Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 12314 грн. 71 коп., а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS]. Так як будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири №2 здійснюється від транзитних трубопроводів будинку і є невід'ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Заборгованість відповідача за централізоване опалення, згідно розрахунку заборгованості за період з 01.03.2015 року по 01.05.2018 року складає 12314 грн. 71 коп. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу був направлений лист з повідомленням про стан заборгованості та вимогою її термінової сплати, але борг відповідачем так і не сплачено, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, як убачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрована у квартирі [ADDRESS], а відтак, є споживачем комунальних послуг, які надає їй КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с.6, 16). Згідно актів, наданих позивачем, в опалювальних сезонах 2015-2016 р.р., 2016-2017 р.р., до житлового будинку [ADDRESS], відтак і до квартири, в якій зареєстрована відповідач, подавалось теплопостачання та відповідно вимикалось по закінченню опалювального сезону (а.с.8-12). Таким чином, як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 вказаного Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов'язків споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов'язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (зі змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, судом, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що за період часу з 01.03.2015 року по 01.05.2018 року заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення склала 12314 грн. 71 коп. (з урахуванням її часткового погашення відповідачем) (а.с.7) та яка підлягає стягненню в примусовому порядку. Доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо неналежного надання послуг по централізованому опаленню до квартири відповідача, останнім суду надано не було. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані послуги з централізованого опалення належним чином не виконував, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача заборгованості по оплаті за надані послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 1762 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved