Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області площею 2,32 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІV-ОД № 056665, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 03.12.2004 року. Право власності на житловий будинок не зареєстроване. При житті [PERSON] лишила заповіт на користь батька позивача - [PERSON] , згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала будинок в [ADDRESS] та земельний наділ, а також все інше майно - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . При житті [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не встиг прийняти. Відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Таким чином позивач внаслідок спадкової трансмісії успадкувала належні права померлої [PERSON] . Позивач відповідно до ст. 1276 ЦК України є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадщину прийняла фактично, у зв`язку з тим, що на момент смерті постійно проживала з спадкодавцем, що підтверджено актом про встановлення фактів депутата Кілійської міської ради [PERSON] від 21.10.2019 року, закріпленого печаткою Кілійської міської ради, згідно якого [PERSON] постійно проживала зі своєю бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де постійно доглядала за нею у зв`язку з хворобою. Позивач, як спадкоємець, звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої [PERSON] та їй приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано роз`яснення, в якому зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок і на земельну ділянку, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Наявність вищезазначених причин унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В зв`язку з зазначеним, представник позивача просив суд: - встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] - [PERSON] , померлій [INFO] ; - встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на момент її смерті; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1, комори - літ. Б1, вбиральні -літ. В1, надвірних споруд - № 1- І, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,32 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІV-ОД № 056665, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 03.12.2004 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позов підтримує. Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого в с. Шевченкове сільській Раді Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 37 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був укладений 11.05.2019 року в Кілійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 11.05.2019 року, актовий запис № 37. Після реєстрації шлюбу, дружині було присвоєне прізвище « [PERSON] ». Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 84, [PERSON] , померла [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 73, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно заповіту складеного 08.09.1997 р. [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося і взагалі все те, на що з законом вона матиме право і що буде їй належати на момент смерті. З акту про встановлення фактів депутата Кілійської міської ради від 15.10.2019 р. [PERSON] постійно проживала зі своєю бабою [PERSON] на момент її смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно відповіді на запит № 378 від 07.04.2020 р. виконавчого комітету Кілійської міської ради, на день смерті [PERSON] з ним постійно проживала його донька [PERSON] , 1992 р.н. за адресою [ADDRESS] . З копії державного акту на право приватної власності на землю від 03.12.2004 р. серії IV-ОД № 056665, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області № 670 від 9 листопада 2004 року, вбачається, що [PERSON] передано земельну ділянку площею 2,32 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до технічного паспорта на будинок КП КМР «БТІ» від 11.09.2019 року будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: житлового будинку - літ. А1(загальна площа 64,4 кв. метра, житлова площа 34,3 кв. метра), комори - літ. Б1, вбиральні -літ. В1, надвірних споруд - № 1- І. Право власності на житловий будинок в [ADDRESS] згідно довідки КП КМР БТІ № 695 від 20.09.2019 року не зареєстроване. Як вбачається з інформаційного листа від 09.10.2019 р. № 525/01-16, приватний нотаріус Юрченко М.Є. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, роз`яснив, що оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, рекомендовано звернутися до суду. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 59410695 від 13.02.2020 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що інформація відносно [PERSON] , [INFO] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 59410509 від 13.02.2020 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 47804114 дата посвідчення 08.09.1997 р., місце посвідчення Шевченківська сільська рада Кілійського району. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] - [PERSON] та факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на момент її смерті. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved