Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КМ «Приватбанк») заборгованість за кредитним договором у розмірі 9549 гривень 53 копійки, судові витрати по справі у розмірі 229 гривень 04 копійки. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 02 лютого 2011 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 2500 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник [PERSON] за кредитним договором зобов'язань належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 31 жовтня 2013 року, у сумі 9549,53 гривень, з якої 3998,74 заборгованість за кредитом, 3290,08 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1329,78 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, 500 штраф (фіксована частина), 430,93 гривень штраф (процентна складова). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з тих самих підстав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судове засідання проведено в режимі відео конференції, в порядку ст. 158-1 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до договору. Частиною 2 статі 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02 грудня 2011 року між ПАТ КМ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 2500 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-26). Таким чином, відповідно до вимог укладеного договору та ст. ст. 514, 516 ЦК України позивач на законних підставах має право вимагати належного виконання умов кредитного договору укладеного з відповідачем. У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак відповідач не виконує у встановленому порядку свої зобов'язання по договору і не погасив борг, проценти та інші витрати по кредиту в строки передбачені договором, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2013 року за ним утворилась заборгованість у сумі 9549,53 гривень, з якої 3998,74 заборгованість за кредитом, 3290,08 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1329,78 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, 500 штраф (фіксована частина), 430,93 гривень штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.5-6). Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. При таких обставинах, оскільки відповідач у добровільному порядку не виконує взяті на себе за договором від 02 грудня 2011 року зобов'язання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору та у добровільному порядку не сплачує заборгованість за кредитом, то вона підлягає примусовому стягненню з нього в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору розмірі 229,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved