Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» (надалі - також «Позивач», «ПАТ СК «Провідна») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - також «Відповідач»), третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» (надалі - також «Третя особа», «ТДВ СК «Кредо») про стягнення з [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь ПрАТ СК «Провідна» (03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 25, ідентифікаційний код 23510137) 28 301,00 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку з виплатою на користь потерпілого у ДТП, яка сталася з вини Відповідача, страхового відшкодування в розмірі 48 050,00 грн., Позивач набув права вимоги до Відповідача щодо виплати здійсненого страхового відшкодування за вирахуванням суми виплаченої страховиком винної в ДТП особи. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представником Відповідача - Турчин Ірини Богданівни, - подано до суду відзив на позов, за змістом якого представник заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що розмір страхового відшкодування не перевищує розміру суми ліміту відповідальності страховика [PERSON] (ТДВ СК «Кредо»), у зв`язку з чим Позивач, на думку представника Відповідача,повинен був реалізувати своє право, передбачене ст. ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тобто до ТДВ СК «Кредо», а не до [PERSON] . В судове засідання представник Відповідача не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Представником третьої особи - ТДВ СК «Кредо», - на адресу суду направлено відзив на позовну заяву у справі, за змістом якої представник третьої особи посилається на обґрунтованість позовних вимог ПАТ СК «Провідна». Зокрема, як зазначено у вказаному відзиві третьої особи, ТДВ СК «Кредо» здійснило Позивачу ПАТ СК «Провідна» відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування в порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та, зокрема, на підставі ст. 29 даного закону виплатило вартість витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. У зв`язку з тим, що така виплата виявилася недостатньою для повного відшкодування здійснених Позивачем витрат потерпілому у ДТП, фактичну різницю між такими витратами та виплатою зобов`язана відшкодувати винна у ДТП особа, тобто [PERSON] . Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши доводи представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2016 року у справі №344/1869/16-п, яка набрала законної сили 09 березня 2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/56361592), 08 лютого 2016 року о 14.50 годині [PERSON] керувала транспортним засобом «Фольцваген Транспортер» н.з. [NUMBER] та виїжджаючи на дорогу з двору не надала дорогу транспортному засобу «Пежо Партнер» н.з. [NUMBER] напрямок руху якого він перетинає та допустила з ним зіткнення, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України . В судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненому правопорушенні визнала в повному обсязі, відповідно до викладеного. Відтак, постановою Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2016 року у справі №344/1869/16-п [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. З матеріалів справи Судом встановлено, що внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «Пежо Партнер» н.з. [NUMBER] , який було застраховано у ПАТ СК «Провідна» (Договір страхування №06/0670450/9069/15(а.с.14-27) були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Відповідно до Страхового акту №2300100321 від 04.04.2016 року (а.с.6-13) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Пежо Партнер» н.з. [NUMBER] становить 48 050,00 гривень. Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно з умовами договору страхування, позивачем ПАТ СК «Провідна» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 48 050,00 грн., яке перераховане на рахунок особи, яка здійснювала ремонт пошкодженого автомобіля, що підтверджується платіжним дорученням № 0014606 від 05 квітня 2016 року (а.с.4). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Кредо» (поліс №АІ/8785106 від 05.10.2015 року) (а.с.93). ТДВ СК «Кредо», розглянувши вимогу Позивача, сплатило на користь Позивача шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика в розмірі 19 749,00 грн, провівши розрахунок страхового відшкодування (а.с.159-161). Як слідує з матеріалів справи, ТДВ СК «Кредо» при визначені розміру страхового відшкодування, взято до уваги всі витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, та враховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, що відповідає положенням ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповіднодо ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. За змістом ст. 1194 ЦК України в системному зв`язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Як встановлено судом, Позивач свої зобов`язання за договором майнового страхування виконав, фактично поніс витрати в розмірі 48 050,00 грн., а, отже, до нього в порядку суброгації перейшло право вимоги в межах цієї суми. Страховою компанією Відповідача (ТДВ СК «Кредо») відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплачено суму в розмірі 19 749,00 грн. Відповідно, різниця підлягає стягненню з особи, яка завдала шкоду - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved