Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що 06 березня 2013 року відповідач отримав кошти в сумі 6 553 грн. 06 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 10% річних на суму залишку. Однак, свої зобов'язання за договором не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 07 вересня 2014 року в нього виникла заборгованість в сумі 10 576 грн. 30 коп., яку просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав через загальну канцелярію суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про його проведення повідомлена належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, зі згоди представника позивача проводить заочний розгляд справи в письмовому провадженні, шляхом повного та всебічно з'ясувавання обставин в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 березня 2013 року між сторонами укладено генеральну угоду про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до якої отримав кошти в сумі 6 553 грн. 06 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 10 % річних на суму залишку. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 610 ЦК України порушенням зобов'язання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Судом встановлено, що внаслідок неналежного та несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язань за укладеною генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт заборгованості від 06 березня 2013 року, станом на 07 вересня 2014 року в нього виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 6 553 грн. 06 коп., заборгованість за відсотками в сумі 1 002 грн. 97 коп. та залишок за несплаченим штрафом, відповідно до п.п. Генеральної угоди в сумі 3 020 грн. 27 коп. Виходячи з наведеного, вимоги позивача є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved