Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» та [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 січня 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРМАЛ-СТАР» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/6758598/0724/14, за яким було застраховано майнові інтереси товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМАЛ-СТАР», повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Шкода Фабіа», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 09 травня 2014 року на вул. Митній у м. Ужгород з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина [PERSON] у скоєнні вказаної ДТП підтверджується постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 червня 2014 року. В результаті ДТП був пошкоджений застрахований автомобіль марки «Шкода Фабіа», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначену подію визнано страховою, про що 01 липня 2014 року складено Страховий акт №2300047473. Відповідно до Акту виконаних робіт № Се-К-00490 від 19 червня 2014 року фактична вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 4283,08 грн. У звязку з виплатою позивачем на підставі заяви страхувальника та відповідно до умов договору страхування страхового відшкодування у розмірі 4283,08 грн., у нього виникло право регресної вимоги до відповідача [PERSON], як винуватця ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СТ «Гарантія» (Поліс №АС/8290016, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн., франшиза 1000,00 грн.). Оскільки за заподіяні збитки відповідальність мають нести як [PERSON], який є винуватцем ДТП та страхувальником за полісом АС/8290016 (в частині франшизи 1000,00 грн.), так і ПрАТ «СТ «Гарантія», як страховик, що застрахував цивільно-правову відповідальність [PERSON] (в розмірі 3283,08 грн., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту 4283,08 грн. та франшизою 1000,00 грн.), такими на момент подачі позову коштів на виконання вимог претензії не надходило, тому просить позов задовольнити та стягнути з ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» кошти на відшкодування шкоди у розмірі 3283,08 грн., з [PERSON] франшизу у розмірі 1000,00 грн., а також судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання представник приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» не зявилася, однак подала заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 09 травня 2014 року біля 16.40 год. в м. Ужгород по вул. Митній Закарпатської області з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «Шкода Фабіа», д/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Розмір фактичної вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Шкода Фабіа», д/н [NUMBER] становить 4283,08 грн., що підтверджується актом виконаних робіт ТзОВ «Сервіс Центр Мукачево» № Се-К-00490 від 19 червня 2014 року та страховим актом № [NUMBER] від 01 липня 2014 року (а. с. 16 18). Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 червня 2014 року винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 15). Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС №8290016, відповідальність водія автомобіля [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СТ «Гарантія» (а. с. 21). Також встановлено, що 24 січня 2014 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/6758598/0724/14, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією автомобіля [NUMBER] (а. с. 5 6). ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» здійснило виплату ТзОВ «Сервіс Центр Мукачево», яке проводило ремонт пошкодженого автомобіля [NUMBER], страхового відшкодування завданих матеріальних збитків у розмірі 4283,08 грн., що стверджується платіжним дорученням № 0033622 від 22 липня 2014 року та страховим актом № [NUMBER] від 01 липня 2014 року (а. с. 18, 19). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 6 цього Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 12.1 ст. 12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV передбачає, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як розяснено в п. п. 26, 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, після проведення виплати ТзОВ «Сервіс Центр Мукачево» у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідачів [PERSON] та приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Також з відповідачів підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved