Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення незаконної отриманої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. У обґрунтування позову зазначено, що 29 липня 2019 року [PERSON] звернулась до позивача з необхідним пакетом документів з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. На вказане звернення, [PERSON] призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (з урахуванням доходу сім`ї) на період з 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року. Відповідно до чинного законодавства, визначено, що розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно завантажених доходів з бази даних ДФС, [PERSON] не надано інформації про отримання її дочкою, що входить в склад сім`ї, доходу в вигляді стипендії за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року. З цього приводу було складено акт соціальних інспекторів. Вказані виплати відповідачка не задекларувала, отже внаслідок зловживання з боку відповідачки, департаментом були надміру виплачено кошти державної допомоги малозабезпеченим сім`ям у сумі 1960,02 грн. за період 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з незаконно отриману суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у сумі 1960,02 грн., понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору за подання цивільного позову в сумі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Так, 29 липня 2019 року [PERSON] звернулася до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та цього ж дня подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Згідно рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради [PERSON] призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 3981,27 грн., з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року. Так, відповідачкою була подана декларація про доходи та майновий стан. Положеннями ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» зазначено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім`ї;декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; довідка про наявність та розмір земельної частки (паю). Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією податкових органів. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Положення ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» містить умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата. Зокрема, державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої і вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). За наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги. Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Згідно вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі- соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Особи, яким виплачується соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Згідно п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», соціальна допомога не призначається у разі, зокрема, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). За наявності таких обставин, державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій у разі, зокрема, коли неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги. Відповідно до положень п. 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» зазначено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, крім іншого, у разі якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Органи соціального захисту населення мають право отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім`ї законодавства про зайнятість у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, здійснюється центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним. Відповідно до п. 28Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. За приписами п. 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення державної соціальної допомоги, дочка відповідачки [PERSON] отримала стипендію за 2019 рік в розмірі 2450,00 грн. Рішенням Департаменту від 02 березня 2020 року, ухвалено наявність надмірної сплати коштів соціальної допомоги за період 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року Виходячи з досліджених доказів та правового аналізу нормативних актів, суд доходить висновку, що сума надмірної виплати державної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] за період з 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року склала 1960,02 грн. За приписами ст.ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved