Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Представник позивачів [PERSON], яка діє на підставі довіреностей від 24.01.2018 року (а.с. 26-28), звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності в рівних частках (по 1/3 частці) земельної ділянки площею 3,86 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла [INFO], і була успадкована [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначив, що після смерті - [PERSON], позивачі є спадкоємцями за законом спадкового майна - земельної ділянки площею 3,86 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, яку вона прийняла у спадщину після померлої [INFO] матері - [PERSON], але за життя не оформила своїх спадкових прав згідно чинного законодавства. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися до державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючої обов'язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В., яка відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/3 частці земельної ділянки, оскільки не надано нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 62-66, 68-70). Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її та позивачів участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 59). Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 71). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] виконкомом Котелевської селищної ради Полтавської області (а.с. 13). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку площею 3,86 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що виданий 16.11.2001 року Котелевською селищною радою Полтавської області, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2629 (а.с. 18), що також підтверджується листом Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області від 26.11.2018 року №670/109-18 (а.с. 15). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 11.01.2018 року за №241, [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована за адресою: с. Чернещина Котелевського району Полтавської області. При цьому на час відкриття спадщини з [PERSON] була зареєстрована дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем за законом спадкового майна була [PERSON], її родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Ленінською сільською радою Котелевського району Полтавської області 12.07.1968 року, свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 17.11.1974 року (а.с. 20, 24). [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] Відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області (а.с. 12). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку площею 3,86 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що успадкована після матері - [PERSON]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 11.01.2018 року за №240, [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. При цьому на час відкриття спадщини з [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані: чоловік - [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом спадкового майна є [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 17.11.1974 року (а.с. 20), свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим у вересні 1982 року Котелевським відділом ЗАГС в Полтавської області (а.с. 21); свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 18.11.1975 року Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області, рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 22.04.2016 року, справа 535/275/16-ц (а.с. 22, 23). Позивачі не мають можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючою обов'язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в рівних частках (по 1/3 частці) на земельну ділянку площею 3,86 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, у зв'язку з тим, що не надано оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 14). Згідно з листом Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №308/169-18 від 17.12.2018 року, відділом проведено перевірку відомостей про земельну ділянку й встановлено, що до Національної кадастрової системи вищевказана земельна ділянка не занесена, та згідно діючого законодавства України відділ не має правових підстав для надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 16). Відповідно до листа виконуючої обов'язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Троцької О.А. від 17.01.2019 року за вих. №15/01-09, за даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від імені [PERSON] заповітів не виявлено. За даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо спадкової справи на майно [PERSON] відсутня. За даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від імені [PERSON] заповітів не виявлено. За даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), в проваджені Котелевської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №18/2018 на майно [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 52-57). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Частиною 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів: - на право колективної власності на землю; - на право приватної власності на землю. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved