Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, мотивуючи тим, що 05 вересня 2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DOKHRX00360752, згідно якого відповідачу були надані грошові кошти в розмірі 2416,69 грн., з сплатою відсотків за користування кредитом 24,00 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови кредитного договору відповідач не виконує, порушив встановлені терміни щодо повернення суми основного боргу за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом. В порушення Умов надання споживчого кредиту фізичним особам відповідач не погашає основний кредит у передбачених договором сумах, відсотки за користування кредитом. Судовим наказом від 05 вересня 2006 року Київського районного суду м.Донецька стягнено заборгованість в сумі 2416,70 грн. з відповідача на користь банку. Станом на 24 грудня 2013 року заборгованість з повернення кредиту відповідно до кредитного договору склала 31416,96 грн., суми заборгованості по процентам за користування кредитом 6863,30 грн., суми комісії за користуванням кредитом - 32,63 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 22548,79 грн., штраф (фіксованої частини) 500 грн., штраф (процентної складової) 1472,24 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 31416,96 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутність, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи від нього до суду не надходило, тому враховуючи, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 05 вересня 2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DOKHRX00360752, згідно якого відповідачу були надані грошові кошти в розмірі 2416,69 грн., з сплатою відсотків за користування кредитом 24,00 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом. /а.с.5-8/ Згідно довідки розрахунку заборгованості по кредитному договору відповідач кредит не погашав. /а.с.3/ Судовим наказом від 05 вересня 2006 року Київського районного суду м.Донецька стягнено заборгованість в сумі 2416,70 грн. з відповідача на користь банку, а тому в розрахунок від 24 грудня 2013 року дана сума стягнення не включалася. Судом встановлено, що станом на 24 грудня 2013 року заборгованість з повернення кредиту відповідно до кредитного договору склала 31416,96 грн., суми заборгованості по процентам за користування кредитом 6863,30 грн., суми комісії за користуванням кредитом - 32,63 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 22548,79 грн., штраф (фіксованої частини) 500 грн., штраф (процентної складової) 1472,24 грн./а.с.3/ Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, кредит та проценти за користування кредитом своєчасно не сплачує, чим порушує умови надання споживчого кредиту фізичним особам та ст.ст. 525, 526 ЦК України. Разом з тим, суд встановивши підстави для застосування відповідальності Відповідача за невиконання ним договірних зобов»язань, лише частково погоджується з нарахованими Банком сумами штрафних санкцій так як Банк, діючи у протиріччя до положень ст.549 ЦК України, необґрунтовано нарахував Відповідачеві як пеню так і штраф одночасно, які по своїй юридичній природі є лише різновидами неустойки. Так, за змістом ст.549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності за порушення договірних зобов»язань, а не окремими видами штрафних санкцій. За змістом положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання натають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема (крім іншого)- сплата неустойки. З позову та розрахунків вбачається, що Банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов»язання (прострочення виконання грошового зобов»язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже, вимоги Банку про застосування до відповідача подвійної відповідальності не ґрунтуються на законі, а тому відмовляє у задоволенні в частині застосування відповідальності у вигляді такої неустойки: штраф (фіксованої частини) 500 грн., штраф (процентної складової) 1472,24 грн. З огляду на вищевказане суд не вбачає законних підстав для стягнення з відповідача сум штрафів, а тому відмовляє Банку у задоволенні цих вимог. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, оскільки кредит отриманий Відповідачем складає 2416,69 грн., а сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 22548,79 грн. явно є завищеною, суд вважає за можливим в порядку ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір пені до розміру кредиту, тобто до 2416,69 грн. Отже, розмір позовних вимог, які підлягають задоволенню загалом становить 9 312,62 грн. Інших обставин, які мають значення у справі судом встановлено не було. Частково задовольнивши позовні вимоги суд, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, присуджує з другої сторони понесені Позивачем та документально ним підтверджені судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених вимог і вважає, що з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» належить стягнути судові витрати в загальній сумі 93,23 грн., виходячи з розрахунку: 314,17: ( 31416,96 : 9312,62 ) = 93,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial