Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартості недооблікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ у розмірі 2 490,75 гривень. Також просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову вказав, що [PERSON] користується електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . 11.11.2018 року при проведенні контролерами АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», на дотримання споживачем виконання Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Поліни Осипенко, 140, було виявлено порушення: «самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» після відключення. Факт порушення зафіксовано актом про порушення Н №138873 від 11.11.2018 р. На підставі п.п.3.1.4 за формулою 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. №562, зі змінами і доповненнями, та рішення комісії Нікопольського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПРРЕЕ, визначено обсяг не облікованої електричної енергії та суму завданих споживачем збитків. По акту Н №138873 від 11.11.2018 р. з 05.06.2018 року - дати попереднього відключення (159 днів), вартість не облікованої електроенергії склала 2 490,75 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.206 ЦПК України, а саме - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.206 ЦПК України). Суд, вивчивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам, дослідженим у судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, який має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд керується ч.1 ст.142 ЦПК України, а саме: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Щодо інших 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов, суд керується ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved