Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за додатковим договором №1 до договору №983704 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 04.12.2014 року, у загальному розмірі 17069,33 грн., яка складається з загальної суми основної заборгованості (основного боргу) 8896,48 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 5589,47 грн., загальної суми заборгованості за РКО - 6 грн., загальної суми нарахованої пені 1933,19 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 335,95 грн., розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту 86,28 грн., розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів 221,96 грн., також поклавши на останнього сплату судових витрат. Позов обґрунтовує тим, що відповідач не виконував в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просила винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного додаткового договору №1 до договору №983704 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 04.12.2014 року, заяви на встановлення відповідної кредитної лінії від 25.11.2014 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі строком дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28% річних за користування кредитними коштами. ПАТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до розділу 4 договору №1 до договору №983704 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 04.12.2014 року позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, несанкціонованого овердрафту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. До договору кредиту згідно ст.1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст.526-527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З наданого розрахунку, вбачається, що станом на 03.01.2020 року заборгованість становить 17069,33 грн., яка складається з загальної суми основної заборгованості (основного боргу) 8896,48 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 5589,47 грн., загальної суми заборгованості за РКО - 6 грн., загальної суми нарахованої пені 1933,19 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 335,95 грн., розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту 86,28 грн., розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів 221,96 грн. Як вбачається з матеріалів справи, термін дії банківської платіжної картки № [NUMBER] складає до листопада 2017 року. Доказів на отримання відповідачем інших карток матеріали справи не містять. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] не виконував умови кредитного договору, що було підтверджено в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що сума заборгованості по договору від 04.12.2014 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, беручи до уваги строк дії кредитної картки до листопада 2017 року, а також вищевказаний висновок Великої Палати ВС, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованих процентів за період з 26.12.2017 року до 01.11.2019 року в сумі 4811,45 грн., у зв`язку з їх безпідставністю. Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на те, що згідно до наданого банком розрахунку останнє порушення відповідачем обов`язків за умовами договору кредиту відбулося поза межами річного строку до звернення до суду з позовом, з урахуванням того, що відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, у даному випадку пеня, яка нараховується при триваючому правопорушенні щомісяця за останні 12 місяців до дня звернення до суду з позовом, з урахуванням відомостей з розрахунку заборгованості, до стягнення підлягає пеня у сумі 934,33 грн. Таким чином, позов банку є доведений на суму 8896,48 + 778,02 + 6 + 934,33 + 335,95 + 86,28 + 221,96 = 11259,02 грн., а тому позов банку необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати банку по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial