Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Представник позивачки та позивачка наполягали на зміні розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь останньої на утримання доньки Яни, [INFO] у твердій грошовій сумі з 500 грн. на 1500 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, не надав цьому поважних підстав, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши позивачку та її представника, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. від цього шлюбу сторони мають доньку Яну, [INFO]. Але, сімї у сторін не склалося і шлюб між ними у судовому порядку було розірвано. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2006 року позовом [PERSON] з відповідача по справі на її користь на утримання дітей були стягнуті аліменти. Однак, рішенням Котовського міськрайоного суду Одеської області № 2-2169/08 від 30.10.2008 року розмір аліментів збільшено до 500 грн. щомісячно до набуття донькою повноліття. Але, у дійсний час відповідач офіційного доходу не має, прожитковий мінімум на дитину відповідного, що зазначено перевищує 500 грн. Втрата відповідачем постійного заробітку безумовного обґрунтовує вимоги позивачки про зміну розміру стягнутих аліментів від частки заробітку на тверду грошову суму. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацами 3,4,5 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК України. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved