Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Прокурор Липовецького району Вінницької області звернувся до Липовецького районного суду в інтересах Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області із заявою про визнання спадщини відумерлою, яка залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Струтинка, Липовецького району. Заява мотивована тим, що в результаті проведеної прокуратурою Липовецького району перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів щодо земельного законодавства на території Струтинської сільської ради Липовецького району було встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої увійшла земельна ділянка площею 3,8818 га, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВН №174779, що розташована на території Струтинської сільської ради Липовецького району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила, спадщина відкрилась за законом. Проте у визначений законодавцем строк для прийняття спадщини, спадкоємцями за законом спадщина не була прийнята. Ураховуючи те, що з часу смерті [PERSON] належна їй земельна ділянка перебуває у користуванні різних суб'єктів господарської діяльності без законних підстав, що створює перешкоди у реалізації державної політики у сфері земельних правовідносин, правового статусу місцевого самоврядування, що призводить до збитків, які виражаються у недоотриманні грошових коштів за користування земельними ділянками органами місцевого самоврядування, тому прокурор просив суд визнати вищевказане спадкове майно відумерлим. В судовому засіданні прокурор Гаврилюк М.М. та представник заявника - Струтинської сільської ради Липовецького району - сільський голова Мікулін М.В. заяву підтримали з підстав, що наведені у ній, просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу Держземагенства у Липовецькому районі Головного управління Держземагенства у Вінницькій області Державного комітету України із земельних ресурсів Кропивницька Т.В. не заперечувала проти задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що[INFO] в селі Струтинка Липовецького району померла [PERSON], на що вказує запис акта про смерть №5 від [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки на випадок своєї смерті особистого розпорядження вона не зробила. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 3,8818 га, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВН №174779, що розташована на території Струтинської сільської ради Липовецького району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності майна спадкодавцеві підтверджується Витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки виданим 23.12.2013 року за №1817 Відділом Держземагенства у Липовецькому районі та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ВН №134779, виданим 10 червня 2003 року на підставі розпорядження №110 Липовецької держадміністрації від 23.05.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №313. Як слідує із довідки виданої виконавчим комітетом Струтинської сільської ради за №561 від 30.12.2013 року, [PERSON] проживала одиноко, інших осіб зареєстрованих за адресою її проживання в [ADDRESS] не було. Згідно записів погосподарської книги №1 за 2006 - 2010 роки по відомостях Струтинської сільської ради, [PERSON] проживала одна. На відсутність зареєстрованих осіб за місцем проживання спадкодавця [PERSON] вказують також відсутність записів у Домовій книзі №1 Струтинської сільської ради. Відповідно до витребуваної судом інформації з Державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, спадкова справа до майна померлої [PERSON] державним нотаріусом не заводилась. Наразі судом встановлено, що спадкове майно після смерті [PERSON] залишається не прийнятим. 12.03.2011 року в газеті «Липовецькі вісті» за №19(1104) було опубліковано оголошення сільської ради з проханням всім спадкоємцям на земельні частки (паї) які залишились після смерті ряду осіб, в т.ч. і після смерті [PERSON] - заявити про свої права. Однак жодна особа, яка б претендувала на вказану спадщину про свої права на неї не заявила. Вказані обставини свідчать про відсутність спадкоємців як за законом так і за заповітом та відсутність спору про право. Відповідно до ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. За правилами ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON] відумерлою та про передачу її територіальній громаді. На підставі викладеного та

Outcome: approved