Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Представник позивачки 09.10.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON], посилаючись на те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері. Мотивував вимоги тим, що на час відкриття спадщини [PERSON] тяжко хворіла, не могла самостійно пересуватися, перебуваючи з 23.07.2013 року на лікуванні на денному стаціонарі в відділенні хірургії в комунальному некомерційному підприємстві Шевченківського району м. Києва «Консультативно-діагностичному центрі» філії № 5 з приводу захворювання рухомо-опорного апарату, внаслідок ураження якого з 25.06.2015 року їй була встановлена ІІ група інвалідності довічно. Як зазначав представник позивачки, у зв'язку із вищевказаними обставинами остання була позбавлена можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини до П'ятої Київської державної нотаріальної контори, а звернулася лише в травні 2015 року, проте листом від 27.05.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском встановленого строку. Виходячи з цього, представник позивачки просив задовольнити позов і визначити додатковий строк для прийняття спадщини - три місяці після набрання рішенням чинності. В судове засідання представник позивачки надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, надіславши заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову до управління, посилаючись на відсутність порушень з їх боку. За таких обставин суд, з огляду на письмову заяву позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає всебічному розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була матір'ю позивачки [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. Встановлено, що [PERSON] 20.11.2003 року склала заповіт відповідно до якого, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що належало їй на день смерті та на що вона мала за законом право, заповіла своїй дочці позивачці у справі. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка, проживаючи окремо від спадкодавця на час відкриття спадщини, своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала. Встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] тяжко хворіла, не могла самостійно пересуватися та з 23.07.2013 року на лікуванні на денному стаціонарі в відділенні хірургії в комунальному некомерційному підприємстві Шевченківського району м. Києва «Консультативно-діагностичному центрі» філії № 5 з приводу захворювання рухомо-опорного апарату, у зв'язку з чим була позбавлена можливості вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини. З 25.06.2015 року їй була встановлена ІІ група інвалідності довічно. В травні 2015 року позивачка звернулась до П'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, проте листом від 27.05.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском встановленого строку. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка за станом здоров'я, тобто з поважних причин, які перешкоджали своєчасному зверненню, роблячи його неможливим або важким, пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, а тому вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved