Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі ПАТ «СК «Інгосстрах») звернулось з позовом до [PERSON], вказавши, що 21.04.2015 року між ПАТ «СК «Інгосстрах» та ПАТ «КБ «ПриватБанк» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким застраховано майнові інтереси, пов'язані з володіння, користуванням та розпорядженням автомобілем Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER]. 16.07.2015 року о 03.00 годині в м. Запоріжжя по вул. Скворцова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю Peugeot, реєстраційний номер 26166НА, під керування [PERSON] Вина [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху встановлена постановою суду. Позивачем виплачено страхове відшкодування в сумі 104216,25 гривень, яке просять стягнути з відповідача в порядку регресу разом з судовими витратами. В судове засіданні позивач представника не направив, в позовній заяві заявив про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що дійсно 16.07.2015 року, керуючи автомобілем Peugeot, реєстраційний номер 26166НА, яким користується на законних підставах відповідно до довіреності, він не впорався з керуванням, автомобіль на мокрій дорозі занесло та він виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER], під керування [PERSON] Постанову суду, якою був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не оскаржував. На час дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність як власника автомобілю застрахована не була, оскільки договір страхування закінчив термін своєї дії за кілька тижнів до події. Посилаючись на відсутність можливості сплатити відшкодування, просив у позові відмовити. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що у квітні 2015 року ним з ПАТ «КБ «ПриватБанк» було укладено договір лізингу щодо автомобілю Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] своєчасно сплачував передбачені договором платежі, а також оплачував страхові платежі за договором страхування. 16.07.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER], був пошкоджений. Після здійснення страхової виплати ПАТ «КБ «ПриватБанк» автомобіль для здійснення ремонту був направлений до відповідної станції технічного обслуговування, де на цей час і перебуває, оскільки ремонт не закінчено. В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено таке. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER], 2014 року випуску, належить ПАТ «КБ «ПриватБанк». Як вбачається зі специфікації та акту приймання передачі 21.04.2015 року автомобіль Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER], був переданий [PERSON] на підставі договору фінансового лізингу від 17.03.2015 року. 21.04.2015 року між ПАТ «СК «Інгосстрах» та ПАТ «КБ «ПриватБанк» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ZPH0CPS-153L0RL строком з 22.04.2015 року по 21.04.2016 року, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом автомобілем Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER], 2014 року випуску, що належить йому на праві власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах. Суд не приймає до уваги та не оцінює в якості доказу довідку № 68287250 про дорожньо-транспортну пригоду від 25.09.2015 року, оскільки в ній зазначений інший транспортний засіб автомобіль BMW 520, належний ТОВ «Автокредит плюс», застрахований ТДВ «СК «Кредо». Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 гривень. З тексту постанови суду вбачається, що 16.07.2015 року о 03.00 годині [PERSON] в м. Запоріжжя по вул. Скворцова, керуючи автомобілем Peugeot, реєстраційний номер 26166НА, не витримав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі були пошкоджені. Як передбачено ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже винність [PERSON] у порушенні правил дорожнього руху, наслідком якого стала дорожньо-транспортна пригода, встановлена постановою суду. Згідно зі звітом про проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 16984, складеного 01.09.2015 року субєктом оціночної діяльності [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобілю Geely CE-2, реєстраційний номер [NUMBER], складає 104216,25 гривень. Відповідно до страхового акту № И-953 від 04.09.2015 року подія ДТП віднесена до страхових випадків, розмір спричиненої шкоди складає 104216,25 гривень, сума страхового відшкодування визначена у 104216,25 гривень та підлягає виплату [PERSON] на рахунок СТО ФОП [PERSON] Платіжними дорученнями від 04.09.2015 року сума страхового відшкодування у 104216,25 гривень перерахована ПрАТ «СК «Інгосстрах» до ПАТ «КБ «ПриватБанк», а ПАТ «КБ «ПриватБанк» ФОП [PERSON] При вирішенні спору суд виходить з наступного. Стаття 22 п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 від 01.07.2004 року (далі по тексту Закон України № 1961) вказує, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вказує ст. 28 Закону України № 1961 шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961 у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Стаття 1191 ч. 1 ЦК України надає право зворотної вимоги (регресу) особі, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевказане, суд вбачає законні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення суми виплаченого страхового відшкодування з відповідача. Судом не приймається до уваги посилання відповідача на неможливість виплати відшкодування через відсутність коштів, оскільки не може бути підставою для відмови у захисті законних прав позивача. Відповідач при цьому не позбавлений передбаченого ст. 373 ЦПК України права, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Outcome: approved