Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Прокурор м. Черкаси звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси, в інтересах Черкаської міської ради з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Третя міська лікарня швидкої допомоги про стягнення витрат на лікування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.12.2011 року, близько 18 год. 10хв., [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER], та рухаючись по вул. Руставі від вул. Корольова в напрямку вул. Тараскова, біля перехрестя вул. Руставі - Ярославська у м. Черкаси, в порушення вимог абз. «б» п. п. 2.3 п.2, п. п 12.3 п.12, п.п.18.1 п.18 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода [PERSON], після чого в порушення вимог абз. «а» п.п.2.10 п.10 Правил дорожнього руху України з місця пригоди зник. Внаслідок даної ДТП відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 20 м/д 17.01.12 року [PERSON], отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров'я. 07.12.2011 року слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції [PERSON], порушено кримінальну справу № [NUMBER] відносно [PERSON] по факту порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознаками злочину, передбаченого ч. І ст. 286 КК України. 21.01.12 [PERSON] притягнуто як обвинуваченого у вказаній справі та пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно вимог ч. І ст. 93-1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.03.12 року обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та справу закрито у зв'язку з примиренням підсудного з потерпілим, а заявлений цивільний позов прокурора залишений без розгляду. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.93-1 КПК України, у разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора. У тому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи. Відповідно ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. В судовому засіданні прокурор свої позовні вимоги підтримав та просив задоволити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоч був належно повідомлений про день та час слухання справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоч був належно повідомлений про день та час слухання справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 02.12.2011 року, близько 18 год. 10хв., [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER], та рухаючись по вул. Руставі від вул. Корольова в напрямку вул. Тараскова, біля перехрестя вул. Руставі - Ярославська у м. Черкаси, в порушення вимог абз. «б» п. п. 2.3 п.2, п .п 12.3 п.12, п.п.18.1 п.18 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода [PERSON], після чого в порушення вимог абз. «а» п.п.2.10 п.10 Правил дорожнього руху України з місця пригоди зник. Внаслідок даної ДТП відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 20 м/д 17.01.12 року [PERSON], отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров'я. 07.12.2011 року слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції [PERSON], порушено кримінальну справу № [NUMBER] відносно [PERSON] по факту порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознаками злочину, передбаченого ч. І ст. 286 КК України. 21.01.12 [PERSON] притягнуто як обвинуваченого у вказаній справі та пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно вимог ч. І ст. 93-1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.03.12 року обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та справу закрито у зв'язку з примиренням підсудного з потерпілим, а заявлений цивільний позов прокурора залишений без розгляду. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.93-1 КПК України, у разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора. У тому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи. Відповідно ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч. З ст. 1206 Цивільного кодексу України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Фактичні витрати закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину визначаються згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використанням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545. Як передбачено п. 1 цього Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 Порядку, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць / в якому проводилося лікування/ на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно довідки Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги на лікування потерпілої [PERSON], яке продовжувалось з 02.12.11 по 13.12.11 (протягом 11 ліжко-днів), лікувальним закладом затрачено кошти в сумі 1 970,21грн. Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги належить до закладу, який перебуває у власності територіальної громади міста Черкаси, а тому кошти затрачені на лікування потерпілої [PERSON] підлягають до зарахування на відповідний рахунок бюджету міста Черкаси. Вказаним обумовлено пред'явлення позову в інтересах Черкаської міської ради.

Outcome: approved