Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Представник позивача ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» звернувся до суду із зазначеним вище позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № АВН0RХ111780470 від 18.04.2014 року відповідач [PERSON] 18.04.2014 року отримав кредит у розмірі 5150,00 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови укладеного договору, в зв'язку з чим станом на 11.10.2016 року виникла заборгованість у розмірі 11211,25 грн., а саме: 3982,91 грн. - заборгованість за кредитом; 5,59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3244,50 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 2968,19 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 510,06 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» заборгованість у розмірі 11211,25 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З матеріалів справи вбачається, що останній просив проводити розгляд справи за його відсутності в разі неявки відповідача. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. З наявного в матеріалах справи зворотного поштового повідомлення вбачається, що повістки про виклик до суду надсилалась відповідачу [PERSON] за адресою його реєстрації, зазначеною в позовній заяві, проте повернулись без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Виходячи з положень ч. 4 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.04.2014 року між позивачем ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № АВН0RХ111780470, який складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним та банком кредитно - заставний договір, що підтверджується підписом у заяві. Як вбачається з заяви позичальника № АВН0RХ111780470, відповідач [PERSON] отримала строковий кредит, валюта - гривня, сума кредиту - 5150,00 грн., строк кредиту 36 місяців з 18.04.2014 року по 17.04.2017 року включно, відсоткова ставка (фіксована) - 0,12 % річних. Відповідач неналежно виконував умови договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 11.10.2016 року виникла заборгованість у розмірі 11211,25 грн., а саме: 3982,91 грн. - заборгованість за кредитом; 5,59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3244,50 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 2968,19 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 510,06 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення боргу за кредитним договором. Таким чином вимоги позивача в частині стягнення відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користуванням кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд вважає дані вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднані до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладання на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 10201,19 грн. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 1378,00 грн. у вигляді сплаченого судового збору, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: partial