Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Представник позивача у листопаді 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та стягнення моральної шкоди, який мотивував тим, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №159882 від 27.12.2002 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5197 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0003, що розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області. 26.08.2011 між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, відповідно до якого відповідач прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років за умови сплати орендної плати у розмірі 3,3% від грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовій формі складає 52 грн 97 коп. Також сторони погодили, що остаточний розрахунок орендної плати вноситься до 31 грудня поточного року. Вказаний договір оренди землі був зареєстрований Відділом Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.12.2011 за № 592508784000839. Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином, взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 158 грн 91 коп., стягнути моральну шкоду в розмірі 6000 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Також представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та стягнення моральної шкоди, який мотивував тим, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №167790 від 27.12.2002 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5197 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0002, що розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області. 26.08.2011 між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, відповідно до якого відповідач прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років за умови сплати орендної плати у розмірі 3,3% від грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовій формі складає 52 грн 97 коп. Також сторони погодили, що остаточний розрахунок орендної плати вноситься до 31 грудня поточного року. Вказаний договір оренди землі був зареєстрований Відділом Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.12.2011 за № 592508784000838. Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином, взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 158 грн 91 коп., стягнути моральну шкоду в розмірі 6000 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Крім того, представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та стягнення моральної шкоди, який мотивував тим, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №194491 від 27.12.2002 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5750 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0034, що розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області. 26.08.2011 між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, відповідно до якого відповідач прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років за умови сплати орендної плати у розмірі 3,3% від грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовій формі складає 1328 грн 76 коп. Також сторони погодили, що остаточний розрахунок орендної плати вноситься до 31 грудня поточного року. Вказаний договір оренди землі був зареєстрований Відділом Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.12.2011 за № 592508784000835. Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином, взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 3986 грн 28 коп., стягнути моральну шкоду в розмірі 6000 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Також представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та стягнення моральної шкоди, який мотивував тим, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №157413 від 27.12.2002 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8778 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0035, що розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області. 26.08.2011 між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, відповідно до якого відповідач прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років за умови сплати орендної плати у розмірі 3,3% від грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовій формі складає 1328 грн 76 коп. Також сторони погодили, що остаточний розрахунок орендної плати вноситься до 31 грудня поточного року. Вказаний договір оренди землі був зареєстрований Відділом Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.12.2011 за № 592508784000836. Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином, взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 3986 грн 28 коп., стягнути моральну шкоду в розмірі 6000 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалами суду від 24.11.2020 було відкрито провадження у справах за позовами [PERSON] в інтересах [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та стягнення моральної шкоди, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 03.12.2020 представником відповідача були подані відзиви на позови, у яких останній просив відмовити у задоволенні позовів з тих підстав, що орендна плата була сплачена у повному обсязі не лише за 2017-2019 роки, але і на майбутні періоди за проханням орендодавця. Представник відповідача вказав, що орендна плата за 2017 рік сплачувалася готівковими коштами. Орендна плата вносилася одразу за чотирма договорами оренди. Загальна сума сплачених позивачу грошових коштів за 2018-2020 роки склала 30791 грн 97 коп, у підтвердження чого представник відповідача надав копії платіжних квитанцій. Також представник відповідача зазначив, що вказані грошові кошти вносилися від імені законної дружини орендаря - [PERSON] . Під час підготовчого судового засідання ухвалою суду від 14.12.2020 чотири цивільні справи за позовами [PERSON] в інтересах [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та стягнення моральної шкоди об`єднано в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно номер 588/1775/20 провадження №2/588/506/20. Підготовче провадження у об`єднаному провадженні було закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені своєчасно та належним чином. Від представника позивача надійшла заява у якій останній просив суд справу розглянути без його участі та без участі позивача за наявними матеріалами у справі. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов, просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані з договірними спорами, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №159882 від 27.12.2002 належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5197 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0003, що розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області(а.с. 8). Також [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №167790 від 27.12.2002 належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5197 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0002, що розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с. 38). Крім того, [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №194491 від 27.12.2002 належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5750 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0034, що розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с. 70). Також [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №157413 від 27.12.2002 належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8778 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0035, що розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с. 100). Вказані земельні ділянки, [PERSON] передав у оренду строком на 10 років фізичній особі-підприємцю [PERSON] за договорами оренди землі від 26.08.2011. Відповідно до п. 9 зазначених договорів оренди, сторони погодили, що орендна плата за користування земельною ділянкою становить 3,3% від грошової оцінки, а також визначили розмір орендної плати у грошовій формі. Зокрема, сторони погодили, що: розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,5197 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0003, складає 52,97 грн; розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,5197 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0002, складає 52,97 грн; розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,5750 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0034, складає 1328,76 грн; розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,8778 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0035, складає 1328,76 грн. Також, згідно п.10 вказаних договорів оренди сторони узгодили, що остаточний розрахунок по оплаті орендної плати за користування земельною ділянкою має бути здійснено до 31 грудня поточного року. Зазначені договори оренди землі були зареєстровані Відділом Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 26.12.2011 за № 592508784000839, №592508784000838, №592508784000835, №592508784000836 відповідно (а.с. 5-6, 35-36, 66-67, 97-98). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Представник позивача мотивував позовні вимоги тим, що відповідачем не сплачено орендну плату за 2017-2019 роки, отже відповідач повинен спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати. На підтвердження належного виконання відповідачем зобов`язань за договорами оренди землі укладеними з позивачем, зокрема щодо сплати орендної плати, представник відповідача надав квитанції: від 11.07.2019 на суму 641 грн 21 коп; від 20.02.2019 на суму 1050 грн 25 коп; від 12.05.2019 на суму 1050 грн 25 коп; від 18.02.2020 на суму 5025 грн 13 коп; від 18.05.2020 на суму 5025 грн 13 коп. Платником у вказаних квитанціях значиться [PERSON] , а отримувачем коштів [PERSON] . Також представник відповідача надав копію свідоцтва про шлюб відповідача з [PERSON] (а.с. 26, 27, 56, 57, 86, 88, 118, 119). Дослідивши надані представником відповідача квитанції суд приймає до уваги як належні та допустимі докази на підтвердження сплати позивачу орендної плати лише частину з них, а саме, квитанції з датою проведення платежів за 2019 рік. Інші квитанції, з датою проведення оплати у 2020 році, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування, зокрема про оплату орендної плати за 2017-2019 роки. Приймаючи як належне виконання відповідачем обов`язку сплати орендної плати позивачу за договорами оренди землі за 2019 рік, що підтверджено квитанціями з датою проведення платежів за 2019 рік, суд враховує презумпцію спільності інтересів подружжя і сім`ї. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 638/18231/15-ц, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом у даному випадку при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Отже [PERSON] сплачуючи орендну плату за договорами землі укладеними її чоловіком із [PERSON] діяла на виконання обов`язку за договором вчиненим в інтересах сім`ї. Також представник відповідача на підтвердження належного виконання відповідачем зобов`язань за договорами оренди землі укладеними з позивачем надав квитанцію про оплату податку з доходів позивача в розмірі 1395 грн від 23.12.2019 та відомості про нарахування орендної плати та податків написану [PERSON] (а.с. 91-91а). Вказану квитанцію про оплату податку з доходів позивачки та відомості про нарахування орендної плати та податків суд не приймає до уваги як належні докази, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування. Зокрема, квитанція про оплату податку з доходів не підтверджує сплату самого доходу позивачу та відповідний розмір такого доходу. Крім того, відомості про нарахування орендної плати не містять інформації про особу яка отримала відповідні суми коштів, дату отримання цих коштів, а також відсутній підпис отримувача. Інших доказів на підтвердження сплати позивачу орендної плати стороною відповідача не надано. Таким чином стороною відповідача доведено належне виконання зобов`язання щодо сплати позивачу орендної плати за договорами оренди землі від 26.08.2011 за 2019 рік та разом з тим не доведено належне виконання вказаного зобов`язання період з 2017 по 2018 роки. Як було встановлено судом, сторони погодили, що: розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,5197 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0003, складає 52,97 грн; розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,5197 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0002, складає 52,97 грн; розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,5750 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0034, складає 1328,76 грн; розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,8778 га, кадастровий номер 5925087800:00:003:0035, складає 1328,76 грн. Таким чином загальна сума несплаченої відповідачем орендної плати за користування вказаними земельними ділянками за період з 2017 по 2018 роки складає 5526 грн 92 коп. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в примусовому порядку суми заборгованості по сплаті орендної плати за договорами оренди землі від 26.08.2011 за період з 2017 по 2018 роки в загальному розмірі 5526 грн 92 коп. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд враховує наступне. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Разом з тим, у зобов`язальних правовідносинах моральна шкода стягується за правилами ст. 611 ЦК України, згідно якої моральна шкода за невиконання однією із сторін зобов`язання підлягає стягненню у випадку, якщо це обумовлено договором або про це міститься пряма вказівка в законі, що регулює вказані правовідносини. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №692/1276/14-ц. Однак, відшкодування моральної шкоди ні договорами оренди землі від 26.08.2011, укладеним між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , ні законом, що регулює відносини оренди землі, не передбачено. Таким чином, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 17,12 %, отже витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 575 грн 78 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial