Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Прокурор Знамянської місцевої прокуратури звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах Маловисківської центральної районної лікарні, посилаючись на те, що вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2016 року відповідача [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1 рік. Прокурор зазначив, що 27 жовтня 2014 року близько 17.25 в м. Мала Виска Кіровоградської області водій [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи транспортним засобом мотоциклом КМЗ «Днєпр МТ10», реєстраційний номер [NUMBER], вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та допустив наїзд на пішоходів [PERSON] і [PERSON], які по пішохідному переходу переходили проїзну частину. Внаслідок отриманих трав пішохід [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Маловисківської центральної районної лікарні в період з 27 жовтня 2014 року по 04 листопада 2014 року; витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілої [PERSON] склали 2449 гривень. У судовому засіданні прокурор підтримав предявлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач [PERSON] визнав позов в повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 4 статті 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 26 серпня 2016 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області відповідача [PERSON] визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України і призначено покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а на підставі статей 75, 76 КК України засудженого звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до зазначеного вироку відповідач [PERSON] скоїв злочин, потерпілою від якого є громадянка [PERSON], яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с. 15-16). Довідкою і розрахунком витрат Маловисківської центральної районної лікарні підтверджується, що потерпіла від злочину [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 27.10.2014 року по 04.11.2014 року і вартість курсу лікування склав 2449 гривень (а.с. 12, 13). Таким чином, вимоги прокурора є правомірними. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача [PERSON], відповідно до положень частини 1 статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved