Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11.11.2006 року в розмірі 11866,84 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 11.11.2006 року [PERSON] отримала в ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредит на загальну суму 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 11866,84 грн., яка складається з: 2791,50 грн. - заборгованості за кредитом, 8034,06 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штрафу (фіксованої частини), 541,28 грн. - штрафу (процентної складової). В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлену позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог посилався на обставин викладені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив у позові відмовити посилаючись на відсутність договірних кредитних правовідносин між сторонами. Посилався на обставини викладені у письмових запереченнях проти позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 11 листопада 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н оформлений шляхом подання відповідачем - позивачу заяви про видачу кредиту (а.с. 7) та погодження відповідачем умов і правил надання банківських послуг позичальникам ПАТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 8-11). За умовами договору [PERSON] отримала в ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредит на загальну суму 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості відповідач зобов'язалася здійснювати щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості. 11 листопада 2006 року відповідач отримала платіжну картку з кредитними коштами на ній, та використовувала їх, що вбачається із розгорнутого розрахунку заборгованості. Згодом, що видно з розгорнутого розрахунку, кредитний ліміт відповідачу підвищувався, що передбачено умовами та правилами надання банківських послуг позичальникам ПАТ «КБ «ПриватБанк». У п. 9.12 умов та правил, сторони погодили, що договір діє 12 місяців з моменту підписання, але якщо впродовж цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, від автоматично продовжується на такий самий строк. Як вбачається з розгорнутого розрахунку останнє погашення кредиту відповідачем було виконано 10 грудня 2014 року на суму 205,74 грн. У зв'язку з тим, що позичальник [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту в порядку та на умовах визначених кредитним договором, умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ «КБ «ПриватБанк», використовуючи кредитні кошти не здійснювала погашення боргу, станом на 31.10.2013 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 11866,84 грн., яка складається з: 2791,50 грн. - заборгованості за кредитом, 8034,06 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штрафу (фіксованої частини), 541,28 грн. - штрафу (процентної складової). Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження виконання відповідачем зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочила виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved