Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 11051351000 в сумі 311659,78 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.10.2006 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №11051351000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 29750,00 дол. США з розрахунку 13% річних на строк з 04.10.2006 р. по 04.10.2013 р. В забезпечення зобов'язання Позичальника 04.10.2006 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та Дзамашвілі Давідом Шалвовичем був укладений договір поруки № 47074. 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує протягом тривалого часу, у зв'язку з чим, станом на 29.04.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 311659,78 грн. Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, згідно позовної заяви просить справу розглядати у його відсутності за наявними у справі матеріалами, заявлені ПАТ «Дельта Банк», позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідачів у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи, перевіривши їх наявними доказами та заслухавши пояснення сторін, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 04.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11051351000 згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 29750 доларів США з розрахунку 13 % річних на строк з 04.10.2006 року по 04.10.2013 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, які зазначені у Додатку № 1 (Перелік Прав вимоги за кредитами). Відповідно до п. 2.1 (а) наданого позивачем Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року продавець погодився продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погодився придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі. При цьому під «правом вимоги за кредитами» за п. 1.1. цього договору розуміються всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами (включаючи, в залежності від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку існуючі або майбутні, надані продавцеві або на користь продавця в якості кредитодавця за такими кредитними договорами), а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними Договорами забезпечення. Таким чином, відповідно до цих положень, ПАТ «Дельта Банк» має право вимагати стягнення заборгованості лише за договором, який зазначено в Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року. Однак Додаток № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року позивач до суду не надав. Згідно наданої позивачем до позовної заяви копії акту прийому-передачі Документації від 13.04.2012 року за Договорами купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 вбачається, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на виконання п. 4.2. Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року передало Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» документи щодо стягнення заборгованості з боржників, а саме оригінал кредитного договору № 11051351000 (без зазначення дати складання договору), оригінал договору іпотеки № 33798 (без зазначення дати його складення) та договір поруки (без зазначення як дати його складення так і номеру договору), копію сторінок паспорта громадянина України [PERSON]. При цьому у наданої позивачем до суду виписці з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, пункт 4.2. договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року відсутній. Окрім того, акт прийому-передачі Документації від 13.04.2012 року за Договорами купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 не скріплений печаткою ПАТ «УкрСиббанк». Також у акті прийому-передачі Документації від 13.04.2012 купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року від ПАТ «Укрсиббанк» здійснено відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» за договорами застави та поруки, однак в матеріалах справи такі договори відсутні. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси за заявою представника відповідачів суд зобов'язав ПАТ «Дельта банк» надати нотаріально посвідчену копію Договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.11.2011 року за кредитами між ПАТ «Дельта-Банк» та АТ «УкрСиббанк», оригінали кредитного договору № 11051351000 від 04.10.2006 року, Додатку № 1 до кредитного договору № 11051351000 від 04.10.2006 року, Договору поруки № 47074 від 04.10.2006 року, Виписку з договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.11.2011 року за кредитами між ПАТ «Дельта-Банк» та АТ «УкрСиббанк» та Акт прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 13.04.2012 року. Однак, зазначену ухвалу суду позивач не виконав та не надав до суду вказані документи. Зазначені вище обставини викликають обгрунтованих сумнівів стосовно відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта банк» по кредитному договору № 11051351000 від 04.10.2006 року. Відповідно до п. 13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» Кредитор зобов'язується повідомити споживача про передачу третій особі своїх прав по договору про надання споживчого кредиту. Нормою ч.2 ст.517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ч.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до ч.4 цієї ж статті прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, право кредитора на дострокове стягнення неповернутої частини позики виникає лише у разі безспірного встановлення факту прострочення боржником повернення чергової частини позики, тобто прострочення зобов'язання. Пунктом 11.1 договору про надання споживчого кредиту від 04.10.2006 року № 11051351000 передбачено процедуру дострокового повернення кредиту, за яким термін повернення кредиту вважається таким, що настав, з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі. Таким чином, до початку звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості необхідно направити письмове повідомлення про усунення порушень за кредитним договором та повідомлення про дострокове повернення кредиту. Проте у матеріалах справи відсутні належні докази того, що ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» виконали вимоги вказаного кредитного договору щодо повідомлення відповідачів про заміну кредитора у зобов'язанні (розписки про отримання поштового відправлення відповідачами), внаслідок чого має місце не прострочення боржника, а прострочення кредитора.

Outcome: dismissed