Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Представник позивача Чекарьов Є.В., який діє в інтересах та від імені позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдіна Ірина Георгіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно списаних коштів. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної І.Г. від 14.08.2018, реєстровий № 51, стягнуто з [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість і плату за нотаріальні послуги на загальну суму 182252,47 грн. На виконання цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. відкрито виконавче провадження № 58705558, при виконання якого з рахунку позивача було списано 1213 грн. Виконавчий напис вчинений щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 6527652 від 27.06.2008, укладеним між позивачем, як позичальником, та відповідачем, як позикодавцем. За умовами цього договору, отримані позивачем у кредит кошти підлягали поверненню відповідачу частинами, у граничний строк до 27.06.2015. Згідно положень ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», виконавчий напис міг бути вчинений не пізніше 27.06.2018, але фактично вчинений з перевищенням цього терміну. Крім того, згідно тексту виконавчого напису, з позивача стягнуто проценти за період з 14.08.2017 по 13.08.2018, тобто після дати закінчення дії кредитного договору. На підставі викладеного, просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної І.Г. від 14.08.2018, реєстровий № 51, таким, що не підлягає виконанню, стягнути з АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь [PERSON] безпідставно списані за виконавчим провадженням № 58705558 кошти у сумі 1213 грн. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області 13.01.2021 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. В судове засідання відповідач не з`явився. Про дату, місце та час судового засідання відповідач повідомлявся завчасно, належним чином. У відзиві на позовну заяву від 15.03.2021 року (а.с.67-71) просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач до звернення до суду жодного разу не піддавав сумніву безспірності заборгованості перед банком. Вказаний позов відповідач розцінює як спосіб уникнення виконання зобов`язання позивача пере банком. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач та представник позивача в позовній заяві просили справу розглядати без їх участі. В судове засідання відповідач не з`явився. Про дату, місце та час судового засідання відповідач повідомлявся завчасно, належним чином. Причина неявки суду не відома. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдіна І.Г., в судове засідання не з`явилась. Про дату, місце та час судового засідання повідомлялась завчасно, належним чином. Причина неявки суду не відома. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 червня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6527652 (а.с. 10-15). 14 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною Іриною Георгіївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 51 про стягнення на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», який є кредитором по кредитному договору № 6527652 від 27.06.2008, заборгованість з боржника [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 14.08.2017 по 13.08.2018. загальна сума грошових вимог станом на 13.08.2018 складає: заборгованість за сумою кредиту 4309,04 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.08.2018 становить 117402,55 грн.; заборгованість по процентам 2328,81 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.08.2018 становить 63449,92 грн.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 1400,00 грн. (а.с. 6). Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. 22.03.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58705558 на підставі виконавчого напису № 51, виданого 14.08.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г., про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості в розмірі 6637,85 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.08.2018 становить 180852,47 грн. та 1400,00 грн. (а.с. 7-9). Згідно виписки з карткового рахунку [PERSON] , 29.05.2019 було здійснено списання 1213,36 грн. з карткового рахунку останньої в зв`язку з виконанням виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної І.Г. (а.с. 19). За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст.\~1\~Закону\~України\~від 2\~вересня\~1993\~року\~№3425-XII\~«Про\~нотаріат» (надалі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим\~Законом та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції\~України\~22\~лютого\~2012\~року\~№\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29\~червня\~1999\~року\~№1172 (надалі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку (в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису), передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету\~Міністрів\~України\~№ 662\~від\~26\~листопада\~2014\~року\~«Про\~внесення змін\~до\~переліку\~документів,\~за\~якими\~стягнення заборгованості\~провадиться\~у\~безспірному порядку\~на\~підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, було визнано незаконною та не чинною. Згідно вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, вона набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року зазначена вище постанова була залишена без змін. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є не чинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, а відтак вона втрачає чинність у загальному порядку - з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім того, як вже було зазначено, положення\~ст.88 ЗУ «Про нотаріат»\~передбачають можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно п. 1.4 Кредитного договору кредит надається позичальнику строком до 27.06.2015, натомість виконавчий напис вчинено 14.08.2018. Враховуючи викладене, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису, оскільки з дня виникнення права вимоги і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту. Щодо вимог позову про стягнення безпідставно отриманих коштів в межах виконавчого провадження ВП № 58705558 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної І.Г. № 51 від 14.08.2018 у розмірі 1213 грн., суд виходить з такого. Згідно виписки з карткового рахунку [PERSON] , 29.05.2019 було здійснено списання 1213,36 грн. з карткового рахунку останньої в зв`язку з виконанням виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної І.Г. (а.с. 19). За положеннями\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного суду України від 07.06.2017 р по справі № 923/1233/15. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ч. 1, 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Під час\~\~розгляду справи судом встановлено порушення прав позивача, а відповідачем, в свою чергу, такі доводи позивача суду не спростовані. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що кошти, які були отримані АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», в добровільному порядку позивачу не повернуто, заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, в силу ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір який було ним сплачено за подання позову в сумі 1682,00 грн. (а.с.28).

Outcome: approved