Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «АХА Страхування», зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача залишок суми матеріального збитку в сумі 5290 (п'ять тисяч двісті дев'яносто) гривень 81 копійку. При цьому представник позивача посилається на те, що 24 вересня 2013 року між AT «СК «АХА Страхування» та [PERSON] (далі - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 251046Га/13оАС, згідно якого AT «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 01 жовтня 2014 року в Приморському районі м. Одеса сталася ДТП за участю транспортних засобів «MITSUBISHI - Pajero Sport», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Renault» д/н [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9488555 (Далі - Поліс ОСЦПВ). У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у AT «СК «АХА Страхування», транспортний засіб «MITSUBISHI - Pajero Sport», д/н [NUMBER]. Відповідно до постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2014 pоку, зазначена ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № 1.001.14.15909/VESK029937 від 22 жовтня 2014 року, а також зібраних документів було розраховано та виплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 56 290,81 гривень. На підставі зазначеного до позивача перейшло право регресної вимоги до [PERSON], але оскільки цивільна правова відповідальність останнього була застрахована, то ПрАТ «Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія» надав [PERSON] страховий захист та відшкодував завдані ним в результаті ДТП збитки. Згідно ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до умов полісу ОСЦПВ № АС/9488555 розмір франшизи становить 1000 гривень. Отже, сума зобов'язання, що була сплачена ПрАТ «Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія» на користь AT «СК «АХА Страхування» становить 49 000 гривень (50000 - 1000 = 49 000 гривень). Тобто, позивач отримав право вимоги на залишок суми, що становить 7 290,81 гривень (56 290,81-49 000 = 7 290,81 гривень). Позивач зазначив, що відповідачу було направлено регресну вимогу від 19 червня 2015 року з проханням виплатити страхове відшкодування, але на даний час страхове відшкодування сплачено частково в розмірі 2000 гривень, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву якою зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 24 вересня 2013 року між AT «СК «АХА Страхування» та [PERSON] (далі - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 251046Га/13оАС, згідно якого AT «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 01 жовтня 2014 року по вул. М. Говорова в м. Одесі сталася ДТП за участю транспортних засобів «MITSUBISHI - Pajero Sport», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Renault» д/н [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9488555. В результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у AT «СК «АХА Страхування», транспортний засіб «MITSUBISHI - Pajero Sport», д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту №1.001.14.15909/VESK029937 від 22 жовтня 2014 року, а також зібраних документів було розраховано та виплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 56 290,81 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 137 472 від 23 жовтня 2014 року. Згідно cт. 1162 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою,має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,якщо інший розмір не встановлений законом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 cт. 1188 ЦК України). Згідно до cт. 993 Цивільного кодексу України та cт. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно абз. 2 п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). На підставі вищезазначеного до позивача перейшло право регресної вимоги до [PERSON], але оскільки цивільна правова відповідальність останнього була застрахована, то ПрАТ «Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія», на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надав [PERSON] страховий захист та відшкодував завдані ним в результаті ДТП збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України «Про ОСЦПВ») при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до лімітів полісу АС/9488555, ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень. Згідно ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до умов полісу № АС/9488555 розмір франшизи становить 1000 гривень. Отже, сума зобов'язання, що була сплачена ПрАТ «Страхова компанія «Українська транспортна страхова компанія» на користь AT «СК «АХА Страхування» становить 49 000 гривень (50 000 - 1 000 = 49 000 гривень). Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до зазначеного вище, позивач отримав право вимоги на залишок суми, що становить 7 290,81 гривень (56 290,81-49 000,00 = 7 290,81гривень). Задля врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу було направлено регресну вимогу вих. № ЛВ 8730 від 19 червня 2015 року з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем сплачено частково в сумі 2000 гривень, тобто залишок заборгованості складає 5290,81 гривень. При таких обставинах суд вважає, зменшені позовні вимоги AT «СК «АХА Страхування» доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1218 гривень також підлягають задоволенню.

Outcome: approved