Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Представник позивача КП «ХВК» - [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2012 року по 31.01.2018 року в розмірі 10337,96 грн. та водовідведення за період з 01.08.2012 року по 31.01.2018 року в розмірі 8008,31 грн., з урахуванням індексу інфляції за час прострочення 2317,42 грн.; 3 % річних від простроченої суми 488,40 грн.; а всього 21152,09 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказує, що відповідачі проживають у житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал», але за отримані послуги в повному обсязі не сплачують, що привело до утворення заборгованості. Сторони в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги КП «ХВК» визнала частково в межах строку загальної позовної давності та просила застосувати строк позовної давності за період заборгованості, яка виникла до 11.04.2015 року. В частині заборгованості, яка виходить за межі позовної давності відповідач просила відмовити в задоволенні позову. Представник позивача в своїй заяві просить справу слухати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що виплавають з договору найму житлового приміщення. Судом встановлено, що відповідачі проживають у [INFO], та є споживачами комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП «Харківводоканал». Відповідачі, порушуючи свої зобовязання, не сплачували за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідачі, будучи зобовязаними своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобовязання, не погашають заборгованість добровільно. Згідно розрахунку заборгованості, який наданий КП «Харківводоканал», відповідачі, мають заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2012 року по 31.01.2018 року в розмірі 10337,96 грн. та водовідведення за період з 01.08.2012 року по 31.01.2018 року в розмірі 8008,31 грн., з урахуванням індексу інфляції за час прострочення 2317,42 грн.; 3 % річних від простроченої суми 488,40 грн.; а всього 21152,09 грн. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобовязання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником позивача не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2012 року по 01.03.2015 року (дату подання позовної заяви до суду), а тому підстав для задоволення позовних вимог за вказаний період немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути в межах строку позовної давності заборгованість за надання послуг з централізованого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 31.01.2018 року в розмірі 5531,54 грн. та централізованого водовідведення за період з 01.03.2015 року по 31.01.2018 року в розмірі 5298,95 грн. з урахуванням індексу інфляції за час прострочення 2317,42 грн. та 3 % річних від простроченої суми 488,40 грн., а всього 13636,31 грн. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2012 року по 28.02.2015 року, слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1762,00 грн., в частковому співвідношенні по 587,33 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial