Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Представник позивача Первак С. звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Генічеської центральної районної лікарні (розрахунковий рахунок 35410088043880, МФО 852010, код 02003971) 6833 гривні 49 копійку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, 08.12.2015 року біля 18 години, керуючи технічно справним автомобілем Opel Vektra р/н [NUMBER], рухаючись по просп.. Митру в м. Генічеськ, в порушення ПДР,, не обравши безпечну швидкість руху, допустив необачність, що призвело до наїзду на пішохода [PERSON], [INFO]. В результаті вказаної ДТП, вчиненої [PERSON], [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток правої гомілки зі зміщенням, великих синців в області правого колінного суглобу, які за критерієм тривалості розладу здоровя віднесено до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Так, вказані тілесні ушкодження, отримані [PERSON] перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з грубим порушенням правил дорожнього руху з боку [PERSON] Вироком Генічеського районного суду від 13.06.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням та покладено обов'язки, передбачені ст..76 КК України. Згідно п.32 відповіді Генічеської ЦРЛ №07/531 від 04.12.2017 року, [PERSON], [INFO] знаходився в травматологічному відділенні з 08.12.2015 року, тобто, з моменту скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України [PERSON] по 25.12.2015 року. Сума витрачених лікарнею коштів на лікування [PERSON] склала 6833,49 грн. У судове засідання представник прокуратури в особі Генічеської ЦРЛ КЗ прокурор Черната К.О. не зявилася, просила суд, розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.12.2015 року біля 18 години, керуючи технічно справним автомобілем Opel Vektra р/н [NUMBER], рухаючись по просп.. Митру в м. Генічеськ, в порушення ПДР,, не обравши безпечну швидкість руху, допустив необачність, що призвело до наїзду на пішохода [PERSON], [INFO]. В результаті вказаної ДТП, вчиненої [PERSON], [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток правої гомілки зі зміщенням, великих синців в області правого колінного суглобу, які за критерієм тривалості розладу здоровя віднесено до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Так, вказані тілесні ушкодження, отримані [PERSON] перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з грубим порушенням правил дорожнього руху з боку [PERSON] Вироком Генічеського районного суду від 13.06.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням та покладено обов'язки, передбачені ст..76 КК України. Згідно п.32 відповіді Генічеської ЦРЛ №07/531 від 04.12.2017 року, [PERSON], [INFO] знаходився в травматологічному відділенні з 08.12.2015 року, тобто, з моменту скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України [PERSON] по 25.12.2015 року. Сума витрачених лікарнею коштів на лікування [PERSON] склала 6833,49 грн. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Оскільки Генічеська ЦРЛ КЗ заходів щодо стягнення вказаної суми шкоди не вжила, із відповідним позовом до суду не зверталась, що, в свою чергу, суд вважає, що у прокурора наявні всі підстави для представництва інтересів держави в суді у вказаній справі. Відповідно доч.1ст.1206ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні, до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість 1 ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за 1 ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко- днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідач [PERSON] добровільно вищевказану суму за проведене лікування потерпілого не відшкодував, а тому ці кошти підлягають стягненню з нього в судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Прокуратура є звільнена від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 3, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 1206 ЦК України ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд , -

Outcome: approved