Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Прокурор Пирятинського району Полтавської області 08.06.2015 звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради Полтавської області до [PERSON] про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Як вказується в позовній заяві, відповідно до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації (далі [PERSON] РДА) № 173 від 19.05.2009 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам району» відповідачу [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га, розташованої за межами міста Пирятина в адміністративних межах [PERSON] міської ради для ведення особистого селянського господарства з послідуючою передачею її у власність. У 2009 році комунальним підприємством «Землеустрій» [PERSON] міської ради виготовлено проект землеустрою щодо відведення згаданої земельної ділянки. Розпорядженням голови [PERSON] РДА №271 від 18.08.2009 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Відповідно до інформації, наданої відділом Держземагенства в [PERSON] районі згідно форми 6-зем станом на 01.01.2009 земельні ділянки, які відводилися у 2009 році [PERSON] площею 2,0 га (кадастровий № 5323810100:00:053:0013) для ведення особистого селянського господарства за межами міста Пирятина відносяться до земель запасу (рядок 94) та є землями промисловості та в період із 01.01.2009 по 19.05.2009 зміна цільового призначення вищезазначеної земельної ділянки із земель промисловості на землі для ведення особистого селянського господарства не проводилась. Уважаючи, що земельна ділянка була передана безоплатно у власність відповідачеві [PERSON] усупереч вимогам закону, прокурор просить визнати недійсним Державний акт серії ЯИ № 998852 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га за кадастровим номером 5323810100:00:053:0013, розташованої за межами міста Пирятина в адміністративних межах [PERSON] міської ради, виданий на імя [PERSON], скасувати записи про державну реєстрацію вказаного Державного акта та передати спірну земельну ділянку у власність територіальної громади. У судовому засіданні прокурор позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, з позовом прокурора згідні, проти його задоволення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений в установлений законом спосіб, у заяві на адресу суду прохає справу слухати в його відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні є необовязковими, справа може бути розглянута в його відсутність. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Розпорядженням голови [PERSON] РДА № 173 від 19.05.2009 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам району», у тому числі й відповідачу [PERSON], надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га, розташованої за межами міста Пирятина в адміністративних межах [PERSON] міської ради для ведення особистого селянського господарства з послідуючою передачею її у власність (а.с. 11). Після виготовлення комунальним підприємством «Землеустрій» [PERSON] міської ради проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу (а.с. 7-10) розпорядженням голови [PERSON] РДА № 271 від 18.08.2009 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с. 19). На підставі вказаних розпоряджень та технічної документації відповідачеві 12.03.2010 було видано Державний акт серії ЯИ № 998852 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий № 5323810100:00:053:0013) для ведення особистого селянського господарства за межами міста Пирятина Полтавської області (а.с. 20). Відповідно до інформації, наданої відділом Держземагенства в [PERSON] районі згідно форми 6-зем станом на 01.01.2009 земельні ділянки, які відводилися у 2009 році [PERSON] площею 2,0 га (кадастровий № 5323810100:00:053:0013) для ведення особистого селянського господарства за межами міста Пирятина відносяться до земель запасу (рядок 94) та є землями промисловості та в період із 01.01.2009 по 19.05.2009 зміна цільового призначення вищезазначеної земельної ділянки із земель промисловості на землі для ведення особистого селянського господарства не проводилась (а.с. 21- 23). Як передбачено ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Стаття 17 Земельного кодексу України (далі ЗК) передбачає, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 122 ЗК районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Таким чином, [PERSON] РДА, надаючи безоплатно для ведення особистого селянського господарства відповідачу земельну ділянку із земель промисловості, діяла не в межах повноважень, наданих їй законодавством. Як передбачено ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов прокурора підлягає задоволенню.

Outcome: approved