Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Представник позивачки-відповідачки звернувся до суду з позовом до відповідача-позивача про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] батьком [PERSON] ,\~ [INFO] .\~На час\~народження сина\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~проживали разом\~у с.\~Токарі Лебединського\~району Сумської\~області.\~ [PERSON] \~здебільшого від`їжджав\~на заробітки,\~а [PERSON] \~проживала сама\~та піклувалася\~про сина.\~У листопаді\~2012\~р.\~стосунки між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~погіршилися і\~вони стали\~проживати окремо.\~ [PERSON] \~переїхала проживати\~до м.\~Лебедин Сумської\~області,\~а [PERSON] \~переїхав до\~с.\~Кровне Сумського району Сумської області. Фактично з часу народження син перебуває на утриманні [PERSON] , а [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його життям та здоров`ям. За весь час [PERSON] лише декілька разів телефонував [PERSON] напідпитку та один раз приїжджав до м. Лебедин щоб посваритися. З липня 2015 р. [PERSON] проживає з іншим чоловіком [PERSON] , якого малолітній [PERSON] вважає своїм батьком. Тому представник позивачки-відповідачки просить суд позбавити відповідача-позивача батьківських прав відносно сина [PERSON] , а також стягнути з відповідача-позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. У строк встановлений для подачі відзиву на позов [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що він має рівні права з матір`ю дитини, ніколи не відмовлявся від свого сина і бажає приймати участь у його вихованні. Під час проживання однією сім`єю з [PERSON] \~в с.\~Токарі Лебединського\~району Сумської\~області він постійно їздив на заробітки до Російської Федерації, але кожних 3 місяці приїжджав додому, забезпечував сім`ю матеріально, піклувався про сина та займався його вихованням. У 2013 році він з позивачкою-відповідачкою та малолітнім сином переїхали проживати до м. Лебедин Сумської області. Він продовжував їздити на заробітки, щоб забезпечити свою родину. Фактичні шлюбні відносини вони підтримували до осені 2015 року. На час припинення шлюбних стосунків їхньому сину було лише 4 роки і [PERSON] не заперечував проти того, щоб син залишався проживати разом із [PERSON] сподіваючись на те, що він буде постійно спілкуватись з дитиною, приймати участь у її вихованні, а позивачка-відповідачка не чинитиме йому перешкод у цьому. Коли він через деякий час, восени 2015 року приїхав щоб поспілкуватися з сином, то з`ясував, що [PERSON] змінила місце проживання не попередивши його про це, а також змінила номер мобільного телефону, тому він не мав можливості вирішити питання участі у вихованні сина. [PERSON] намагався з`ясувати місце проживання сина, але все було марним і лише після пред`явлення [PERSON] до суду позову йому стало відомо місце проживання сина. Також йому не було відомо, який дитячий садок відвідує його син, тому не відвідував сина там. [PERSON] вважає, що саме з вини [PERSON] він не мав змоги протягом 3-х років жодного разу побачити сина та не приймав участі у його вихованні. Тому позивач просить суд визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з сином, у виді: систематичних побачень за його місцем проживання в [ADDRESS] , протягом вихідних днів починаючи з 11 год. кожної першої та третьої суботи місяця до 16 год. кожної першої та третьої неділі місяця; за домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] для спільного відпочинку протягом 1 місяця в літку, та протягом одного тижня взимку під час зимових канікул; щорічно на день народження дитини; щорічно на день народження батька. Також [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому крім обставин зазначених у зустрічному позові вказав, що він не ухилявся від виконання обов`язків по вихованню дитини, тому відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав. У зв`язку з численними захворюваннями він потребує постійного медичного догляду і лікування, а також не може працювати за спеціальністю. Його дохід складається з державної соціальної допомоги в мінімальному розмірі. Інших дітей у нього немає. Він допомагає батькам по господарству, оскільки не може надати їм матеріальну допомогу. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки-відповідачки подав до суду відзив на зустрічний позов відповідача-позивача в якому зазначив, що заперечує проти вимог зустрічного позову повністю, оскільки [PERSON] ніколи не вчиняла [PERSON] жодних перешкод у спілкуванні з сином. До теперішнього часу [PERSON] не виявляв жодного бажання брати участь у вихованні сина, не цікавився його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком. Твердження [PERSON] про те, що він не знав де знайти [PERSON] та їхнього сина нічим не підтверджуються та спростовуються тим, що позивачка-відповідачка не змінювала місце роботи і працює на тому ж підприємстві, на якому працювала на час їхнього знайомства. За період з листопада 2012 року по травень 2018 року [PERSON] лише двічі приїжджав до [PERSON] , коли вона проживала в м. Лебедин та перебуваючи на підпитку поводився агресивно і одного разу побив її. Під час цих зустрічей він намагався налагодити стосунки з [PERSON] , а про спілкування з сином нічого не говорив. Оскільки [PERSON] зловживає спиртними напоями, агресивно поводиться при дитині та вживає нецензурні слова [PERSON] побоюється, що це може зашкодити здоровому моральному та духовному розвитку сина. Також представник позивачки-відповідачки\~подав до\~суду відповідь\~відзив відповідача-позивача\~в якому\~зазначив,\~що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому розмір аліментів, які мають сплачуватися на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж: з січня 2018 р. 930 грн; з липня 2018 р. 977 грн; з грудня 2018 р. 1013 грн 50 коп. У судове засідання позивачка-відповідачка не з`явилася, але її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги перівсного позову підтримав повністю, а вимоги зустрічного позову не визнав. Відповідач-позивач у судове засідання також не з`явився, але його представник у судовому засіданні позовні вимоги перівсного позову визнав частково, погодившись з необхідністю сплати аліментів у розмірі зазначеному у відзиві та заперечив проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вимоги зустрічного позову підтримав повністю. Також відповідач-позивач надав заяву в якій зазначив, що не визнає позовних вимог про позбавлення його батьківських прав та згоден сплачувати аліменти у розмірі 700 грн щомісячно. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, первісна позовна заява та зустрічний позов частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). З довідки (а.с. 9), вбачається, що [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] в [ADDRESS] . З характеристики (а.с. 10) вбачається, що малолітній [PERSON] відвідує дитячий садок «Ромашка» з 04.09.2014 р., куди його водить мати [PERSON] . Батько дитини вихованням сина не цікавиться та не навідується до дитячого садка. З довідок (а.с. 36, 150), вбачається, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.03.2021 р. З повідомлення (а.с. 37) вбачається, що [PERSON] призначена державна соціальна допомога, як інваліду третьої групи на строк з 08.02.2018 р. по 01.03.2019 р. в розмірі 871 грн 20 коп., а також призначена державна адресна допомога, як інваліду третьої групи на строк з 08.02.2018 р. по 01.03.2019 р. в розмірі 580 грн 80 коп. З повідомлення (а.с. 37) вбачається, що [PERSON] , як уповноваженому представнику сім`ї, призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї на строк з 01.03.2018 р. по 31.08.2018 р. в розмірі 1029 грн 75 коп. З консультативного висновку та виписки з історії хвороби (а.с. 38, 39) вбачається, що [PERSON] 01.02.2018 р. було встановлено діагноз: цукровий діабет 1 типу, важкої форми з лабільним перебігом; діабетична ангіопатія сітківки обох очей; початкова ускладнена катаракта обох очей; діабетична ангіопатія нижніх кінцівок 2 ступеню; хронічна хвороба нирок; діабетична нефропатія 3 ступеню; діабетична енцефалопатія 1-2 ст. з астено-неврастинічним синдромом; діабетична полінейропатія кінцівок, сенсорної форми; метаболітична кардіопатія; синусова тахікардія СН 1, ФК 1; хронічний панкреатит в ст. н/ремісії. З висновку (а.с. 64) вбачається, що 30.07.2015 р. Лебединським МВ УМВС України в Сумській області було зареєстровано звернення батька позивачки-відповідачки з приводу побиття його доньки [PERSON] . З висновку (а.с. 65) вбачається, що 28.05.2016 р. до Лебединського МВ УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що її колишній співмешканець [PERSON] стукає у вхідні двері її квартири та погрожує розправою. З довідки (а.с. 92) вбачається, що [PERSON] не перебуває на обліку в лікаря-нарколога Сумської центральної районної клінічної лікарні. З висновку (а.с. 132-134) вбачається, що Виконавчий комітет Лебединської міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] . З висновку (а.с. 161-163) вбачається, що служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради вважає за можливе визначити такі способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , а саме: систематичні побачення за місцем проживання батька в [ADDRESS] , протягом вихідних днів починаючи з 11 год. кожної першої суботи місяця до 16 год. кожної першої неділі місяця; за домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] для спільного відпочинку 1 місяць в літку, та один тиждень під час зимових канікул; на день народження дитини за місцем проживання матері; на день народження батька за місцем проживання батька. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] добре не знає. Він з ним разом працював у Російській Федерації. Він не запитував у дочки про те, хто є батьком дитини. У 2015 році він писав заяву в поліцію, оскільки [PERSON] вчинив сварку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в дитячому садку «Ромашка» одинадцять років. Хлопчика у дитячий садок завжди водила мати, а інколи бабуся. [PERSON] вона ніколи не бачила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює разом з [PERSON] близько десяти років. Місце роботи [PERSON] за цей час не змінювала, за виключенням того, що перебувала у декретній відпустці. Номер телефону [PERSON] також не змінювала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] знає як батька її племінника. Їй відомо, що він не допомагає дитині. З цієї причини [PERSON] не хоче з нею спілкуватися. Про те, що [PERSON] шукав де проживає чи перебуває його син їй не відомо, хоча квартири [PERSON] . змінювала так як шукала дешевшу плату. Відносини між [PERSON] та [PERSON] були погані через те, що він ображав її. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає обидві сторони процесу з 2010 року. Зі слів [PERSON] йому відомо про те, що останній розшукував [PERSON] , але вона спілкуватися з дитиною не дала. Також [PERSON] привозив подарунки на день народження сина, але [PERSON] їх не взяла. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо про те, що сторони проживали разом і в них була спільна дитина. Після розлучення [PERSON] намагався привозити подарунки сину, але віддати не зміг. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у той час, коли сторони проживали разом [PERSON] забезпечував сім`ю, придбав комп`ютер та водонагрівач. Вона також допомагала їм чим могла. Коли [PERSON] приїжджав, то спілкувався з дитиною, але у подальшому [PERSON] припинила пускати його до квартири. [PERSON] розшукував [PERSON] , побачитись з дитиною не зміг так як мати не давала можливості. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає разом з [PERSON] та дитиною з 2015 року. Він вперше побачив [PERSON] весною 2016 року і в них відбулася сварка. Іншим разом [PERSON] прийшов у нетверезому стані і вони вимушені були звертатися в поліцію. Коли вони переїхали на вул. [ADDRESS] , то більше не бачили [PERSON] , хоча дитина постійно ходила до дитячого садка «Ромашка». З дитиною у нього склались добрі стосунки і вона називає його батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому враховуючи обставини з`ясовані під час судового розгляду, а також висновок Виконавчого комітету Лебединської міської ради, вимоги позивачки-відповідачки про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] не підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не надає коштів на утримання свого сина, тому вимоги позивачки-відповідачки про стягнення з нього аліментів у розмірі 1000\~грн.\~щомісячнопідлягають задоволенню. Суд враховує\~доводи відповідача-позивача\~про те,\~що він\~хворіє та\~має незначний\~дохід,\~але разом\~з тим,\~сума аліментів,\~яку він\~погодився сплачувати\~на утримання\~сина є\~меншою ніж\~мінімальний розмір\~встановлений чинним\~законодавством.\~Крім того,\~сума аліментів\~визначена позивачкою-відповідачкою\~майже дорівнює 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із\~батьків,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~зобов`язаний\~брати участь\~у її\~вихованні і\~має право\~на особисте\~спілкування з\~нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той\~із батьків,\~з ким\~проживає дитина,\~чинить перешкоди\~тому з\~батьків,\~хто проживає\~окремо,\~у спілкуванні\~з дитиною\~та у\~її вихованні,\~зокрема якщо\~він ухиляється\~від виконання\~рішення органу\~опіки та\~піклування,\~другий із\~батьків має\~право звернутися\~до суду\~з позовом\~про усунення\~цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Враховуючи покази свідків допитаних у судовому засіданні та обставини, які були з`ясовані під час судового розгляду, суд вважає, що відсутність перешкоджання [PERSON] [PERSON] у спілкуванні з дитиною не є поза межами обґрунтованого сумніву, тому зважаючи на висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради вимоги відповідача-позивача про визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з сином підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням первісного та зустрічного позовів суд вважає за необхідне звільнити сторони від обов`язку сплачувати\~одна одній\~частину судових\~витрат. На підставі вище наведеного,

Outcome: partial