Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Прокурор м. Суми звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що за результатами розгляду звернення народного депутата України встановлено, що [PERSON] на підставі пункту 4 додатку 4 до рішення Сумської міської ради від 28.10.2009 року №3087-МР надана у власність земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0557 га., що підтверджується, відповідним державним актом на право власності на земельну ділянку. У подальшому, [PERSON] з [PERSON] укладено договір купівлі-продажу щодо вказаної земельної. ділянки (кадастровий номер 5910136600:20:010:002), за яким право власності перейшло до [PERSON], що підтверджується, інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого. Разом з тим, передача земельної ділянки у власність проведена з порушенням вимог земельного законодавства, що тягне за собою визнання недійсним додатку 4 пункту 4 рішення Сумської міської ради 28.10.2009 №3087-МР та договору купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS], державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405330 від 20.02.2012, що виданий [PERSON], права власності [PERSON] на дану земельну ділянку. Надання Сумською міською радою у приватну власність спірної земельної ділянки порушує право власності територіальної громади міста на землі загального користування в межах населених пунктів. За результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS], фактично знаходиться на ґрунтовій проїжджій дорозі внутрішньоквартального проїзду по вулиці 5-а Продольна та вулиці Островскього, та з одного боку межує із земельною ділянкою по вулиці [ADDRESS]. Даний факт підтверджується висновком Державної інспекції сільського господарства у Сумській області та матеріалами геодезичних робіт по встановленню меж земельної ділянки (виділення в натурі) на місцевості. Відповідно до положень пункту «а», ч.4 ст.83 Земельного кодексу України, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Як вбачається із викопіювань із Генерального плану м. Суми 2002 року, викопіювання із проекту внесення змін до Генерального плану м. Суми 2013 року, викопіювання із карти м. Суми, земельна ділянка по [ADDRESS] фактично знаходиться на проїзді вулиць 5-а Продольна та Островського. Таким чином, передача органом місцевого самоврядування вказаної земельної ділянки у власність, порушує право територіальної громади щодо вільного користування землями загального користування. Наведені порушення чинного законодавства, які свідчать про незаконність набуття [PERSON] земельної ділянки, а в подальшому переходу права власності на земельну ділянку до [PERSON] прокуратурою м. Суми встановлені лише у жовтні 2013 року. Зважаючи на це, встановлений ст.257 ЦК України строк позовної давності порушено з поважних причин, що відповідно до ст.267 цього Кодексу та ст.73 ЦПК України є підставою для його відновлення. Просить суд визнати недійсним та скасувати пункт 4 додатку 4 до рішення Сумської міської ради від 28.10.2009 року №3087-МР, яким [PERSON] надана у приватну власність земельна ділянка по [ADDRESS], визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405330 від 20.02.2012 року, що виданий [PERSON], визнати недійсним договір купівлі-продажу щодо земельної ділянки по [ADDRESS], скасувати право власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS], повернути у власність територіальної громади міста Суми земельну ділянку по [ADDRESS]. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення на позов, в якому зазначено, що за результатами розгляду клопотання [PERSON], щодо погодження відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] для розгляду на депутатський комісії, Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради - 09.01.2007 року, надано висновок за підписом заступника начальника управління архітектури та містобудування - [PERSON], що вище зазначена земельна ділянка, розташована в межах існуючої садибної житлової забудови різної поверхності та щільності. У відповідності до генерального плану м. Суми, іншої містобудівної документації, вказана земельна ділянка за функціональним призначенням може бути використана для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що не суперечить основним положенням генерального плану м. Суми. Після отримання вище перелічених висновків і дозволів, а також після розроблення та надання технічної документації - на п'ятому скликанні 20 сесії Сумської міської ради від 23.04.2007 року № 1408 - MP, відмовляють в передачі у власність, оренду земельних ділянок громадянам, в тому числі і йому, згідно з додатком 5, а саме в зв'язку з можливою побудовою на цих ділянках розподільчого пункту ВАТ «Сумиобленерго». З таким рішенням він незгодний і був вимушений звернутися за захистом своїх порушених законних прав та інтересів з адміністративним позовом до Сумської міської ради, третя особа Сумське міське управління земельних ресурсів, про визнання протиправним та недійсним п. 1 додатку 5 рішення №1408 - MP «Про передачу у власність, оренду земельних ділянок громадянам» від 23.04.2008 року в частині відмови в передачі у власність [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Адміністративний позов [PERSON] було задоволено 08.05.2008 року постановою Зарічного районного суду. Був визнаний протиправним та недійсним п.1 додатку 5 рішення № 1408 - MP «Про передачу у власність, оренду земельних ділянок громадянам» від 23 квітня 2008 року в частині відмови в передачі у власність [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно з постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2010 року визнаний недійсним п.1 додатку 5 рішення №1408-МР «Про передачу у власність, оренду земельних ділянок громадянами» від 23.04.2008 року в частині відмови в передачі у власність [PERSON] земельної ділянки за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача Сумської міської ради позовні вимоги не визнав, пояснивши, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України оскаржуване рішення було прийнято на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На проект землеустрою [PERSON] отримав висновок державної експертизи землевпорядної документації від 31.10.2007 року № 126. В цьому висновку зазначено, що наданий на експертизу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки оцінюється позитивно. Статтею 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (в редакції від 14.10.2008) передбачено, що позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування.. Натомість в матеріалах справи є рішення суду, яке набрало законної сили, де зазначено, що суд прийшов до переконання, що відсутнє поглинання земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] частини провулку Островського в м. Суми. В матеріалах справи є лист Управління містобудування та архітектури Сумської ОДА від 14.03.2014 року №168/01-12 де зазначено, що червоні лінії та поперечний профіль провулку Островський матеріалами генерального плану м. Суми не визначені, що робить на думку Сумської міської ради необґрунтованими твердження позивача. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Приймаючи участь в судових засіданнях представник [PERSON] заперечував протии задоволення позову, вважаючи вимоги безпідставними та необгрунтованими, оскільки відсутні докази, що земельна ділянка по [ADDRESS] знаходиться на проїжджій частині. Просив в позові відмовити. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:: Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року Сумська міська рада прийняла рішення №1408-МР «Про передачу у власність, оренду земельних ділянок громадянам України», відповідно до п.1 додатку 5 до цього рішення [PERSON] було відмовлено в передачі у власність земельної ділянки за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2010 року визнаний протиправним та недійсним п.1 додатку 5 рішення №1408-МР «Про передачу у власність, оренду земельних ділянок громадянам України» в частині відмови в передачі у власність [PERSON] земельної ділянки за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (матеріали адміністративної справи Зарічного районного суду м.Суми №2а-40/09). Відповідачу [PERSON] на підставі пункту 4 додатку 4 до рішення Сумської міської ради від 28.10.2009 року №3087-МР надана у власність земельна ділянка, площею 0,0557 га за адресою [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0557 га, за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажі цієї земельної ділянки, за яким право власності на цю земельну ділянку перейшло до [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11). В позові прокурора м.Суми стверджується, що за результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS] фактично знаходиться на грунтовій проїжджій дорозі внутрішньоквартального проїзду вул.5-а Продольна та вул.Островського та з одного боку межує із земельною ділянкою по [ADDRESS]. Це твердження ґрунтується на відповіді Державної інспекції сільського господарства в Сумській області (а.с.12,14-15) про те, що відведена земельна ділянка по [ADDRESS] фактично розташована на вільній від забудови території, по центру якої проходить грунтова проїжджа дорога та з одного боку межує із земельною ділянкою [ADDRESS]. Цю відповідь готував державний інспектор сільського господарства в Сумській області [PERSON] [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні як свідок, пояснив, що земельна ділянка по [ADDRESS] розташована на вільній від забудови території; візуально він визначив, що по цій земельній ділянці проходить грунтова проїжджа дорога, оскільки було видно накатані сліди від автомобілів. Отже, висновок, що по земельній ділянці проходить грунтова проїжджа дорога був зроблений лише на підставі власного спостереження державного інспектора сільського господарства [PERSON] З врахуванням викладеного, суд не приймає до уваги такий доказ. При складанні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] були надані висновки Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, Сумського міського управління земельних ресурсів (а.с.46,47), відповідно до яких вказана земельна ділянка, площею 0,0557 га, розташована в межах існуючої садибної житлової забудови різної поверховості та щільності, згідно з генеральним планом м.Суми вказана земельна ділянка за функціональним призначенням може бути використана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно з висновком державної експертизи землевпорядної документації (а.с.48) поданий на державну землевпорядну експертизу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в м.Суми по [ADDRESS] в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно. Оскаржуване рішення Сумської міської ради від 28.10.2009 року №3087-МР було прийнято на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.118 ЗК України.На підставі розробленого проекту землеустрою земельної ділянки по [ADDRESS], погодженого з відповідними органами, передбаченими ст.118 ЗК України в редакції, що діяла на час розробки проекту землеустрою, Сумською міською радою в межах наданих повноважень було прийнято рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0557 га за адресою [ADDRESS]. Постановою Зарічного районного суду м.Суми від 14.07.2008 року (а.с.148-149) кримінальна справа за ч.1 ст.367 КК України, відносно [PERSON], який працював заступником начальника управління та архітектури Сумської міської ради, була закрита на підставі Закону України «Про амністію». В обвинуваченні, зокрема, стверджувалося, що [PERSON] підписав висновки про попереднє погодження земельних ділянок [PERSON] по [ADDRESS] та [PERSON] по [ADDRESS], не врахувавши факт їх розташування на проїзній частині - внутріквартальному проїзді. В постанові Зарічного районного суду м.Суми лише було сформульоване обвинувачення, яке інкримінувалося [PERSON] органом досудового слідства за ч.1 ст.367 КК України, але не була встановлена вина [PERSON] у скоєнні злочину за ч.1 ст.367 КК України за обставин, зазначених в обвинувальному висновку. За нормами чинного на час ухвалення постанови Кримінально-процесуального кодексу України, Закону України «Про амністію» при подачі особою заяви про застосування до неї амністії не встановлювалися обставини скоєння злочину та вина особи у скоєному і кримінальна справа закривалася на підставі акту амністії, тобто за нереабілітуючими обставинами. Отже, твердження в обвинуваченні про те, що земельна ділянка по [ADDRESS] розташована на проїзній частині не доведено належними і допустимими доказами при розгляді кримінальної справи. Свідок [PERSON], який є співвласником земельної ділянки за адресою м.Суми, [ADDRESS], пояснив, що за місцем розташування земельної ділянки по [ADDRESS] проходить каналізація, прокладені телефонні лінії, проходить дорога для проїзду автомобілів. Свідок [PERSON] - співвласник земельної ділянки по [ADDRESS], пояснив, що земельна ділянка по [ADDRESS] розташована на проїзній частині, де проходять комунікації. Свідок [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], пояснила, що земельна ділянка по [ADDRESS] розташована на проїзній частині, де проложені комунікації - каналізація, газ, водопостачання. Допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] лише підтвердили, що по вказаній земельній ділянці транспортними засобами накатана дорога. Свідок [PERSON] - начальник відділу польового господарства ДП «Сумигеодезкартографія» пояснив, що в жовтні 2013 року до підприємства звернувся [PERSON] з заявою щодо виносу в натурі земельної ділянки по [ADDRESS]. Були проведені геодезичні роботи по встановленню меж земельної ділянки, два кута проходить по межі огорожі по [ADDRESS] і два кута - на проїзді між [ADDRESS] та [ADDRESS]; дорога по цій земельній ділянці не проходить. Свідок [PERSON] вважає, що при забудові земельної ділянки по [ADDRESS] будуть порушені його права як власника земельної ділянки по [ADDRESS]. Такі докази в матеріалах справи відсутні. При порушенні його прав як власника земельної ділянки він не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про усунення порушень в реалізації його права власності. Питання забудови земельної ділянки не відносяться до компетенції КП «Місьководоканал» чи ПАТ «Укртелеком», тому судом не можуть бути прийнята до уваги інформація цих організацій щодо розміщення каналізаційних та кабельних мереж (а.с.171,175). Згідно з пунктом «а» ч.4 ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, парки, сквери тощо). Прокуратура м.Суми зверталася з вимогою стосовно визначення відповідності розміщення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] генеральному плану міста Суми та її місцезнаходження по відношенню до проїжджої та пішохідної частини провулку Островського, до Управління містобудування та архітектури Сумської ОДА. За результатами розгляду вимоги прокуратури м.Суми була надана відповідь Управління містобудування та архітектури Сумської ОДА (а.с.135), відповідно до якої зазначена земельна ділянка за матеріалами чинного на час надання генерального плану м.Суми знаходиться на території існуючої садибної житлової забудови з зонами підвищеної щільності (поверховості), що відповідає функціональному призначенню території. Розміщенням цієї та суміжної ділянки звужено існуючу ширину проїзної та пішохідної частини провулку Островського на цьому відрізку до розмірів проїзду, чим обмежено транспортне сполучення між вулицями 5-а та 6-а Продольна; червоні лінії та поперечний профіль провулку Островського матеріалами генерального плану м.Суми не визначені (а.с.135). Допитаний як свідок в судовому засіданні начальник відділу планування та забудови території [PERSON] пояснив, що при розгляді вимоги прокуратури м.Суми вивчали генеральний план м.Суми, розглядали проект відведення земельної ділянки, висновок Управління архітектури та містобудування. Земельна ділянка по [ADDRESS] знаходиться на території існуючої садибної житлової забудови, за функціональним призначенням відповідає містобудівній документації. Генеральним планом м.Суми не визначені червоні лінії та поперечний профіль провулку. При розміщенні цієї земельної ділянки мінімальна ширина проїзду - 5 метрів зберігається. Отже, на генеральному плані м.Суми на цій ділянці дорога для проїзду автотранспорта не передбачена, але при цьому ширина проїзду - 5 метрів при розміщенні цієї земельної ділянки зберігається, земельна ділянка знаходиться на території існуючої садибної житлової забудови, ширина червоних ліній та поперечний профіль провулку Островського матеріалами генерального плану м.Суми не визначені. З врахуванням викладеного, є припущеннями, що земельна ділянка по [ADDRESS] знаходиться на грунтовій проїжджій дорозі внутрішньоквартального проїзду, а саме з цих підстав пред'явлений позов прокурором м.Суми. Згідно з ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову прокурора м.Суми до Сумської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним та скасування пункту 4 додатку 4 до рішення Сумської міської ради від 28.10.2009 року №3087-МР, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON], визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки у власність територіальної громади м.Суми, за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed