Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Представник позивача у лютому 2018 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з останнього суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 169 538,40 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила наступне. З вини відповідача 21 грудня 2015 року відбулася ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль марки «HYUNDAI», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постраждалий в ДТП транспортний засіб марки «HYUNDAI», державний реєстраційний номер [NUMBER], застрахований за договором добровільного страхування у ПрАТ «СК «АХА Страхування». Страховою компанією було виплачено потерпілому власнику автомобіля страхове відшкодування у розмірі 169 538,40 грн, тому представник позивача звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування. Ухвалою від 12 березня 2018 року Оболонським районним судом м. Києва було відкрито спрощене провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання 18 травня 2018 року та 05 вересня 2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, а також взявши до уваги те, що представник позивача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. 27 листопада 2014 між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «ВТФ «ЕКМІ» було укладено договір добровільного страхування № 58030а4к3, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «HYUNDAI», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13-16). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи те, що вирок суду в кримінальному провадженні є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, судом встановлено, що 21 грудня 2015 року з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль марки «HYUNDAI», державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується мотивувальною частиною вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року по справі №752/8094/16-к (провадження №1-кп/752/241/17). Потерпілий у ДТП, яка сталася 21 грудня 2015 року, власник автомобіля «HYUNDAI», державний реєстраційний номер [NUMBER], ТОВ «ВТФ «ЕКМІ» звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.19-20). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У зв'язку із ушкодженням майна під час ДТП страховою компанією згідно страхового акту №АХА2154081 від 01.09.2016 потерпілому ТОВ «ВТФ «ЕКМІ» здійснено виплату в сумі 169 538,40 грн (а.с.33). Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Врахувавши вищезазначені факти, проаналізувавши норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ДТП сталась з вини відповідача, а страхова компанія ПрАТ «СК «АХА Страхування» виплатила страхове відшкодування потерпілому, тому з [PERSON] потрібно стягнути на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 169 538,40 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача в розмірі 2 543,08 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 22, 386, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved