Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, в обґрунтування якого покликався на те, що 11.10.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11233183000, згідно умов якого їй надано кредит в сумі 125000 доларів США, а позичальник зобов'язувалася в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачені графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 11.10.2007р. між банком та відповідачами було укладено Іпотечні договори: № б/н (Іпотечний договір 1) від 11.10.2007р. з [PERSON], відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно - нежитлове приміщення крамниця-кафе «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] (Іпотечний договір 2) від 11.10.2007р. з [PERSON], відповідно до якого в іпотеку було передано трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. 11.06.2012р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТзОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов'язаннями по вказаному кредитному договору та іпотечних договорах згідно договору факторингу № 4. Свої зобов'язання банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у вказаній сумі. Однак [PERSON] свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 01.12.2013р. її заборгованість складає 140561,51 доларів США (за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2216795,57грн.), з яких: 101907,77 доларів США (за офіційним курсом НБУ станом на 11.11.2014р. складає 1607187,44грн.) - заборгованість по основній сумі кредиту; 38653,74 доларів США (за офіційним курсом НБУ станом на 11.11.2014р. складає - 609608,13грн.) - заборгованість за процентами. Тому просив суд в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки 1 та предмет іпотеки 2 шляхом визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно, припинити право власності відповідачів на вказане нерухоме майно та стягнути з них судові витрати. 25.02.2015р. представник позивача подав заяву, в якій змінив предмет позову, та просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - Матієвський С.В. змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заявах обставини, просив позов задоволити, стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Представник відповідача [PERSON] - Трифянчин А.М. в судове засідання не з'явився, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, однак така заява не може бути прийнято судом до уваги, оскільки не підтверджена жодними доказами, тому суд вважає повідомлені причин неявки неповажними. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. При цьому суд зауважує, що термін дії договору про надання правової допомоги від 26.02.2015р. укладений між адвокатом Трифянчин А.М. та [PERSON] закінчився ще 31.03.2015р., відповідно Трифянчин А.М. не має повноважень на представництво інтересів останнього. Заслухавши представника позивача, який не заперечив проти розгляду справи у відсутності відповідачів, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд виходить з наступного. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 11.10.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11233183000, згідно умов якого їй надано кредит в сумі 125000 доларів США на строк до 11.10.2017р., а позичальник зобов'язувалася в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених графіком погашення кредиту (а.с.8-17,18-22,23,24). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 11.10.2007р. між банком та відповідачами було укладено Іпотечні договори: № б/н (Іпотечний договір 1) від 11.10.2007р. з [PERSON].(а.с.29-32), відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно - нежитлове приміщення крамниця-кафе «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] (Іпотечний договір 2) від 11.10.2007р. з [PERSON] (а.с.33-36), відповідно до якого в іпотеку було передано трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно договору факторингу № 4 від 11.06.2012р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТзОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору, договорах іпотеки та договору поруки (а.с.44,45-49,50-52,53,128-130,131,188-198), про що відповідачів було повідомлено (а.с.199,200). Як вбачається з довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] порушувала графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала, у зв'язку з чим станом на 01.12.2013р. її заборгованість по кредиту становить 140561,51 доларів США (за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складало 2216795,57грн.). Так, згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, представником відповідача суду не подано. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань 11.10.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір поруки № 11233183000/П з [PERSON] (а.с.27-28,123), відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами . Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, суд вважає, що з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача заборгованість в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення у розмірі 3127493,60грн. Наведене узгоджується із правовими позиціями, які висловлені у правовому висновку Верховного Суду України за результатами розгляду цивільної справи (Постанова № 6-79 цс 14 від 02.07.2014р.), де вказано зокрема, що «Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст.ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.» Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved