити родинні відносини між позивачем та [PERSON] Позивачу необхідно встановити факту родинних відносин між нею та [PERSON], а саме, що вони є тітка та племінниця. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. [PERSON] Павлович та [PERSON] підтвердила, що позивач [PERSON] померлій [PERSON] є племінницею. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вивчених судом матеріалів справи,\~\~з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд\~\~встановив, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не суперечить закону та\~\~направлене на захист інтересів та прав\~\~позивача\~\~у справі. Тобто, суд вважає, що позивач довела та підтвердила належними доказами обставини викладені у позовній заяві, за таких обставин, можливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є племінницею [PERSON] та а також необхідно визнати за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право на земельну частку (пай) члена СВК «Прогрес» с. Слобода Кагарлицького району Київської області розміром 2,43 умовних кадастрових гектари, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія КВ № 0270839 від 02.07.2001 р. На підставі викладеного та

Outcome: approved