Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Представник позивача просить суд зупинити продаж арештованого майна у вигляді житлової квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] Також просить суд зняти арешт з вказаної житлової квартири, яка знаходиться в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк», накладений постановою від 03.11.2014 року державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №45302929. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира знаходиться в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» згідно до договору іпотеки №825/4-40/9/5-220 від 14.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за №3628, укладеного в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №825/2-40/1/5-172 від 14.10.2005 року. Виконавчий лист №643/1404/14-ц, при виконанні якого накладено зазначений вище арешт, виданий Московським райсудом м.Харкова 22.09.2014 року. Стягувачем за цим листом є ПАТ «Дельта Банк». Вказана квартира не перебуває в іпотеці ПАТ «Дельта Банк». Зазначений виконавчий лист виданий Московським райсудом м.Харкова 22.09.2014 року, тобто пізніше за обтяження арештованого майна іпотекою та заставою, тобто у ПАТ «Укрсоцбанк» право застави та іпотеки на арештоване майно виникло раніше, ніж у ПАТ «Дельта Банк». Зважаючи на те, що боржник не виконав свої кредитні зобовязання перед позивачем, вказаний іпотечний договір є діючим, вказана вище квартира обтяжена іпотекою позивача та знаходиться під забороною відчуження. Таким чином, відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» відсутня можливість звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, направив до суду письмове заперечення проти позову, де зазначив, що у них на виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 3092016.76 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк» на підставі виконавчого листа №643/1404/14-ц, виданого 22.09.2014 року Московським райсудом м.Харкова. Згідно заяви стягувача ПАТ «Дельта Банк» постановою державного виконавця від 03.11.2014 року було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження в межах суми звернення стягнення за виконавчим документом. ПАТ «Укрсоцбанк», як іпотеко держатель вказаної квартири, має право при підтвердженні своїх вимог до боржника на першочергове звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження». Представник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник ПАТ «Дельта Банк» проти позову заперечує посилаючись на те, що державний виконавець при накладенні арешту діяв відповідно до вимог закону, що законодавством не заборонено накладати арешт на майно, яке є предметом іпотеки. Також представник посилається на те, що відсутні підстави для зупинення продажу арештованого майна, так як такий продаж не проводиться взагалі. Крім того, представник позивача не надав суду докази того, що існування арешту на іпотечне майно якимось чином порушує права позивача, в тому числі не надано докази того, що проводиться звернення стягнення на предмет іпотеки. Третя особа - [PERSON] до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечення на позов до суду не надала. Судом встановлено, що 14.10.2005 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», і [PERSON] було укладено кредитний договір № 825/2-40/1/5-172, відповідно до якого вказаний банк надав [PERSON] кредит в сумі 27200 доларів США зі сплатою 13.25 % річних, а [PERSON] зобовязалася щомісячно погашати заборгованість в розмірі 151 доларів США з кінцевим терміном погашення 10.10.2020 року. Вказаний кредит було надано для придбання 4/5 частин вказаної вище квартири (а.с.14-18). В цей же день, 14.10.2005 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», і [PERSON] було укладено іпотечний договір № 825/4-40/9/5-220, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку банку зазначену вище квартиру у якості забезпечення виконання нею зобовязань за вказаним вище кредитним договором і повернення кредиту в сумі 27200 доларів США, сплати процентів за користування кредитом, сплати можливої неустойки (а.с.11-13). Обтяження за вказаним іпотечним договором і заборона відчуження нерухомого майна були зареєстровані 14.10.2005 року Державному реєстрі іпотек і Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.19,20). На підставі виконавчого листа №643/1404/14-ц, виданого 22.09.2014 року Московським райсудом м.Харкова, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №45302929 постановами від 03.11.2014 року було відкрито виконавче провадження про солідарне стягнення з [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в сумі 3092016.76 грн. і було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] в межах суми звернення стягнення - 3092016.76 грн.( а.с.72-75). Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Із пояснень представника позивача, викладених в позовній заяві та письмових поясненнях (а.с.93) видно, що договір кредиту, за яким було укладено вказаний вище договір іпотеки, є діючим, заборгованість погашається згідно домовленості сторін договору. Вказані обставини підтверджуються і наданою довідкою (а.с.94). Таким чином, із наданих суду доказів видно, що звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» не здійснюється, а отже накладеним у виконавчому провадженні №45302929 арештом на вказану вище іпотечну квартиру не порушуються ніякі права іпотеко держателя ПАТ «Укрсоцбанк». При цьому суд враховує, що позивач не надав суду докази того, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Харківській області від 03.11.2014 року про накладення арешту на все майно боржника [PERSON] в межах суми звернення стягнення - 3092016.76 грн. на даний час порушуються права позивача як іпотеко держателя. Та обставина, що право на звернення стягнення на предмет іпотеки може виникнути у позивача в майбутньому, не свідчить про необхідність зняття арешту із вказаної квартири, який був накладений державним виконавцем у виконавчому провадженні №45302929. Таке право на звернення стягнення на предмет іпотеки може у позивача і не виникнути, якщо [PERSON] буде належним чином виконувати свої зобовязання. До того часу, поки існує заборона відчуження вказаної вище квартири, як предмета іпотеки, державним виконавцем у виконавчому провадженні №45302929 не може бути проведено відчуження арештованого майна. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про зняття арешту з вказаної вище квартири на підставі того, що існування арешту на даний час не порушує ніякі права позивача по справі, як іпотеко держателя. Такі права можуть порушуватися при зверненні стягнення на предмет іпотеки, а таке звернення стягнення в даний час не проводиться. Крім того, на час можливого звернення стягнення на предмет іпотеки вартість предмета застави може перевищувати розмір заборгованості боржника заставодержателю, а тому на підставі ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» не виключається можливість для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Приймаючи до уваги, що представники позивача не надали суду докази того, що проводиться продаж арештованого майна у виконавчому провадженні №45302929, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про зупинення продажу арештованого майна у вигляді житлової квартири [ADDRESS], що належить [PERSON]

Outcome: dismissed