Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього, [PERSON], зі стягненням аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. За довідкою від 7 березня 2008 року відомості про матір внесені до актового запису про народження дитини на підставі медичного свідоцтва про народження, виданого пологовим будинком № 2 міста Маріуполя, а відомості про батька - на підставі клопотання лікарні. Батько дитини має задовільні умови для проживання, місце ж перебування матері дитини невідоме. Відповідачі відмовились від виховання дитини через множинні вади розвитку дитини, внаслідок чого дитину було влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення, внаслідок чого у теперішній час [PERSON] є вихованцем дитячого будинку № 4 «Сонечко». З огляду на те, що батьки дитини фактично ухилились від виконання своїх батьківських обов'язків, відмовившись від неї, тому просив суд позбавити батьківських прав обох відповідачів відносно малолітнього [PERSON] При цьому він також просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі, згідно уточнених позовних вимог, що складає 1/4 частки від доходів кожного з відповідачів до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, повністю підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, додавши, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні погоджувався із позовними вимогами частково, не заперечувавши проти того, щоб його було позбавлено батьківських прав відносно сина, [PERSON], оскільки це буде відповідати інтересам, в першу чергу, дитини. Також не був проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак при цьому зазначав, що він має на утриманні ще одну дитину, якій півтора роки, від іншої жінки, своєї дружини, яка не працює. Тому вважав би за потрібне розмір аліментів відносно нього зменшити. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилась за невідомих суду причин повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник Маріупольського дошкільного дитячого будинку № 4 «Сонечко», яка діє на підставі довіреності, підтримуючи заявлений позов, вказувала, що батько [PERSON] щомісяця допомагав, надаючи на утримання дитини по 500 грн. Матір дитини навпаки не приходила у дитячий будинок жодного разу. Представник 3-ї особи, Служби по справах дітей, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір у відсутність представника зазначеної особи. Представник прокуратури, Кулік А. В., в судовому засіданні вказувала, що підстави для позбавлення батьківських прав наявні, тому цей позов підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процесу, що з'явились, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно до свідоцтва про народження, виданого 7 березня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 318 від 7 березня 2008 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 3). З довідки від 7 березня 2008 року Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області вбачається, що 7 березня 2008 року було зареєстровано народження покинутої дитини, [PERSON], [INFO] р. н., батьками якого сказані відповідачі (а. с. 3). На підставі заяв від 7 березня 2008 року вбачається, що відповідачі відмовились від виховання та утримання своєї дитини, [PERSON], [INFO], на підставі множинних пороків розвитку (а. с. 6). За актом від 7 березня 2008 року вбачається, що було зафіксовано факт того, що [PERSON], [INFO] р. н., було покинуто у пологовому будинку № 2 міста Маріуполя (а. с. 7). На підставі рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26 березня 2008 року № 66/1 було влаштовано малолітнього [PERSON], [INFO], до дитячого закладу на повне державне забезпечення (а. с. 9). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також, коли не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки в судовому засіданні на підставі досліджених доказів було встановлено достатньо підстав, що свідчать про те, що відповідачі, будучи батьками малолітнього [PERSON], [INFO], не піклуються ним, не займаються його вихованням, відмовившись від сина, залишивши його у пологовому будинку, тому з огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що в було підтверджено факт винної поведінки з боку відповідачів, батьків малолітньої дитини, щодо їх ухилення від виконання ними своїх батьківських обов'язків. З урахуванням переліченого та з метою захисту інтересів дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги Органу опіки та піклування шляхом позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина, [PERSON], [INFO] На підставі ч. 2 ст. 164 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Суд таким чином вважає, враховуючи викладене, що з відповідачки, [PERSON], на користь особи або державної установи, під піклуванням чи опікою яких буде перебувати [PERSON] підлягає стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В свою чергу з [PERSON] на користь особи або державної установи, під піклуванням чи опікою яких буде перебувати [PERSON], суд вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До такого висновку суд прийшов, виходячи з того, що у [PERSON] у теперішній час на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина та непрацездатна дружина, що зумовлює необхідність врахування інтересів вказаної малолітньої дитини при визначенні розміру аліментів, що потрібно стягувати на утримання малолітнього [PERSON], позбавленого батьківського піклування. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. в рівних частках щодо вимог немайнового та майнового характеру.

Outcome: partial