Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

представник позивачів просить суд визнати причини пропуску [PERSON], [PERSON] та [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [PERSON] поважними, встановити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] додатковий строк у три місяці для подачі заяв про прийняття спадщини після померлого [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]. На момент смерті [PERSON] проживав у житловому будинку в [ADDRESS]. За життя [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2010 р. належав житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Також, за життя [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2010 р. належала земельна ділянка площею 3,81 га для веденим товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Крім цього, за життя [PERSON] згідно державного акту про право приватної власності на землю серія І-КВ № 114653 від 20.06.2001 р. належала земельна ділянка площею 3,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. 24.03.2011 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Липовецької сільської ради Таран Г.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 11. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] належний йому на праві власності жилий будинок з усіма господарськими спорудами і будовами, земельну ділянку площею 0,5004 га, грошовий вклад заповів [PERSON]. 24.03.2011 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Липовецької сільської ради Таран Г.Г. та зареєстровано в реєстрі за №12. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] належний йому державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) І-КВ № 114661 розміром 3,81 га заповів [PERSON]. 25.10.2006 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Липовецької сільської ради Таран Г.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 27. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] належний йому державний акт на право приватної власності на землю І-КВ № 114653 розміром 3,81 га та майновий пай заповів онучці [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] склав заповіт, яким [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заповів належне йому майно, позивачі успадковують вказану у заповітах спадщину. Крім позивачів інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не залишилось. Позивачі у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не подали до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини [PERSON] У зв'язку з тим, що позивачами було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяв про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], приватний нотаріус Кагарлицького районного нотаріального округу [PERSON] порекомендував позивачам звернутись до суду за визначенням додаткового строку для додачі заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, про що позивачам були направлено листи. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Причини пропуску позивачами шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні. Позивачі після смерті [PERSON] не подали вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки позивачі [PERSON], [PERSON] не знали про те, що [PERSON] складено на них, а також позивачі не могли знайти оригіналів свідоцтв про право на спадщину, державних актів на право власності на земельні ділянки, а тому позивачі вважали, що не можуть звернутись із вказаними документами до нотаріальної контори. Лише в кінці 2014 року позивачі знайшли документи та звернулись до приватного нотаріуса, але строк на прийняття спадщини вже закінчився. Крім того, відсутність правових знань у позивачів відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку. Вищезазначені причини пропуску позивачем строку для подачі заяви при прийняття спадщини на думку позивачів є поважними та можуть бути визнанні такими судом. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши представника позивачів, який не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачів задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON]. На момент смерті [PERSON] проживав у житловому будинку в [ADDRESS]. За життя [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2010 р. належав житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Також, за життя [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2010 р. належала земельна ділянка площею 3,81 га для веденим товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Крім цього, за життя [PERSON] згідно державного акту про право приватної власності на землю серія І-КВ № 114653 від 20.06.2001 р. належала земельна ділянка площею 3,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. 24.03.2011 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Липовецької сільської ради Таран Г.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 11. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] належний йому на праві власності жилий будинок з усіма господарськими спорудами і будовами, земельну ділянку площею 0,5004 га, грошовий вклад заповів [PERSON]. 24.03.2011 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Липовецької сільської ради Таран Г.Г. та зареєстровано в реєстрі за №12. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] належний йому державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) І-КВ № 114661 розміром 3,81 га заповів [PERSON]. 25.10.2006 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Липовецької сільської ради Таран Г.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 27. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] належний йому державний акт на право приватної власності на землю І-КВ № 114653 розміром 3,81 га та майновий пай заповів онучці [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особі -, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] склав заповіт, яким [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заповів належне йому майно, позивачі успадковують вказану у заповітах спадщину. Крім позивачів інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не залишилось. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки суд вважає, що причини названі позивачами можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визначає причини пропуску [PERSON], [PERSON], [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [PERSON] поважними та визначає [PERSON], [PERSON], [PERSON] додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved