Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з\~\~позовом до Шевченківської сільської ради Кілійського району\~Одеської області\~про визнання\~права власності\~за спадщиною.\~З позовної\~заяви,\~вбачається,\~що \~25\~січня\~2014 року померла мати позивача\~[PERSON], яка на смерті постійно проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки площею 3,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122385900:01:001:0029, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 286852, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 11.04.2006 року. Померлій додатково належала частина житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в с. Шевченкове Кілійського району, вул. Кутузова, 79. 28 червня 2014 року помер батько позивача [PERSON], який на день смерті постійно проживав в [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з іншої частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в с. Шевченкове Кілійського району, вул. Кутузова, 79. [PERSON], яка померла 25\~січня 2014 року, була зареєстрована та проживала в [INFO] з 1973 року до дня смерті, разом з нею постійно проживав її чоловік [PERSON], який помер 28 червня 2014 року та [PERSON] - донька. Заповіт\~ від імені [PERSON] відсутній. Позивач, [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 25\~січня 2014 року, та після смерті свого батька [PERSON], померлого 28 червня 2014 року,\~ прийняла спадщину фактично, так як на момент смерті проживала та була зареєстрована за зазначеною адресою із спадкодавцями. Позивач як спадкоємець за законом звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті своїх батьків, та їй\~приватним нотаріусом\~Кілійського районного нотаріального\~округу [PERSON]\~був наданий\~інформаційний лист від 03\~серпня 2018 року, в якому зазначено, що\~відсутні\~ відомості щодо реєстрації права власності житлового будинку на спадкодавців, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.\~Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Згідно\~довідки комунального підприємства Кілійської районної ради «РБТІ» від 05.02.2018 року право власності на житловий будинок, який розташований в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Кутузова, 79 не зареєстроване, таким чином внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та реєстрації права власності житлового будинку на спадкодавців,\~нотаріус відмовив в оформленні спадщини в нотаріальному порядку та визначив необхідність звернутися до суду. Додатково позивачу стало відомо, що відсутність державної реєстрації земельної ділянки у встановленому законом порядку, яка належала спадкодавцю унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що є наступною підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаного права.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ В звязку з зазначеним, представник позивача просив суд: - встановити факт належності житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований в с. Шевченкове Кілійського району, вул. Кутузова, 79, у рівних частинах [PERSON], померлій 25 січня 2014 року, і [PERSON], померлому 28 червня 2014 року; - визнати за позивачем, [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований в с. Шевченкове Кілійського району, вул. Кутузова, 79, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої \~25 січня 2014 року; - визнати за позивачем, [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований в с. Шевченкове Кілійського району, вул. Кутузова, 79, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 28 червня 2014 року; - визнати за позивачем,\~[PERSON],\~[INFO], право власності на земельну ділянку загальною площею\~3,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 286852, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 11.04.2006 року, кадастровий номер 5122385900:01:001:0029,\~в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 25\~січня 2014 року. Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Представник відповідача Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій вказав, що з позовом згоден, просить розглянути справу без його участі. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.\~ Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 223020, виданого повторно 24.06.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області та зареєстрованого Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 85 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 22.07.1997 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії І-ЖД № 053225 від 22.07.1997 року, актовий запис № 08. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище «Подоленко». Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 19.12.1987 року Шевченківською сільРадою Кілійського району Одеської області УССР, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії ІІ-ЖД № 470348 від 19.12.1987 року, актовий запис № 57. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище «Христіна». Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 367453, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №\~82, [PERSON], померла 25.01.2014 року. Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 384653, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №\~381, [PERSON], помер 28.06.2014 року. Відповідно до довідки наданої Шевченківською сільською радою від 15.07.2014 р. № 1097, мати [PERSON] [PERSON], [INFO], померла 25.01.2014 р., постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] з 1973 р. до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою постійно поживали та були зареєстровані її чоловік [PERSON], [INFO], помер 28.06.2014 р. та її дочка [PERSON], [INFO] Відповідно до\~технічного паспорту,\~складеного комунальним\~підприємством Кілійської\~районної ради\~ «Районне\~бюро технічної\~інвентаризації» 20.10.2017\~р.,\~житловий будинок\~по вул.\~Кутузова,\~№ 79\~в с.\~Шевченкове Кілійського\~району Одеської\~областіскладається з: літ. А житловий будинок 1972 року забудови загальною площею 90 кв.м. та житловою площею 44,1 кв.м., літ. Б сарай, літ. В - баня, літ. Г літня кухня, літ. Д убиральня, №1-4 надвірні споруди. З довідки КПКРР «Районне бюро технічної інвентаризації» № 60 від 05.02.2018 р., вбачається, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КРР «РБТІ» станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Кутузова, 79 не зареєстровано. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 286852, виданого 11 квітня 2006 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 1 листопада 2005 року № 631, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,03 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122385900:01:0010029. Як вбачається з інформаційного листа від 03.08.2018 р. № 452/01-16, приватним нотаріусом [PERSON] на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, розяснено, що не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за відсутності цих документів це питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 53259715 від 11.09.2018 р. сформованої приватним нотаріусом [PERSON], інформація відносно [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 53259705 від 11.09.2018 р., сформованої приватним нотаріусом [PERSON], відносно [PERSON], інформація відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 53259785 від 11.09.2018 р. сформованої приватним нотаріусом [PERSON], інформація відносно [PERSON] відсутня. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~ одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає\~ доведеним факт належності\~ спадкодавцям\~ [PERSON],\~[PERSON] житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в звязку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, позовні вимоги щодо визнання права власності на спадщину підлягають задоволенню.

Outcome: approved