Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Представник позивача Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради звернувся із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] і відповідно є споживачами житлово-комунальних послуг та зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради є надавачем житлово-комунальних послуг (опалення, постачання холодної води, водовідведення, вивіз сміття, прибирання прибудинкової території тощо) для задоволення потреб власників нерухомого майна та інших осіб, які користуються таким майном і отримують житлово-комунальні послуги для власних потреб. Водночас, відповідачі надані житлово-експлуатаційні послуги не оплачують, внаслідок чого виникла заборгованість. Договір про надання житлово-експлуатаційних послуг між позивачем та відповідачами до теперішнього часу не укладений Позивач зазначив, що відсутність відповідного письмового договору між споживачем та виконавцем послуг не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання споживачем. КЖЕП Глевахівської селищної ради виконало свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг у повному обсязі, надавши [PERSON] та [PERSON] відповідні послуги своєчасно та у повному обсязі. Згідно даних бухгалтерського обліку та інформації про особовий рахунок [PERSON] за період з 01.02.2016 року по 01.02.2019 року сума простроченої заборгованості перед Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради становить 22914,44 грн. Враховуючи викладене, представник позивача КЖЕП Глевахівської селищної ради просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, що складається з суми основного боргу в розмірі 22914,44 грн., та додатково 8926,67 грн. нарахованих на суму основної заборгованості - інфляційних збитків, 2064,34 грн. трьох відсотків річних та пені в розмірі 838,67 грн., а всього 34744,12 грн. Також просить стягнути понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн., та 400 грн. витрати на правову допомогу Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками виконавчого комітету Глевахівської селищної ради. Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради є надавачем житлово-комунальних послуг (опалення, постачання холодної води, водовідведення, вивіз сміття, прибирання прибудинкової території тощо) для задоволення потреб власників нерухомого майна та інших осіб, які користуються таким майном і отримують житлово-комунальні послуги для власних потреб. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума основного боргу по особовому рахунку [PERSON] станом на 01.02.2019 року становить 22914,44 грн. Крім того, позивачем нараховано 838,67 грн. пені, 2064,34 грн. трьох відсотків річних та 8926,67 грн. інфляційні збитки. Відповідачу неодноразово направлялись попередження про необхідність своєчасної оплати та погашення заборгованості за надані житлово-експлуатаційні послуги. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Статтею 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», мінімальні норми житлово-комунальних послуг встановлюються з метою забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Судом встановлено, що відповідач невчасно та не у повній мірі проводив оплату за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за надані житлово-експлуатаційні послуги, що в загальному становить 22914,44 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не в повному обсязі здійснювали оплату житлово-комунальних послуг суд вважає за можливе стягнути з них суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в загальному розмірі, що складає 22914,44 грн. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути пеню у розмірі 838,67 грн., три проценти річних в розмірі 2064,34 грн. та інфляційні збитки в сумі 8926,67 грн. Щодо понесених витрат на правову допомогу, то відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Разом з тим, до суду не надано жодних доказів щодо оплати правничих послуг в розмірі, вказаному в позовній заяві, чи проведення будь-яких інших розрахунків Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради з адвокатом, а тому в задоволенні позовних вимог в даній частині позову слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: partial