Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що на території Кам'янобрідської селищної ради проживає неповнолітній [PERSON], [INFO], який проживає у своєї бабусі [PERSON]. Мати дитини [PERSON], [INFO], згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 21.02.2014 року визнана безвісно відсутньою з 01.12.2012 року. Батько дитини, [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації в [ADDRESS]. Батько дитини [PERSON] не виконує покладених на нього державою обов'язків по вихованню дитини, піклуванню про її здоров'я, духовний та моральний розвиток, навчання, утримання дитини. Відповідач власного житла не має, ніде не працює, хворіє, є інвалідом 2 групи, життям дитини протягом останніх десяти років не цікавиться, коштів на утримання сина не надає. Тому прокурор просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 25 % усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини [PERSON], відкритий у відділенні державного Ощадного банку України, до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні прокурор позов підтримала повністю з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, надіслав заяву в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - служби у справах дітей Ковбан Г.І. зазначила, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до копії рішення Баранівського районного суду від 21.02.2014 року [PERSON], [INFO], визнано безвісно відсутньою з 01.12.2012 року (а.с. 8 ). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], проживає в [INFO], що підтверджується рішення виконавчого комітету Новоград-Волинського району від 25.05.2015 року (а.с.10). Згідно висновку комісії у справах неповнолітніх при виконавчому комітеті Лебединської сільської ради Новоград-Волинського району, щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав, від 22.05.2015 року, зазначено що таке позбавлення є доцільним, оскільки відповідач ніде не працює, постійно хворіє, являється інвалідом 2 групи , участі у вихованні сина не приймає, кошти на утримання не надає (а.с.11). Згідно висновку органу опіки і піклування Кам'янобрідської селищної ради є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та подальшого оформлення опіки над дитиною, оскільки [PERSON] в даний час проживає фактично без реєстрації в [ADDRESS], власного житла та майна не має, ніде не працює, є інвалідом 2 групи, участі у вихованні сина не приймає, коштів на утримання сина не надає ( а.с. 14). Оцінивши зазначені обставини по справі, суд вважає доцільним в інтересах неповнолітньої дитини задовольнити позов в цій частині. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право доводити необхідність у стягненні коштів у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі належить сторонам, однак право на визначення остаточного розміру і виду стягнення належить суду. Визначаючи розмір аліментів суд керується засадами розумності та справедливості, та згідно вимог ст. 182 СК України суд враховує : стан та матеріальне становище дітей, стан та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно повідомлення управлінння Пенсійного Фонду України в м. Новограді - Волинському та Новоград-Волинському району Житомирської області від 3011.2015 року, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в селі Владин, перебуває на обліку в управлінні з 21.12.2007 року, отримує пенсію по третій групі інвалідності в розмірі 1174 гривні (а.с.46). Враховуючи вище наведене суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягнути в тому розмірі, який просить прокурор, а саме у частці від заробітку (доходу ) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини. Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved