Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Прокурор, на підставі статті 23 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Голопристанської районної ради Херсонської області, [PERSON] підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. [PERSON] вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.10.2014 р. було визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..122 ч.1 КК України, та призначено покарання. В результаті вчинення правопорушення потерпілій [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоровя. Відповідно до довідки КП «Голопристанська ЦРЛ» [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 22.04.2014 р. по 30.04.2014 р. Всього за час її лікування районною лікарнею витрачено 947,36 грн., які прокурор просить стягнути з відповідача на користь лікарні. Прокурор та представник позивача [PERSON] підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник Голопристанської районної ради Херсонської області в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши\~позивача,\~дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] 20.04.2014 р. приблизно о 16 год. 30 хв., біля 154 кілометру Краснознам'янського каналу водопостачання в с. Чорноморське Голопристанського району Херсонської області, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, під час сварки з [PERSON], яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, яка переросла в бійку, умисно, схопивши обома руками потерпілу за волосся та поваливши на підлогу, нанесла останній декілька ударів руками по обличчю та ногами по тулубу і спині. Продовжуючи свої злочинні дії, [PERSON], 20.04.2014 р. приблизно о 16 год. 45 хв., знаходячись на тому ж місці неподалік від лісосмуги, наздогнавши [PERSON] та поваливши її на землю, в результаті чого остання отримала удар обличчям об покриття дороги вкрите гравієм та нанесла потерпілій декілька дарів руками та ногами по тулубу і голові. В результаті неправомірних дій [PERSON], потерпілій [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я. Вироком Голопристанського районного суду від 13.10.2014 [PERSON] визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком в 1 рік. Потерпіла [PERSON], [INFO], після вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Голопристанська ЦРЛ». Відповідно до довідки КП «Голопристанська ЦРЛ», [PERSON], яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 22.04.2014 по 30.04.2014 з діагнозом: забій нирок, забій та гематоми голови, лівого стегна, попереку, лівої статевої губи, обох гомілок. Вартість одного ліжко-дня в хірургічному відділенні в квітні 2014 року складала 118.42 грн. Всього за час лікування [PERSON] районною лікарнею витрачено грошові кошти в сумі 947,36 грн., які до цього часу залишаються не відшкодованими. Ст. 1206 Цивільного кодексу України передбачено, що особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтею 1179 цього Кодексу. Згідно до вимог ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Враховуючи, що злочин відповідач вчинила у віці 16 років, то саме з неї покладається відповідальність за відшкодування витрат на лікування. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1206 ЦК України, п.п. 1, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 №545, сума витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад, у сумі фактичних витрат з винних осіб. Враховуючи зазначені норми, суд прийшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved