Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500397294 від 30 липня 2013 року в розмірі 35494,02 грн., посилаючись на те, що між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 12000 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено Договір факторингу, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору перейшло ТОВ «Дата Майнінг Груп» ( а.с. 15-16). 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с.18-31). Відповідно до Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, витягу з Додатку № 1-1, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 35494,02 грн. (а.с.22). Також представник позивача просив стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. Відомостей про звернення до суду з аналогічним позовом немає. 18 жовтня 2017 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 08 листопада 2017 року, у якій йшлося про зміну відповідачем прізвища на «[PERSON]», на наступний день, 09 листопада 2017 року ухвалою судді провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 28 листопада 2017 року. Крім того, судом направлявся запит до Куп'янського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області щодо надання відомостей про зміну відповідачем прізвища. Згідно копії актового запису про зміну імені за № 06 від 04 травня 2017 року відповідач [PERSON], [INFO], уродженка сел. Ківшарівка Куп'янської міськради Харківської області, змінила прізвище на «[PERSON]», відомості про що були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян ( а.с. 40). У зв'язку з набранням 15 грудня 2017 року чинності Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, подальший розгляд справи на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» справа розглянута за правилами нового ЦПК України Представник позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлялася за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти, які повернулися не врученими. До суду [PERSON] не з'явилася з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих пояснень, відзиву чи заперечень проти заявленого позову не надала. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленою про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280,281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Згідно заяви від 30 липня 2013 року відповідач на той час з прізвищем [PERSON] виявила бажання отримати кредит, зобов'язувалась виконувати вимоги правил надання банківських послу, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.4,6). Відповідно до змісту кредитного договору за № 500397294 позичальник [PERSON] зобов'язувалася остаточно повернути кредит в сумі12000 грн., який був даний під відсотки виходячи зі ставки 9,99% річних /п. 2.1, 2.2/ до 31 липня 2016 р. /п.2.3/, рівними частинами у сумах та терміни, які визначені в графіку платежів, який є Додатком №1 до цього договору, сплачувати проценти за його користування щомісячно та інші платежі за цим договором /п.2.6/ (а.с.7-11). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом відповідач не виконала зобов'язання за кредитним договором і станом на 10 жовтня 2016 року має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 500397294 від 30 липня 2013 в сумі 35494,02 грн., з яких: 11712,80 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 2769,97 грн. - заборгованість по відсоткам; 10011,25 грн. - борг по комісії та 11000 грн. - по штрафам (а.с.12). Боржниця повідомлялася про наявність непогашеної заборгованості по кредиту та необхідність її сплати, однак ці вимоги залишилися без задоволення (а.с.13,14). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про доведеність позивачем того, що згідно з укладеним кредитним договором відповідач досі не виконала взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, отже позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки було порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов'язаннями. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved