Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №5311092331 від 22.03.2016 року в розмірі 84796,10 грн., з яких: 33058,35 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6,37 грн. - сума заборгованості за відсотками; 35458,14 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 16273,24 грн. - сума заборгованості за пенею, обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконував в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача Ткаченко М.М [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позові просила розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. В разі неявки відповідача по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.03.2016 року між ТОВ «ФК» «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5311092331 строком на 36 місяців на суму 37200 грн. (а.с.4,5,6,7,8-9,12-13). 30.07.2018 року між ТОВ «ФК» «ЦФР» та ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимог №20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК» «ЦФК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором вказаним у реєстрі боржників, укладеним між кредитором та відповідачем (18-20). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018 року за кредитним договором №5311092331 від 22.03.2016 року, ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» набуто право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 84796,10 грн. (а.с.21). Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, на умовах, передбачених цим договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. До договору кредиту згідно ст.1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст.526-527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.07.2018 року має заборгованість в розмірі 84796,10 грн., з якої: 33058,35 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6,37 грн. - сума заборгованості за відсотками; 35458,14 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 16273,24 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.15). 07.08.2018 року на адресу відповідача [PERSON] направлялися повідомлення про зміну умов кредитного договору та про відступлення прав вимоги (а.с.16,17). Відповідно до ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1921 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved