Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 12954 грн. 50 коп. заборгованості по кредиту та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що відповідач 01.06.2013 року уклав з Банком договір б/н, згідно якого отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] не виконав свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, тому з нього підлягають стягненню борг по неповернутому кредиту, проценти, пеня, комісія та штрафи, а також судові витрати. Заочним рішенням Полонського районного суду від 31.01.2017 року позов було задоволено. 20.06.2017 року ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області заяву [PERSON] задоволено та скасовано заочне рішення від 20.06.2017 року і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Згідно ухвали суду від 30.11.2017 року провадження у справі було зупинено до закінчення проходження відповідачем військової служби у Збройних Силах України, а 31.05.2018 року провадження поновлено. В судовому засіданні представник позивача Федоров О.С. позов підтримав та просив вимоги Банку задовольнити із наведених вище підстав. Відповідач при розгляді справи позов визнав, але вказав, що не погоджується із розрахунком заборгованості наданого Банком, оскільки йому було надано кредит в сумі 300 грн., а в розрахунку тіло кредиту зазначено в сумі 314 грн. 05 коп. Крім того, зазначив, що згідний погашати існуючу заборгованість частинами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] 01.06.2013 року уклав з Банком договір б/н, за яким для нього було надано кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушив вимоги, встановлені кредитним договором. За положеннями ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, згідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.1.1.1.50 цих Умов та Правил погашення заборгованості по кредиту визначено щомісячними платежами до закінчення строку дії картки. На підставі п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушив вимоги, встановлені кредитним договором. Даний договір ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. На момент звернення з позовом заборгованість за кредитом не погашена і станом на 31.10.2016 року, за позицією позивача, складала 12954 грн. 50 коп., а саме: 314 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом; 8506 грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3040 грн. 50 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 593 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова). За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Виходячи з викладеного та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відтак, позовна вимога в частині стягнення пені та комісії задоволенню не підлягає. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: partial