overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до вищевказаного відповідача із вимогами про позбавлення права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками є в рівних частинах кожний треті особи: донька позивача - [PERSON] та [PERSON], яким належить по 1/4 частини квартири. У квартирі на даний час зареєстровані Позивач, її донька - [PERSON] та колишній чоловік доньки - [PERSON] [PERSON] у квартирі не зареєстрована та проживає за іншою адресою. Відповідач у 2012 р. зареєстрував своє місце проживання у [ADDRESS], оскільки уклав шлюб із [PERSON] 25 червня 2013 р. шлюб між ними було розірвано, після чого Відповідач змінив своє місце проживання і в квартирі більше не з`являвся. На даний час він проживає в іншому місці.Відповідач не знявся з реєстраційного обліку за даною адресою. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити вимоги в повному обсязі. Не заперечував щодо заочного розгляду справи на підставі наявних в справі доказів. Відповідач, треті особи в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань від нихв адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача в якому просив стягнути з останнього страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 32715,34 грн. Разом із тим, до початку судового засідання представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» подав через канцелярію суду заву про відмову від позовних вимог, провадження по справі просив закрити та повернути сплачений судовий збір. Наслідки відмови від заявленого позову позивачу відомі. В судове засідання сторони не з'явились, однак їх не явка не є перешкодою для розгляду вищенаведеної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлена відмова від позовних вимог може бути прийнята судом, оскільки ці дії не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ч.3 ст.206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ ,,Про судовий збір,, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 69164 грн 01 коп , посилаючись на те, що 21.01.2013 року [PERSON] уклав кредитний договір з банком, отримав кредит на суму 70939 грн 31 коп , однак умови його не виконує в повному обсязі. В той же день із [PERSON] укладено договір поруки , відповідно до якого остання зобов*язалась відповідати за виконання [PERSON] зобов*язань по кредитному договору. Станом на 21.11.2013 року заборгованість складає зазначену суму, в тому числі непогашений кредит, несплачені відсотки, пеня. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не прибули, про дату та час його проведення повідомлені належним чином, тому суд проводить заочний розгляд справи, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Суд керується вимогами ст. 10, 11, 60 ЦПК України щодо змагальності, диспозитивності та обов*язку доказування сторонами своїх вимог чи заперечень в ході розгляду справи. Суд вважає, що зазначений договір укладений між сторонами відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від нього повернення належних йому (банку) грошей, обумовлених процентів за користування кредитними коштами та пені за прострочення виконання зобов*язань. Згідно зі ст. 1050 ЦК України у випадку , якщо за договором позики встановлений обов*язок позичальника повернути позики частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини , позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON] згідно зі ст. 554 ЦК України повинен відповідати за виконання зобов*язань [PERSON] у тому ж обсязі, як і отримувач кредитних коштів. За таких підстав суд стягує борг із відповідачів солідарно. Враховуючи, що відповідачі не спростували обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, не виявивши бажання приймати участь у розгляді справ, суд вважає, докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог. Вимоги позивача підтверджуються наявними у справі доказами; копією кредитного договору, розрахунком боргу, які суд визнає за достовірні. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідачів на користь позивача суму судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Представник позивача. звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS] та доводилась позивачу бабусею. Померла залишила заповіт, складений 30 вересня 2005 року, посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 4-1-1621. відповідно до якого заповідала позивачу належну їй частину квартири в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] з 1997 року постійно проживає в Росії зі своїми батьками та відповідно є громадянином Російської Федерації. З того часу, як позивач переїхав у Росію, він приїздив до м. Києва до своїх родичів, але з 2013 року всі зв'язки з родичами на Україні були припинені. А відтак про смерть бабусі йому не було відомо до січня 2017 року. 19 січня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черповицького М.Ю. щодо оформлення спадщини, проте йому було надано роз'яснення, що позивачем пропущено строк у 6 місяців, тому видача свідоцтва не можлива. Спадщина за померлою [PERSON] ніким прийнято не було. У зв'язку з чим просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Яка померла [INFO] року, строком у шість місяців з моменту набрання відповідним рішенням законної сили. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду письмові пояснення, просив прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за його відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м. Херсон, Придніпровський узвіз, 14. В належному позивачу будинку залишився зареєстрованим відповідач, який був попереднім власником будинку. Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності належного їй нерухомого майна. Позивач в судове засідання не прибула, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~\~\~ ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.07.2015 року є власником житлового будинку №14 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Херсон, Придніпровський узвіз. У зазначеному будинку зареєстрований та з 25.08.2015 року не проживає [PERSON], що підтверджено довідкою виданою 09.10.2017 року Органом самоорганізації населення квартального комітету №7. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~ Враховуючи наведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 640 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що позивач має у власності будинок№24, що знаходиться за адресою: м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. Довженко. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, однак понад 17 років там не проживає. Реєстрація відповідача, перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач в судове засідання не прибула, представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій надав згоду на зняття його з реєстрації в будинку, що належить [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.04.1992 року є власником житлового будинку №24 у м. Херсоні, смт. Зеленівка по вул. Довженко. У зазначеному будинку крім позивача, зареєстрований [PERSON]В, що підтверджено витягом з домової книги. Згідно акту від 17.05.2017 року виданого виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради відповідач з 2000 року фактично не проживає за адресою: [INFO]. Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися зазначеним житловим будинком, що належить їй на праві власності, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком №24 по вул. Довженко у м. Херсоні, смт. Зеленівка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №363/2557/17 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Заяву обґрунтував тим що, при ухваленні заочного рішення суду від 27.12.2017 року судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. та витрати за розміщення оголошення про виклик відповідачів у пресі у розмірі 420 грн., а всього просив стягнути 1060 грн. На підставі вказаного, звернувся до суду із вказаною заявою. В судове засідання сторони не з'явилися, про розгляд заяву були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процес справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення по справі з наступних під став. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заочним рішенням суду від 27.12.2017 року уточнені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю були задоволені та судом було вирішено усунути [PERSON] перешкоди з боку відповідачів у здійсненні права власності на належне йому майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS]; зняти відпвідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, а саме в заяві від 16.12.2017 року представник позивача просив солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. та витрати за розміщення оголошення про виклик відповідачів у пресі у розмірі 420 грн., а всього просив стягнути 1060 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. та витрати за розміщення оголошення про виклик відповідачів у пресі у розмірі 420 грн., які підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом. В обґрунтування вимог було вказано, що у позивача - УПФ України в Оболонському районі м. Києва на пенсійному обліку перебуває та отримує пенсію відповідач [PERSON] з 06.11.2014 р. Як вказує позивач, 20.01.2015 р. відповідач повідомила позивача про своє працевлаштування з 12.01.2015 р., але виплата пенсійних виплат за січень 2015 р. відповідачу була проведена на суму 1255,05 грн. У зв'язку із чим позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача [PERSON] 1255,05 грн. незаконної переплати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав свою заяву щодо підтримки позовних вимог. Відповідач у судове засідання також не з'явився, належним чином був повідомлений. Суд дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 50 Закону України ,.Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Судом з'ясовано, що позивач - УПФ України в Оболонському районі м. Києва на пенсійному обліку перебуває та отримує пенсію відповідач [PERSON] з 06.11.2014 р. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як з'ясував суд, 20.01.2015 р. відповідач [PERSON] повідомила позивача про своє працевлаштування з 12.01.2015 р., але виплата пенсійних виплат за січень 2015 р. відповідачу була проведена на суму 1255,05 грн. Як вбачається із ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у сумі 1255,05 не підлягають задоволенню у зв'язку із вищевикладеним.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом. В обґрунтування вимог було вказано, що у позивача - УПФ України в Оболонському районі м. Києва на пенсійному обліку перебуває та отримує пенсію за віком відповідач [PERSON] Як вказує позивач, у період з 01.02.2010 р. по 28.09.2012 р. позивач (як вказано у позові) [PERSON] була працевлаштована, і даний факт зафіксований позивачем розпорядженням від 12.10.2012 р., однак управлінням з координації та виплати пенсій ГУПФУ в м. Києві базовий місяць у період з 01.10.2012 по 31.10.2014 р. не було змінено, і тому виникла переплата індексації відповідачу у сумі 1446,60 грн. У зв'язку із чим позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача [PERSON] 1446,60 грн. незаконної індексації. У судовому засідання представник позивача так і не зміг чітко сформулювати позовні вимоги, так як спочатку посилався на те, що з відповідача підлягають стягнення переплата пенсії у зв'язку із її працевлаштуванням, то стверджуючи, що суду потрібно стягнути індексацію з грошей повернутих відповідачу після не належного перерахування пенсії. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні надала лист начальника УПФ України в Оболонському районі м. Києва Бойко О.В. (яка і є підписантом позовної заяви) від 16.11.2015 р. в якому вказано, що вини пенсіонера у переплаті не має, і у березні 2015 р. утримані кошти були повернуті у повному об'ємі, тобто у сумі 1446,60 грн. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 50 Закону України ,.Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом з'ясовано, що у період з 01.02.2010 р. по 28.09.2012 р. відповідач [PERSON] дійсно була працевлаштована у адміністративно-господарчому управлінні Генштабу Збройних Сил України, і даний факт зафіксований позивачем розпорядженням від 12.10.2012 р. Однак, як з'ясовано судом, під час внесення ознаки зарахування та звільнення з роботи змінився базовий місяць для обчислення індексації у період з 01.10.2012 по 31.10.2014 р. у сумі 1446,60 грн. Таким чином суд з'ясував, що у відповідності до відповіді начальника УПФ України в Оболонському районі м. Києва від 15.11.2015 р. вини відповідача [PERSON] у виниклій переплаті перед позивачем не має, про що свідчить повернення їй суми 1446,60 грн., тобто станом на день подання позову - 25.08.2015 р. заборгованості відповідач перед позивачем не існувало, що у даному випадку суд вважає підставою відмови у позову, так як представником позивача не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування даного факту. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом. В обґрунтування вимог було вказано, що у позивача - УПФ України в Оболонському районі м. Києва на пенсійному перебуває та отримує пенсію за віком відповідач [PERSON] Як вказує позивач, постановою Оболонського р/с м. Києва від 24.05.2011 р. позов [PERSON] до УПФ України в Оболонському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та перерахунок пенсії було задоволено та було проведено відповідні виплати із 14.03.2011 р. Позивача по даній справі - УПФ України в Оболонському районі м. Києва постанова суду від 24.05.2011 р. не задовольнила та була оскаржена у апеляційній інстанції, і постановою від 18.01.2012 р. було скасовано та у позові [PERSON] було відмовлено. У відповідності до розпорядження від 28.03.2014 р. позивачем у період з 01.04.2014 р. по 30.04.2014 р. відповідачу [PERSON] було здійснено виплати без урахуванням постанови від 18.01.2012 р. у сумі 1026,40 грн. Тому просять суд стягнути на свою користь із відповідача [PERSON] 1026,40 грн. переплати незаконної пенсії. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав свою заяву щодо підтримки позовних вимог. Відповідач у судове засідання також не з'явився, належним чином був повідомлений. Суд дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 50 Закону України ,.Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Судом з'ясовано, що постановою Оболонського р/с м. Києва від 24.05.2011 р. позов [PERSON] до УПФ України в Оболонському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та перерахунок пенсії було задоволено та було проведено відповідні виплати із 14.03.2011 р. Позивача по даній справі - УПФ України в Оболонському районі м. Києва постанова суду від 24.05.2011 р. не задовольнила та була оскаржена у апеляційній інстанції, і постановою від 18.01.2012 р. було скасовано та у позові [PERSON] було відмовлено. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як з'ясував суд, у відповідності до розпорядження від 28.03.2014 р. позивачем у період з 01.04.2014 р. по 30.04.2014 р. відповідачу [PERSON] було здійснено виплати без урахуванням постанови від 18.01.2012 р. у сумі 1026,40 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у сумі 1026,40 грн. знайшли своє підтвердження у судовому засіданні у судовому засіданні з вищевказаних підстав.

Outcome: approved