Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Позика» звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на заставлене майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що 25 лютого 2013 року між ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/1339563. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо погашення Кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, Позичальником було надано в приватне обтяження транспортний засіб: марки RENAULT, модель LOGAN, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) № VF14SRAP448471706, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 22 лютого 2013 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, та який належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 618656, виданого 22 лютого 2013 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області. 30 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДІ [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 10-IV, відповідно до якої право грошової вимоги за Кредитним договором № 3/1339563 від 25 лютого 2013 року укладеним між ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» та [PERSON], перейшло до ТОВ «ФК «Позика». Зазначає, що про зміну кредитора Відповідач був повідомлений, що підтверджується списком поштових відправлень № 12893-36-1. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, Первісним кредитором здійснено зміну Заставодержателя з АТ «Індустріально експортний банк» на ТОВ «ФК «Позика», на підставі чого, Позивач набув права Заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що є забезпеченням виконання зобовязань, а саме: транспортного засобу марки RENAULT, модель LOGAN, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) № VF14SRAP448471706, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 22 лютого 2013 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, та який належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 618656, виданого 22 лютого 2013 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав зміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобовязанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст.512-514 ЦК України, новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобовязанні, у тому числі і права вимоги за кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобовязаний сплатити Позивачу плату за користування кредитом у розмірі та порядку, що встановлені Кредитним договором. Відповідно до розділу 1, п.1.1 Кредитного договору, [PERSON] надав Позичальнику кредит в сумі 65\~400,00 грн. Строком користування з 25 лютого 2013 року до 24 лютого 2020 року. Позичальник зобовязався сплачувати платежі за кредитом щомісячно до 25 числа кожного місяця згідно з графіком погашення кредиту. У звязку з невиконанням [PERSON] по поверненню кредитних коштів, по Договору № 3/1339563 від 25 лютого 2013 року перед новим кредитором ТОВ «ФК «Позика» налічується заборгованість у розмірі 104\~067,72 грн., а саме: - 51\~657,91 грн. сума простроченого основного боргу за кредитом; - 6\~801,63 грн. сума прострочених процентів; - 41\~812,18 грн. сума інфляції; - 3\~796,00 грн. 3% річних. У звязку з викладеним, просить суд, в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Позика» за Кредитним договором № 3/1339563 від 25 лютого 2013 року у розмірі 104\~067,72 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортного засобу марки RENAULT, модель LOGAN, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) № VF14SRAP448471706, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 22 лютого 2013 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, та який належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 618656, виданого 22 лютого 2013 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, шляхом продажу заставного майна ТОВ «Фінансова компанія «Позика» з укладанням від імені Відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям з обліку транспортного засобу у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС України, а також надати ТОВ «Фінансова компанія «Позика» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Зобовязати Відповідача, передати ТОВ «Фінансова компанія «Позика» заставлене майно з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Стягнути з відповідача всі понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі Довіреності № 491 від 13 січня 2017 року, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. 03 квітня 2017 року суду надано Клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином шляхом публікації оголошення про виклик у засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр», про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що 25 лютого 2013 року Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ [PERSON]» та [PERSON] уклали Кредитний договір №3/1339563, згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 65400,00 грн. на купівлю транспортного засобу Renault Logan. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором до 24 лютого 2020 року. Свої зобовязання, щодо надання кредиту по Кредитному договору [PERSON] виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти.. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ [PERSON]» та [PERSON] було укладено Договір застави № Z2/1339563, який посвідчено приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 892. Відповідно до умов якого, Відповідач передав в заставу транспортний засіб марки Renault, модель Logan, рік випуску 2013, шасі № VF14SRAP448471706, реєстраційний номер [NUMBER] та належить Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 618656, виданого ВРЕР м. Словянськ при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 22 лютого 2013 року. 30 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДІ [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 10-IV, відповідно до якої право грошової вимоги за Кредитним договором № 3/1339563 від 25 лютого 2013 року укладеним між ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» та [PERSON], перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика». З [PERSON] про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 51205338 вбачається, що здійснено заміну заставодержателя з ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» на ТОВ «Фінансова компанія «Позика» /а.с.47-48/. Про зміну кредитора [PERSON] був повідомлений, що підтверджується Списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 12893-36-1 /а.с. 26/. У звязку з невиконанням [PERSON] по поверненню кредитних коштів, по Договору № 3/1339563 від 25 лютого 2013 року перед новим кредитором ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» налічується заборгованість у розмірі 104\~067,72 грн., що підтверджується Деталізованим розрахунком заборгованості по кредиту, а саме: - 51\~657,91 грн. сума простроченого основного боргу за кредитом; - 6\~801,63 грн. сума прострочених процентів; - 41\~812,18 грн. сума інфляції; - 3\~796,00 грн. 3% річних. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Згідно із\~ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до\~ст. 589 ЦК України\~та\~ст. 20 Закону України «Про заставу»\~в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення , провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених\~ст. 26 цього Закону. Стаття 26 вищенаведеного Закону передбачає, в тому числі, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 року у справі № 4/13-139гс11 та до такого висновку прийшов і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 12.10.2016 у ц/с 521/10596/13. Отже, зважаючи на невиконання відповідачем кредитного зобов'язання, позивач вправі вимагати звернення стягнення на заставлене майно в обраний ним спосіб в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема і укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України доказів їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Таким чином суд вважає дії відповідача [PERSON] є неправомірними, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно підлягають задоволенню. Позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Позика» документально підтверджено платіжним дорученням № 1442598 /а.с.1/, сплата при зверненні з позовом до суду судового збору у розмірі 2939,01 грн., який відповідно до вимог\~статті 88 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до розяснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до статті 88 ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у повному обсязі у сумі 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved