Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.02.2012 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес - Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 75892/06/к2. Згідно даного договору відповідач отримав кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок в сумі 20 000, 00 грн, на строк 24 місяці, з 28.02.2012 по 28.02.2014 року. Не виконуючи належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, відповідач допустив виникнення простроченої заборгованості за кредитом, яка станом на 16.11.2018 року становить 17\~020, 98 грн, яка складається з: заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 8\~396, 86 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1\~828, 06 грн; пені за прострочення сплати нарахованих процентів у розмірі 2\~646, 26 грн; інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту у розмірі 4\~149, 80 грн. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати у розмірі 1762 грн. 22.03.2019 року було винесено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, враховуючи те, що вимоги банку виходять за межі позовної давності, в період проходження ним військової служби банк не мав права нараховувати відсотки та зважаючи на те, що в провадженні суду є справа між тими самими сторонами та про той самий предмет. 01.02.2021 року було скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду. 25.02.2021 року відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що вимоги банку виходять за межі позовної давності, та строк позовної давності рахується з моменту як сторона дізналася про порушення свого права, також вказав, що в період проходження ним військової служби банк не мав права нараховувати відсотки. Додатково відповідач посилався на існування судового рішення між тими самими сторонами та про той самий предмет. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до\~ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що 28.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №75892/06/к2 (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП по кредитному продукту 47- «ДОСТУПНИЙ»), зі строком на 24 місяці з 28.02.2012 року по 28.02.2014 року. У зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань, у відповідача виникла заборгованість за договором. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, в Лозівському міськрайонному суді Харківської області перебувала справа №629/6882/18 за позовом ПАТ КБ «Індустріалбанк» , як правонаступника ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №75892/06/к2 від 28.02.2012 року. У вказаній справі є остаточна постанова Харківського апеляційного суду від 30.12.2020 року щодо стягнення з [PERSON] боргу за договором №75892/06/к2 від 28.02.2012 року. Проаналізувавши зміст позовної заяви, яка є предметом розгляду у даній справі та зміст позовної заяви, яка була предметом розгляду у справі № 629/6882/18, суд дійшов висновку про те, що склад сторін, предмет та підстави позову у даних справах є тотожними, при цьому є остаточна постанова Харківського апеляційного суду від 30.12.2020 по справі № 629/6882/18. Судом встановлено, що Банк звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу за кредитним договором №75892/06/к2 від 28.02.2012 року з [PERSON] за період з 16.11.2015 року по 30.06.2018 року, за який було донараховано відсотки у зв`язку з фактичним к користуванням кредитом. Позивач посилався на те, що [PERSON] фактично користувався кредитом протягом даного часу, так як борг за кредитом ним було сплачено лише 07.06.2018 року. [PERSON] уклав договір з Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», строк дії якого закінчився 28.02.2014 року та Банком було стягнуто суму заборгованості за кредитом за рішенням суду. Тобто, стягнувши суму заборгованості за кредитним договором, строк дії якого закінчився, позивач звернувся до суду та просив стягнути відсотки нараховані після винесення рішення судом. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2020 року № 629/6882/18 , відповідач в період з 09.03.2015 року по 31.03.2016 року відповідач приймав участь в антитерористичній операції. Факти, встановлені рішенням суду, доведенню не підлягають. Банки, відповідно до вимог частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не мають права нараховувати проценти за користування кредитом і штрафні санкції за час мобілізації боржника. Також відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача, однак з урахуванням всіх доказів в матеріалах справи в їх сукупності, позов задоволенню не підлягає, а тому відсутні вимоги до яких необхідно застосувати строк позовної давності. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на викладене, факт відсутності підписання трудових договорів, документації про оплату праці та звільнення не оспорюється, тобто не оформлення трудових правовідносин підтверджується як позивачем, так і відповідачем. На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи те, що відповіді на відзив Банком не надано та жодних доводів нетотожності позовів не зазначено, не спростовано й інших тверджень позивача, зважаючи на недоведеність законності та обґрунтованості позовних вимог позивачем, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам. У разі відмови у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed