Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Прокурор Святошинського р-ну м. Києва в інтересах [PERSON] у квітні 2013 р. звернувся до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що остання на підставі Свідоцтва про право власності є власником квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що у зазначеній вище квартирі з 10.10.2008 р. зареєстрований відповідач [PERSON], який без відома та згоди власника квартири - [PERSON] вселив свою дружину [PERSON] - відповідачку по справі. Відповідачі комунальні послуги не сплачують, при цьому, систематично влаштовують конфліктні ситуації, скандали, ображають людську гідність [PERSON], в результаті чого остання змушена постійно звертатись з відповідними заявами до Святошинського РУГУ МВС України. У 2009 р. відповідачі самовільно змінили замки на вхідних дверях спірної квартири, чим чинять [PERSON] перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належної їй власності, крім того, у квартирі залишились особисті речі останньої та інші коштовні предмети. У зв'язку з чим, прокурор Святошинського р-ну м. Києва просить суд усунути перешкоди в користуванні [PERSON] спірною квартирою шляхом виселення відповідачів з вказаного приміщення без надання іншого житлового приміщення та зобов'язати ВГІРФО Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] за вказаною вище адресою. Суд, в порядку ст. 36 ЦПК України, здійснив заміну неналежної третьої особи з ВГІРФО Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві на Святошинське РВ ГУДМС України в м. Києві (а.с. 43-44). 25.09.2013 р. Святошинський районний суд м. Києва постановив по справі заочне рішення, яке ухвалою суду від 03.12.2013 р. було скасовано з призначенням до судового розгляду (а.с. 58-60,109). В судовому засіданні представник Прокуратури Святошинського р-ну м. Києва та [PERSON] підтримали позов та просили його задовольнити в повному обсязі. Також, [PERSON] в судовому засіданні додатково пояснила, що 09.03.2014 р. її сини [PERSON] та [PERSON] на протязі декількох годин наносили їй тілесні ушкодження, знущались, принижували її людську гідність шляхом, в тому числі, гасіння недопалків цигарок на її тілі, у зв'язку з чим вона неодноразово втрачала свідомість, вказані ушкодження призвели до її тривалого перебування на лікарняному. Позивачка зазначає, що по факту її побиття вона звернулась до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, яка була зареєстрована та внесене до ЄРДР 09.03.2014 р. Позивачка зазначає, що зазначений вище факт побиття відбувся в спірній квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності, куди вона намагалась потрапити. За таких обставин позивачка вказує про неможливість співжиття з відповідачами у одному житловому приміщенні, власником якого вона є одноособово, крім того з квитанції про сплату за житлово-комунальних та інших послуг за жовтень 2013 р. вбачається наявність значної заборгованості по спірній квартирі, а саме: 5 423 грн. 39 коп., яка взагалі не погашається відповідачами, які перешкоджають позивачці користуватись та розпоряджатись належною їй спірною квартирою. Відповідач [PERSON], його представник, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просила у його задоволенні відмовити з підстав недоведеності позовних вимог. Відповідачі зазначили, що у спірній квартирі постійно проживають, сплачують комунальні послуги, послуги інтернету та зв'язку, а тому просили у позові відмовити в повному обсязі. Представник Святошинського РВ ГУДМС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду листа відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 43-44). Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Прокурор Святошинського району м. Києва в порядку ст. 45 ЦПК України та ст. 361 ЗУ «Про Прокуратуру» звернувся до суду з зазначеним вище позовом. Встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності від 26.02.2008 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6). Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано дві особи - [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 7). Також, встановлено, що в спірній квартирі без реєстрації проживає громадянка [PERSON] (а.с. 47). В судовому засіданні встановлено, у 2009 р. відповідачі самовільно, без згоди та дозволу [PERSON] змінили замки на вхідних дверях спірної квартири, не впускають останню до житла, чим чинять [PERSON] перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належної їй власностю - квартирою [ADDRESS], та особистими і коштовними речами, які знаходяться в зазначеній квартирі. У зв'язку з неправомірними діями відповідачів, [PERSON] неодноразово зверталась з відповідними заявами до Правління ОСББ «ДОБРОБУТ» та Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві, про що свідчать відповідні Акти про обстеження квартир та Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17). Встановлено, що [PERSON] до теперішнього часу, через неправомірні дії відповідачів, не може потрапити до власного житла, належного їй на праві приватної власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні в обґрунтування своїх заперечень посилаються на те, що регулярно сплачують комунальні послуги на утримання спірної квартири, проте, відповідно до наданої останніми роздруківки щодо руху коштів з карткового рахунку вбачається оплата комунальних послуг лише у березні 2012 р. в розмірі 1 491,04 грн. та у квітні 2011 р. в розмірі 1 496,05 грн., при цьому, відповідно до квитанції на сплату за житлово-комунальні та інші послуги за жовтень 2013 р. борг становить 5 423,39 грн., що спростовує посилання відповідача та його представника про належне утримання спірної квартири (а.с. 114-115). Також, суд не приймає до уваги надані відповідачем та його представником докази на оплату інтернету, електроенергії та телефонного зв'язку, оскільки оплата цих послуг є поодинокими випадками та не є регулярними (а.с. 74-79, 116-117, 119). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила відкласти слухання справи на іншу дату для можливості забезпечити явку в судове засідання заявлених раніше (04.12.2013 р.) свідків на підтвердження того факту, що позивачка має безперешкодний доступ до спірної квартири, має свої ключі та відсутність будь-яких порушень правил співжиття з відповідачами, а також факт проведення ремонту в квартирі, проте, суд відмовляючи у клопотанні посилався на те, що з часу скасування заочного рішення у сторін було достатньо часу для подання доказів в підтвердження своєї позиції та забезпечення цих доказів, враховуючи тривалість розгляду даної справи. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та її сином відповідачем по справі [PERSON] створились вкрай неприязні та негативні стосунки, що підтверджується витягом з кримінального провадження 12014100080002038 внесеного до ЄРДР 09.03.2014 р., відповідно до якого 09.03.2014 р. в період часу з 02.00 год. по 07.00 год., [PERSON] та [PERSON] знаходячись за адресою: [ADDRESS] нанесли тілесні ушкодження своїй матері [PERSON] Зазначене вище також підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.11.2012 р. щодо розгляду заяви позивачки по факту крадіжки її золотих прикрас [PERSON], Висновком ДІМ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві від 08.10.2013 р. щодо розгляду заяви [PERSON] на предмет виникнення побутових конфліктів з її сином [PERSON] з приводу квартири [ADDRESS] (а.с.19-20). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сином позивачки [PERSON] та йому відомо, що у останньої часто виникають конфлікті ситуації з [PERSON], його братом, який проживає зі своєю дружиною в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачці - йогог з відповідачем матері на праві приватної власності. Свідку відомо, що конфлікти виникають між сторонами на ґрунті небажання відповідача звільнити спірну квартиру, який не допускає позивачку до її власності. Свідок зазначив, що сам тривалий час не спілкується з братом, відповідачем по справі, оскільки останній є агресивним, конфліктним, ніде не працює. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є членом правління ОСББ «ДОБРОБУТ» та зазначає, що з кінця 2009 р. (жовтень, листопад) позивачка [PERSON] неодноразово зверталась до Об'єднання з заявами про неможливість потрапити до власної квартири [ADDRESS], проте, по виходу до вказаної квартири, комісії не було надано доступу до вказаного приміщення відповідачами, про що були складені відповідні акти. Свідку відомо, що між сторонами завжди відбуваються конфліктні ситуації, в тому числі і бійки на ґрунті володіння та користування спірною квартирою, яка одноособово належить позивачці. Свідок зазначив, що особисто був свідком агресивної поведінки відповідача до позивачки у вигляді погроз в адресу останньої. Свідок показав, що позивачка [PERSON] з 2008 р. не має доступу до спірної квартири, не має можливості реалізовувати свої права як власника. Також, свідку відомо про порушення кримінального провадження по факту крадіжки відповідачем у позивачці коштовних речей, крім того, нещодавно, у березні 2014 р., сталася вкрай обурлива ситуація, коли відповідач побив позивачку, свою матір, при цьому, в цій ситуації відповідачем були вчиненні інші дуже принизливі вчинки, про які навіть незручно говорити. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами з 2008-2009 р.р. по даний час утворились дуже негативні та неприязні стосунки, що призводять до бійок з наслідками тривалого розладу здоров'я позивачки. Такі стосунки є несумісними з спільним співжиттям в одному житловому приміщенні. При цьому, судом встановлено, що ні відповідач, ні його дружина, відповідачка по справі, не являються членами сім'ї позивачки, на чому позивачка в судовому засіданні наголошувала та наполягала. Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились без результативними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі чинять [PERSON] перешкоди у користуванні нею належної їй квартири [ADDRESS], при цьому, відповідачі своїми неправомірними діями порушують правила соціалістичного співжиття з [PERSON], що робить неможливим їх спільне проживання на одній житловій площі, вказані перешкоди мають бути усунуті шляхом виселення відповідачів з займаного ними спірного приміщення без надання іншого житлового приміщення. Також, в судовому засіданні встановлено, що проживання відповідачів та реєстрація відповідача [PERSON] в спірному житловому приміщенні перешкоджає [PERSON] користуватись, володіти та розпоряджатись спірною квартирою, в тому числі, під час її реалізації, оскілкьи, як встановлено вище [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS], а тому має право на розпорядження своїм майном на власний розсуд та в повній мірі. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що представник Прокуратури Святошинського р-ну м. Києва та [PERSON], довели в судовому засіданні позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, при цьому, відповідачі та представник відповідача всупереч ст. 60 ЦПК України не надали суду доказів в підтвердження своїх заперечень, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved