Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. Мотивуючи свої вимоги, представник позивачів вказує, що [PERSON] перебуваючи на квартирному обліку в червні місяці 1983 року отримав житлову квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , в якій проживає до теперішнього часу разом із сім`єю, обслуговує житло, добросовісно володіє нерухомим майном більше 10 років, здійснює поточний ремонт, сплачує комунальні послуги. Користується квартирою відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в його володінні. В 2020 році позивачі звернулися до Каланчацької селищної ради Херсонської області з приводу приватизації вказаної квартири та отримання правовстановлюючих документів, однак отримали повідомлення, що вказана квартира не перебуває у комунальній власності та на балансі селищної ради. За таких обставин, вони як добросовісні набувачі зазначеної квартири, змушені звернути до суду з позовом за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 23 листопада 2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Будь-яких інших процесуальних дій судом не здійснювалось. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат Кушніренко Сергій Володимирович в судове засідання не з`явилися, наддали суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Каланчацької селищної ради в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. визнання права. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 1983 року по теперішній час проживають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтвердується в копією витягу з будинкової книги та довідкою Каланчацької селищної ради № 2558 від 18.11.2020 року. Згідно копії технічного пасторту позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є користувачами квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що позивачі обслуговують вказану квартиру, добросовісно володіють нерухомим майном більше ніж 10 років, по мірі своїх сил та коштів здійснють поточний ремонт, користується нерухомістю відкрито та безперервно, не приховуючи факту знаходження майна у володінні. Згідно\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова) відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК України. Враховуючи положення статей\~335,\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Згідно повідомлення Каланчацької селищної ради № 339/07-22/2020 від 31.01.2020 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] , не перебуває у комунальній власності та на балансі селищної ради, тому будь-які правовстановлюючі документи на даний житловий будинок відсутні. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК України, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які знайшли своє підтвердження в наданих суду доказах, враховуючи визнання позову відповідачем та вважає його задоволення єдиним способом захисту прав позивачів як добросовісних набувачів, оскільки вони володіють вказаним нерухомим майном більше 10-ти років, продовжують відкрито, безперервно проживати у зазначеній квартирі, тому суд приходить до висновку, що їх позовні вимоги про визнання права власності на квартиру, за набувальною давністю, підлягають задоволенню. Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав.

Outcome: approved