Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 08.07.2012 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 007-26015-080712, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 гривень та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт на рахунку в сумі 3000 гривень, при цьому банк самостійно може змінювати раз на місяць розмір ліміту кредитної лінії без складання додаткової угоди. Проте [PERSON] несвоєчасно виконує зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, тому станом на 10.06.2014 року за ним рахується заборгованість по кредитному договору в сумі 3528,54 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути з нього судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст.74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивачки суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.07.2012 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 007-26015-080712 (а.с.4-5). Відповідно до пункту 1.3. вищевказаного договору, банк надає кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Відповідно до вказаного договору відповідачу відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 гривень та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт на рахунку в сумі 3000 гривень, при цьому банк самостійно може змінювати раз на місяць розмір ліміту кредитної лінії без складання додаткової угоди. У відповідності до договору відповідач зобов'язана щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів та всю суму пені. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10.06.2014 року має прострочену заборгованість в сумі 3528,54 грн., з яких 2141,08 грн. - тіло кредиту, 844,20 - прострочене тіло кредиту, 543,26 грн.- заборгованість за відсотками, 0,00 - заборгованість за комісіями (а.с.3). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 3528,54 грн., а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 509,526,527,549 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved