Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 11жовтня 2013 року між АТ «ЗЛАТОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АДОНІКС» було укладено Кредитний договір № 282/1/13-KL. За умовами договору банк надав Товариству грошові кошти у формі відкриття відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості у 16 000 000,00 грн. на строк до 03.03.2013 року, зі сплатою процентів за користування у розмірі 25% річних. Протягом строку дії договору сторонами вносились доповнення та зміни до угоди. З метою забезпечення виконання умов договору між банком та [PERSON] 11.10.2013 р. було укладено договір поруки № 282/1/13- KL/Р-1, за яким [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком як солідарний боржник за виконання Товариством умов кредитного договору. В цей же день договір аналогічний поруки було укладено і з [PERSON] Крім того 31.10.2013 р. між позивачем та ТОВ «ЛОГУРЕ-АГРО» було укладено договір застави. Предметом договору стало рухоме майно, а саме соняшник врожаю 2013 року в кількості 1 800,00 тонн, а також товари, які будуть придбані заставодавцем. Позичальник порушив умови договору, не повернувши у встановлений строк суму кредиту та не сплачуючи вчасно проценти зам користування кредитом. Реагуючи на несплату процентів банк звертався до боржника та та поручителів із відповідною вимогою. Станом на 24.03.2014 р. заборгованість боржника за кредитним договором становить 6 627 426,97 грн. і складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 5 586 088,00 грн., заборгованості по процентам - 979 635,63 грн., а також пені, яка нарахована відповідно до умов договору у розмірі 61 703,34 грн. За таких обставин представник ПАТ «ЗЛАТОБАНК» просить суд Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АДОНІКС» (місцезнаходження: 12700, Житомирська область, м.Баранівка, провулок Кооперативний, буд.2А, код ЄДРПОУ35144305), [PERSON](місце реєстрації:01030, [ADDRESS], ідентифікаційний номер[NUMBER]), [PERSON] (місце реєстрації:02092, [ADDRESS], ідентифікаційний номер[NUMBER])заборгованість за Кредитним договором № 282/1/13-KL від 11.10.2013 року в сумі 6 627 426,97 грн. і складається з: Заборгованості за основним боргом (кредитом) - 5 586 088,00 грн.; Заборгованості за процентами - 979 635,63 грн.; Пені - 61 703,34 грн. Для погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АДОНІКС» (місцезнаходження: 12700, Житомирська область, м. Баранівка, провулок Кооперативний, буд.2А, код ЄДРПОУ35144305)перед АТ «ЗЛАТОБАНК» (01030, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52, код ЄДРПОУ 35894495) за Кредитним договором № 282/1/13-KL від 11.10.2013 року в сумі 6 627 426,97 грн. звернути стягнення на предмет застави за Договором застави товарів в обороті № 282/1/13-KL/S-2 від 31.10.2013 року, який належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛОТУРЕ-АГРО» (місцезнаходження: 03022, м. Київ, провулок Василя Жуковського, буд. 13/16, код ЄДРПОУ34287465)а саме, на рухоме майно: соняшник врожаю 2013 року в кількості 1 800,00 тонн. У рішенні суду способом реалізації предмета застави, на яке звернено стягнення, визначити проведення прилюдних торгів. Вказати в рішенні суду, що початкова ціна продажу предмета застави, на яке звернено стягнення, встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги в повному обсязі, просив задовольнити в повному обсязі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з тих підстав, що банком та ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АДОНІКС» внесеними змінами до кредитного договору збільшено відповідальність поручителя без його згоди. Просив відмовити у задоволенні вимог позивача. Представники ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АДОНІКС», ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», [PERSON] в судове засідання не з'вились, про денгь та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Заячв та клопотань від них в адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 11жовтня 2013 року між АТ «ЗЛАТОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю«СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АДОНІКС було укладено Кредитний договір № 282/1/13-KL. Згідно п.1.1 кредитного договору в порядку та на умовах, встановлених цим кредитним договором та чинним законодавством України, кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного Договору. В свою чергу п. 1.2. кредитного договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим кредитним договором. Кредит може надаватися траншами. Позичальник має право в будь-який час без повідомлення банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитних коштів, встановлених цим кредитним договором. Може знову отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією. За умовами договору банк надав Товариству грошові кошти у формі відкриття відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості у 16 000 000,00 грн. на строк до 03.03.2013 року, зі сплатою процентів за користування у розмірі 25% річних. Як свідчать матеріали справи протягом 2013 р. -2014 р. сторонами вносились доповнення і зміни до кредитного договору. Приписами ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням завдатком. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. 11.10.2013 р. між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 282/1/13-KL/Р-1 та між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та [PERSON] договір поруки № 282/1/13-KL/Р-2. Сторони домовились відповідно до п. 1.1. договорів поруки, поручитель поручається перед кредитором та зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Згідно п.1.2 договорів поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Крім того, в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОТУРЕ-АГРО» уклали 31жовтня 2013 року Договір застави товарів в обороті № 282/1/13-KL/S-2. За положеннями статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Предметом договору застави є рухоме майно, товари в обороті, а саме: соняшник врожаю 2013 року в кількості 1 800,00 тонн, а також товари, які будуть придбані заставодавцем. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача і це вбачається з матеріалів справи, боржник за кредитним договором не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, кредитні кошти не повертає, не здійснює сплату процентів за користування грошима. Укладаючи кредитний договір сторони домовились (п. 3.1.4. договору), що кредитодавець має право: відмовитися від подальшого кредитування позичальника за цим кредитним договором частково або в повному обсязі та/або вимагати повернення у повному обсязі наданих кредитних коштів (в тому числі дострокового повернення), сплати процентів за весь строк користування кредитними коштами та неустойки/штрафів (за їх наявності) у разі настання та/або існування хоча б однієї з таких обставин: Як вбачається з наданого представником позивача належним чином завіреного розрахунку станом на 24.03.2014 р. за ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АДОНІКС» виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 6 627 426,97грн. і складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 5 586 088,00грн.; заборгованості за процентами - 979 635,63 грн.; пені - 61 703,34 грн. Штрафні санкції Позивачем нараховано у відповідності до умов Кредитного договору і вимог законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України. Розрахунок перевірено в судовому засіданні. Сума боргу не оспорювалась представником відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином зважаючи на наявну заборгованість, зважаючи на солідарний обов'язок відповідачів, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог про стягнення з відповідачів суми у розмірі 6 627 426,97 грн. При цьому, суд не бере до уваги твердження представника відповідача щодо збільшення відповідальності поручителів у зв'язку із внесеннями змін до кредитного договору, оскільки, і це підтверджується п. 2.1.1. договору поруки, [PERSON] погодився на зміни в кредитному договорі в тому числі і на збільшення відповідальності поручителя. Приписами статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно пункту 4.4.1 договору застави заставодержатель має право у випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором, переважно перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави шляхом його реалізації. Пунктом 4.4.2 договору застави заставодержатель має право переважно перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за кредитним договором в тому обсязі, які є на момент фактичного задоволення, зокрема - суму основного боргу, проценти, комісії, неустойку, збитки, завдані простроченням виконання, витрати, пов'язані з утриманням та зверненням стягнення на предмет застави та ін. В свою чергу п. 4.4.3 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави, в тому числі достроково, у випадках, передбачених кредитним договором та цим договором, обравши на свій розсуд спосіб звернення стягнення. Статтями 589 та 590 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання у встановлений строк, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Виходячи з встановлених судом обставин, суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню, з огляду на положення ст. 19 Закону України «Про заставу», згідно якої передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором,- неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст. 525, 526, 530, 553, 554, 1050 ЦК України, Законом України «Про заставу»,Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»

Outcome: approved