Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] та стягнення аліментів у розмірі ј частин доходів відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку служби у справах дітей Дніпровського районної у м.Херсоні ради з 05.08.2019 року перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Мати покинула сина в дитячому відділенні комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О. С. Дунайського» Херсонської міської ради 01.08.2020 року. Відомості про батька, в свідоцтві про народження дитини , внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК - зі слів матері. Родина мешкала на території кінного клубу «Херсон», власник якого надав приміщення, яке не відповідає належним умовам для проживання матері з дитиною раннього віку: це службове приміщення, де зберігається спорядження для коней. Дитина спить у візочку, недостатня кількість необхідних речей для догляду за дитиною. Після того, як мати покинула дитину, 09.08.2019р. малолітнього [PERSON] влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради. Мати малолітнього жодного разу сина у закладі не відвідувала, не приймала участі у вихованні, ніякої допомоги на утримання хлопчика не надавала. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 15.05.2020р. № 94 хлопчика передано під опіку в сім`ю громадян України. Мати малолітнього [PERSON] не бере участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання, не цікавиться здоров`ям і життям в зв`язку з чим служба у справах дітей була змушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.08.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно витягу № 000253594239 від 06.08.2019р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] народився [INFO] про що 05.06.2019р. Дніпровським районним у м.Херсоні відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис № 247 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Мати дитини - [PERSON] . Відомості про батька внесені відповідно ч.1 ст.135 СК України ( а.с.12,15-16). Відповідач з дитиною перебувала у Соціальному центрі матері та дитини Херсонської міської ради у зв`язку зі складним матеріальним становищем та відсутністю власного житла. За власним бажанням та особистою заявою від 10.01.2019р. вона разом зі своєю дитиною вибули з Центру. Із документів жінка мала лише власне свідоцтво про народження, паспорт відсутній, у дитини - тільки медичне свідоцтво про народження. За період перебування в Центрі проявила себе як безвідповідальна мати, зухвала та неврівноважена особа. Від соціальних послуг, запропонованих Центром жінка відмовилася. Дана інформація викладена в листі Соціального центру матері та дитини ХМР № 12 від 14.01.2019р. надісланому директору Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. (а.с.18). 07.02.2019р. були обстежені умови проживання родини за адресою [ADDRESS] де зазначено про задовільні умови проживання (а.с.21) З листа Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Херсонської міської ради від 11.02.2019 № 01-19/275 вбачається, що 07.02.2019 спеціалістом Центру здійснено спільний зі спеціалістом служби у справах дітей робочий виїзд до родини [PERSON] з метою проведення оцінки потреб дитини та її сім`ї, які мешкають за адресою: [ADDRESS] . В ході здійснення оцінки потреб з`ясовано, що родина [PERSON] проживає на території кінного клубу в окремій кімнаті. Приміщення потребує прибирання, дотримання температурного режиму. Пані [PERSON] отримала бейбі- бокс, тим самим забезпечивши сина сезонним одягом, підгузками та засобами для догляду та гігієни за новонародженими. [PERSON] не мала можливості оформити належну державну допомогу сім`ям із дітьми з причини відсутності паспорту громадянина України, реєстрації місця проживання та свідоцтва про народження дитини. Стосовно отримання необхідних документів жінці надано відповідні рекомендації. Також матері рекомендовано звернутися до районної дитячої поліклініки з метою організації патронажу новонародженого та отримання кваліфікованої медичної допомоги педіатра за потребою.(а.с.19) З листа комунального некомерційного підприємству «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С.Лучанського» Херсонської міської ради від 14.02.2019 № 10-20/19 вбачається, під час відвідування родини [PERSON] медичну сестру до помешкання не впустили. Родина мешкала на території кінного клубу «Херсон», власник якого надав приміщення, яке не відповідає належним умовам для проживання матері з дитиною раннього віку: це службове приміщення, де зберігається спорядження для коней. Дитина спить у візочку, недостатня кількість необхідних речей для догляду за дитиною. Мати, що годує дитину, не належним чином харчується, молока для дитини не достатньо. 11.02.2019р. мати з`явилась на огляд до дитячої поліклініки. Вага дитини 3 600 грам, низька маса, дитина голодує, тургор знижений, усміхається, реагує на світло та звуки, голос матері, голівку не тримає. З матір`ю відбулась розмова про належний догляд та вигодовування дитини. Завідуюча відділенням та дільничний лікар наполягали на госпіталізацію до дитячого відділення, але мати категорично відмовилась письмово. (а.с.22) Відповідно до листа Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді № 01-19/444 від 04.03.2019р. ситуація в родині покращилась жінка почала активно взаємодіяти із фахівцем із соціальної роботи та дотримуватися його рекомендацій. Почала процес оформлення паспорту, вирішувати питання щодо реєстрації місця проживання та отримання свідоцтва про народження дитини. (а.с.23) З акту від 01.08.2019р. 01.08.2020 складеного закладом охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я вбачається, що [PERSON] покинула дитину [PERSON] у КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С.Лучанського» Херсонської міської ради».(а.с.14) Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 09.08.2019р. № 166 [PERSON] встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування. ( а.с.13) Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 09.08.2019р. № 167 [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради. ( а.с.17) Відповідно до листа комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради від 21.05.2020 № 430 дитина, позбавлена батьківського піклування [PERSON] перебував у закладі на повному державному утриманні з 09.08.2019 по 15.05.2020. Мати малолітнього, [PERSON] , жодного разу сина у закладі не відвідувала, не приймала участі у вихованні, ніякої допомоги на утримання хлопчика не надавала. Лише один раз, 25.10.2019, телефонувала до адміністрації закладу. З того часу долею дитини не цікавилася. (а.с.25) Даний факт також підтверджується актом про невідвідування № 135 від 10.02.2020р. ( а.с.26) З листа Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області від 30.03.2020 № 3686/36.1/02/20 вбачається, що вжитими заходами під час бесіди з матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , остання зазначила, що її донька мешкає разом з чоловіком на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час виїзду працівників поліції за вищевказаною адресою двері до кімнати ніхто не відчинив. В ході усного опитування мешканців будинку, останні зазначили, що періодично бачать [PERSON] з [PERSON] . (а.с.27) Спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради 14.05.2020 та 27.05.2020 відвідано адресу мешкання [PERSON] з метою з`ясування її думки щодо позбавлення батьківських прав відносно сина, до помешкання потрапити не вдалось, оскільки двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів з`ясовано, що зазначена громадянка дійсно проживає за вказаною адресою, про що складено акти та залишені виклики до служби у справах дітей. (а.с.28-32) З листа Філії державної установи «Центр пробації» в Херсонській області від 05.10.2020р. вбачається, що на обліку Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області перебуває [PERSON] , засуджена Цюрупинським районним судом Херсонської області від 10.02.2020р. за ст.302 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, проживаюча за адресою : [ADDRESS] . ( а.с.46) Спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради 08.10.2020 відвідано вищезазначену адресу мешкання [PERSON] з метою з`ясування її думки щодо позбавлення батьківських прав відносно сина, до помешкання потрапити не вдалось, оскільки двері ніхто не відчинив, про що складено акт та залишено виклики до служби у справах дітей (а.с.47) 05.11.2020р. Спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради у приміщенні КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» ХМР проведено бесіду з відповідачем [PERSON] з метою з`ясування думки щодо позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] в ході якої [PERSON] повідомила про те, що знає про слухання справи в суді щодо позбавлення її батьківських прав, дитину забрати не може оскільки для неї не створені відповідні умови для проживання та проти цього заперечує її співмешканець.(а.с.55) Листом, КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» ХМР повідомлено службу у справах дітей що родина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , веде асоціальний спосіб життя. [INFO] [PERSON] народила дитину.(а.с.58) Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку № 2-49/1207 від 14.07.2020р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] органом опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . ( а.с.6-9) Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням сина та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до нього будь-якої батьківської уваги та турботи, залишила дитину у медичному закладі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківськи обов`язків відносно сина [PERSON] , а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно нього. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідач безвідповідально ставиться до виховання своєї дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, тому доцільно позбавити її батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дитини у встановленому законом розмірі , оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу її право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди їх життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідача до виправлення та наддасть можливість в майбутньому, при наявності його бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст.141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved