Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Представник позивача звернулась з позовом в інтересах [PERSON] про надання додаткового строку на прийняття спадку після смерті 12 жовтня 2013 року [PERSON] який проживав в [INFO]. В позові представник позивача посилається на те, що за життя спадкодавець склав на його користь заповіт завірений 15 вересня 2010 року за №69, яким все своє майно заповів [PERSON]. Станом на час звернення до суду з позовом заповіт не змінений і не скасований про що свідчить відповідна відмітка на ньому. У 2007 році позивач отримав паспорт для виїзду за кордон. В паспорті позивача є відмітка з датою виїзду за кордон, датована 22 лютого 2007 року. Повернувся позивач на територію України 12 липня 2015 року про, що свідчить запис у паспорті для виїзду за кордон. Про існування заповіту позивач дізнався у липні 2015 року. Представник позивача просить суд визнати дані обставини поважними та надати додатковий строк у межах трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 12 жовтня 2013 року [PERSON], який проживав в [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник сільради с. Мамалига, Новоселицького району заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд справу розглянути у відсутності представника сільради. Суд вислухавши думку сторін ухвалив провести розгляд справи у відсутності представника сільради с. Мамалига, Новоселицького району. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що [PERSON] помер 12 жовтня 2013 року, про що свідчить актова запис про смерть від 15 жовтня 2013 року за №17 виконкому Несвоянської сільської ради Новоселицького району. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №967410 виданий Новоселицькою районною Державною адміністрацією 15 березня 2011 року та серії ЯЛ №967409 виданий Новоселицькою районною Державною адміністрацією 15 березня 2011 року вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,6390 га та 0,3314 га землі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території сільради с. Несвоя, Новоселицького району. З фотокопії закордонного паспорта [PERSON] вбачається, що він 22 лютого 2007 року виїхав за межі України та повернувся на територію України 12 липня 2015 року. Заповітом від 15 вересня 2010 року завіреного секретарем Несвоянської сільської ради, Новоселицького району зареєстрований в реєстрі за №69, який станом на 06 березня 2014 року не змінений і не скасований про що свідчить проведений запис на заповіті секретарем сільради с. Несвоя, Новоселицького району, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. З листів на запит суду від державного нотаріуса [PERSON] від 06 травня 2016 року №2082/01-16, приватного нотаріуса [PERSON] від 13 травня 2016 року за №205/01-16 та приватного нотаріуса [PERSON] від 10 травня 2016 року за №381/01-161 вбачається, що спадкова справа після смерті 12 жовтня 2010 року [PERSON] який проживав в [INFO], не відкривалась. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд оцінюючи викладене дійшов висновку, що звернення до суду представника в інтересах [PERSON] щодо надання йому додаткового строку на прийняття спадку після смерті 12 жовтня 2013 року [PERSON] який проживав в [INFO], є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних правових підстав. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з першим реченням п.4 ст.174 ЦПК України, 4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст..179 ЦПК України,1. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 2. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85 цс 12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відповідно до вимог ст..360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язанні з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже суд враховуючи, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та встановленим обставинам по справі вважає, що у [PERSON] були обєктивні перешкоди для подання заяви у прийняття спадку в частині того, що інших спадкоємців окрім позивача не має, йому не було відомо про існування самого заповіту, що він відноситься до спадкоємців за законом після смерті 12 жовтня 2013 року [PERSON] оскільки він на час оформлення заповіту перебував за межі України і не міг передбачити існування заповіту на його користь, те що він перебував за межами України до 12 липня 2015 року, що фізично унеможливлювало звернення до нотаріальної контори у встановлені законом строки а тому дані обставини у сукупності з викладеними доказами та позицією відповідача, щодо існуючого спору вважає поважними. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що слід надати [PERSON], [INFO], мешканцю с. Несвоя, Новоселицького району додатковий строк у межах трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 12 жовтня 2013 року [PERSON]. Суд вважає, що строк прийняття спадку слід рахувати з дня набрання чинності рішення суду.

Outcome: approved