Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1395115 від 29 березня 2013 року (далі - Кредитний договір) в розмірі 35112,98 грн. Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на ті обставини, що 29 березня 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування фізичній особі карткового рахунку і випуск платіжної картки зі сплатою 24% відсотків річних за користування кредитом. Однак, Відповідач належним чином не виконує умови Кредитного договору, у зв'язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість перед банком, що станом на 23 травня 2017 року становить 35112,98 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Відповідно до ст.130 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 29 березня 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою рахунку, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 20000 грн. зі сплатою 24% відсотків річних за користування кредитом. Відповідно до п. 3.3. Договору, Відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором. Відповідно до п.1.1.4 Договору, Процентна ставка за користування кредитом встановляється в розмірі 24% процентів річних. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Проте, відповідач зобов'язання за Договором не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості станом на 23 травня 2017 року за кредитним договором № 1395115(а.с.8-12). У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 23 травня 2017 року має заборгованість у розмірі 35112,98 грн., яка складається з наступного: заборгованості за основним боргом у сумі 19954,90 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 8089,63 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 5962, грн., три проценти річних від суми заборгованості у сумі 1106.39 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано. Згідно ч.2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами та якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). За положеннями ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 35112,98 грн., яка складається з наступного: заборгованості за основним боргом у сумі 19954,90 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 8089,63 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 5962,06 грн., три проценти річних від суми заборгованості у сумі 1106,39 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved