Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк Аваль» звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно. У судовому засіданні представник позивача вказав, що 25 квітня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та [PERSON] укладено генеральну угоду №414. В подальшому сторонами укладались додаткові угоди №1 від 26 липня 2006 року, №2 від 1 липня 2008 року,№3 від 27 лютого 2009 року,№4 від 3 грудня 2009 року,№5 від 21 січня 2011 року,№6 від 25 серпня 2011 року. У відповідності до Угоди укладено кредитні договори №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року, № 010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року та №010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року. За кредитним договором №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року позичальнику надано кредит у розмірі 444032 грн. 43 коп. терміном по 24 квітня 2015 року. За кредитним договором № 010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року надано 450603 грн. 19 коп. з відсотковою ставкою 15% терміном по 23 квітня 2014 року. За кредитним договором № 010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року надано 1017833 грн. 26 коп. з відсотковою ставкою 15% річних терміном по 30 червня 2013 року. Згідно з п.5.1 Угоди та п.9.1 кредитних договорів, позичальник зобовязався використати кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів відповідно до умов кредитних договорів. Взятих на себе зобовязань щодо повернення кредитних коштів та процентів у відповідності до умов Угоди та кредитних договорів [PERSON] не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість перед банком. 01 вересня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та [PERSON] укладено генеральну угоду №531. У відповідності до Угоди укладені кредитні договори №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року, №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року, №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року. За кредитним договором №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року позичальнику надано кредит у розмірі 250532 грн. 19 коп. терміном до 30 вересня 2014 року з відсотковою ставкою 24% річних. За кредитним договором №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року надано 737977 грн. 64 коп. з встановленою відсотковою ставкою 15% річних терміном до 06 вересня 2012 року. За кредитним договором №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року надано360310 грн. 23 коп. з встановленою відсотковою ставкою 15% річних терміном до 29 серпня 2014 року. Згідно з п.5.1 Угоди та п.9.1 кредитних договорів, позичальник зобовязався використати кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів відповідно до умов кредитних договорів. Взятих на себе зобовязань щодо повернення кредитних коштів та процентів у відповідності до умов Угоди та кредитних договорів [PERSON] не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість перед банком. На момент подачі позову заборгованість [PERSON] перед банком складала 2349683 грн. 91 коп. Заборгованість [PERSON] перед банком на момент звернення з позовом до суду складала 1675948 грн. 35 коп. В забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобовязань за Генеральною кредитною угодою №414 від 25 квітня 2006 року та кредитними договорами між банком та [PERSON] укладено: Договір застави транспортного засобу №014/02/3-1006/2-06 від 25 квітня 2006 року, предметом застави за якими є транспортні засоби марки CHEREAU C38, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №7CW36S03A00FR3475, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА №165014, видане 09 березня 2006 року МРЕВ м. Харків; марки DAF 85,2000 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №XLRTS85XCY532364, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА №090252, видане 08 квітня 2006 року МРЕВ м. Харків. Договір застави транспортного засобу №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року предметом застави за якими є транспортні засоби марки напівпричіп-рефрежиратор марки CHEREAU C38,, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №VM4CD381G2A011683, свідоцтво про реєстрацію транспортного заслону РСА №544658, видане 25 серпня 2005 року МРЕВ м. Харкова. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за Генеральною кредитною угодою №531 від 01 вересня 2006 року між банком та [PERSON] 26 грудня 2006 року укладено договір застави транспортного засобу №531/4-06 від 26 грудня 2006 року предметом застави за якими є транспортний засіб DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов, рама, коляска) №XLRTS47XSOE495509, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №610791, видане МРЕВ міжрайонного відділу №1 ДАІ УМВС України в Харківській області 08 грудня 2006 року. П.3.3.4 договорів застави транспортних засобів №014/02/3-1006/2-06 від 25 квітня 2006 року, №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року; абзац 3,5 п.3.2.2 договору застави транспортного засобу №531/4-06 від 26 грудня 2006 року передбачене право заставодержателя задовольнити свої вимоги по погашенню заборгованості до настання строку погашення боргу по Угоді та кредитним договорам за рахунок заставленого майна у випадку порушення заставодавцем умов цього договору або Позичальником умов Угоди або кредитних договорів. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, вказавши, що до кредитних договорів вносились зміни шляхом укладання додаткових угод, про які [PERSON] відомо не було. Окрім того, за згодою банку відбувалась заміна транспортних засобів, які знаходились у заставі. Банк надавав відповідні дозвільні листи на реалізацію автомобілів, які знаходились у заставі і в теперішній час практично усі автомобілі, які знаходились у заставі реалізовані іншим особам. Просив суд відмовити в задоволенні позову. У судовому засіданні [PERSON] заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити в задоволенні позову, вказавши, що рішенням суду з нього стягнута заборгованість на користь банку за кредитами, які він отримував свого часу. Автомобілі, які знаходились у заставі банку та належали [PERSON] практично усі реалізовані за згодою банку. Таку ж позицію висловив у судовому засіданні і третя особа [PERSON] Треті особи [PERSON], [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», оскільки фактично проживають на тимчасово окупованій території. Вказані особи до судового засідання не зявилися. Третя особа [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До судового засідання не зявилася. Причини неявки до суду не повідомила. Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши наявні докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 квітня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та [PERSON] укладено генеральну угоду №414. В подальшому сторонами укладались додаткові угоди №1 від 26 липня 2006 року, №2 від 1 липня 2008 року,№3 від 27 лютого 2009 року,№4 від 3 грудня 2009 року,№5 від 21 січня 2011 року,№6 від 25 серпня 2011 року. У відповідності до Угоди укладено кредитні договори №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року, № 010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року та №010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року. За кредитним договором №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року позичальнику надано кредит у розмірі 444032 грн. 43 коп. терміном по 24 квітня 2015 року. За кредитним договором № 010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року надано 450603 грн. 19 коп. з відсотковою ставкою 15% терміном по 23 квітня 2014 року. За кредитним договором № 010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року надано 1017833 грн. 26 коп. з відсотковою ставкою 15% річних терміном по 30 червня 2013 року. Згідно з п.5.1 Угоди та п.9.1 кредитних договорів, позичальник зобовязався використати кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів відповідно до умов кредитних договорів. Взятих на себе зобовязань щодо повернення кредитних коштів та процентів у відповідності до умов Угоди та кредитних договорів [PERSON] не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість перед банком. 01 вересня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та [PERSON] укладено генеральну угоду №531. У відповідності до Угоди укладені кредитні договори №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року, №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року, №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року. За кредитним договором №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року позичальнику надано кредит у розмірі 250532 грн. 19 коп. терміном до 30 вересня 2014 року з відсотковою ставкою 24% річних. За кредитним договором №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року надано 737977 грн. 64 коп. з встановленою відсотковою ставкою 15% річних терміном до 06 вересня 2012 року. За кредитним договором №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року надано360310 грн. 23 коп. з встановленою відсотковою ставкою 15% річних терміном до 29 серпня 2014 року. Згідно з п.5.1 Угоди та п.9.1 кредитних договорів, позичальник зобовязався використати кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів відповідно до умов кредитних договорів. Взятих на себе зобовязань щодо повернення кредитних коштів та процентів у відповідності до умов Угоди та кредитних договорів [PERSON] не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість перед банком. На момент подачі позову заборгованість [PERSON] перед банком складала 2349683 грн. 91 коп. Заборгованість [PERSON] перед банком на момент звернення з позовом до суду складала 1675948 грн. 35 коп. В забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобовязань за Генеральною кредитною угодою №414 від 25 квітня 2006 року та кредитними договорами між банком та [PERSON] укладено: Договір застави транспортного засобу №014/02/3-1006/2-06 від 25 квітня 2006 року, предметом застави за якими є транспортні засоби марки CHEREAU C38, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №7CW36S03A00FR3475, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА №165014, видане 09 березня 2006 року МРЕВ м. Харків; марки DAF 85,2000 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №XLRTS85XCY532364, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА №090252, видане 08 квітня 2006 року МРЕВ м. Харків. Договір застави транспортного засобу №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року предметом застави за якими є транспортні засоби марки напівпричіп-рефрежиратор марки CHEREAU C38,, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №VM4CD381G2A011683, свідоцтво про реєстрацію транспортного заслону РСА №544658, видане 25 серпня 2005 року МРЕВ м. Харкова. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за Генеральною кредитною угодою №531 від 01 вересня 2006 року між банком та [PERSON] 26 грудня 2006 року укладено договір застави транспортного засобу №531/4-06 від 26 грудня 2006 року предметом застави за якими є транспортний засіб DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов, рама, коляска) №XLRTS47XSOE495509, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №610791, видане МРЕВ міжрайонного відділу №1 ДАІ УМВС України в Харківській області 08 грудня 2006 року. П.3.3.4 договорів застави транспортних засобів №014/02/3-1006/2-06 від 25 квітня 2006 року, №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року; абзац 3,5 п.3.2.2 договору застави транспортного засобу №531/4-06 від 26 грудня 2006 року передбачене право заставодержателя задовольнити свої вимоги по погашенню заборгованості до настання строку погашення боргу по Угоді та кредитним договорам за рахунок заставленого майна у випадку порушення заставодавцем умов цього договору або Позичальником умов Угоди або кредитних договорів. В процесі розгляду справи встановлено, що 10 липня 2007 року [PERSON] зняв з обліку для реалізації транспортний засіб марки DAF 85,2000 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №XLRTS85XCY532364. В цей же день вказаний транспортний засіб реалізовано та зареєстровано за [PERSON], зареєстрованою [INFO]. 21 листопада 2006 року знято з обліку для реалізації транспортний засіб напівпричіп-рефрежиратор CHEREAU C38,, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №VM4CD381G2A011683. 18 січня 2007 року транспортний засіб зареєстровано за [PERSON], зареєстрованим [INFO]. 30 березня 2011 року знято з обліку для реалізації транспортний засіб DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов, рама, коляска) №XLRTS47XSOE495509. 07 квітня 2011 року транспортний засіб зареєстровано за [PERSON], зареєстрованою [INFO]. Представник позивача у судовому засіданні вказав, що зі сторони банку не було надано будь-яких дозволів на відчуження вказаних транспортних засобів. Відповідно до вимог ст. 579 ЦК України предмет застави може бути замінений лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. Доводи відповідача та третіх осіб [PERSON], [PERSON] стосовно того, що зі сторони банку був наданий дозвіл на реалізацію вказаних транспортних засобів нічим не підтверджено. Сторонами до суду не надано будь-яких доказів, які б підтверджували вказану обставину. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до вимог ст. 576 ЦК України \~предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Згідно ч.2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст. 589 ЦК України \~у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги являються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved