Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на користь КП «Черкасиводоканал» заборгованість з оплати послуг водопостачання та водовідведення до житла за адресою: [ADDRESS], - яка утворилась станом на 01.07.2017р. в розмірі 3617,63грн, збільшену на розмір інфляції в сумі 56,59грн. та три відсотки річних в сумі 256,12грн, а всього 3930,34грн. та судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила розглянути справу у її відсутність /а.с. 20/. Судовий виклик направлявся відповідачам за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74, ст.77 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Таким чином, відповідачі не з'явилися в судові засідання 28.09.2017р. та 20.10.2017р.. Відповідно до ст.ст.169, 224 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], з 1999 року, що підтверджується відомостями про зареєстроване місце проживання /а.с.11/. Профілюючим видом діяльності КП «Черкасиводоканал» є надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, експлуатація водопровідних і каналізаційних мереж та споруд. В зону обслуговування входить м. Черкаси та інші прилеглі район. Тож позивач надає послуги з водопостачання та водовідведення до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], - у зв'язку з чим відкритий особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Договір про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі між сторонами не укладався. В квартирі відповідачів відсутній засіб обліку холодної води у зв'язку з чим позивач здійснював нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення за встановленими нормами, виходячи з того, що в квартирі боржників проживає три фізичні особи. Згідно наданої позивачем оборотної відомості за особовим рахунком [NUMBER] /а.с.5-7/ за період з січня 2015р. по липень 2017р. відповідачам була нарахована вартість послуг з водопостачання та водовідведення на загальну суму 3617,63грн. Враховуючи, що відповідачі не здійснювали оплату надаваних їм позивачем послуг, позивач вимагає стягнути з них суму інфляційних нарахувань та три відсотки річних на прострочену суму за період з січня 2015р. по липень 2017р., що відповідно складає 56,59грн та 256,12грн /а.с.5/. У зв'язку з невиконанням відповідачами своїх зобов'язань з оплати послуг водопостачання та водовідведення позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існують правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, які регулюються нормами глави 2 Житлового кодексу України, Закону України від 10.01.2002р. №2918-III «Про питну воду та питне водопостачання», Закону України від 24.06.2004р. №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (далі - Правила). Згідно ч.1 ст.16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Статтею 19 цього Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення. Зі змісту вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що відносини з надання комунальних послуг з постачання холодної води мають ґрунтуватись на підставі письмового договору. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Надання позивачем послуг з водопостачання та водовідведення до житлового приміщення відповідача підтверджується тими обставинами, що відповідач періодично в добровільному порядку здійснював оплату послуг позивача, тому суд вважає доведеним наявність між сторонами фактичних правовідносин з надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим зобов'язання, що витикають з цих правовідносин, мають виконуватись належним чином. Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.17, 21 Правил послуги з водопостачання та водовідведення плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України (далі - ЖК) плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 2 статті 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Судом встановлено, що відповідачі не мають квартирного засобу обліку використання води, а тому нарахування плати за надані послуги здійснювалось позивачем згідно встановлених нормативів та тарифів споживання води, які визначались рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.12.2008р. №1982 «Про затвердження тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал», постановами Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал» від 30.09.2011р. №171, від 10.02.2012р. №74, від 13.09.2013р. №167, від 31.01.2014р. №87, від 30.05.2014р. №637, від 26.03.2015р. №873, від 12.11.2015р. №2763. З урахуванням встановлених тарифів розрахунок вартості наданих позивачем відповідачам послуг здійснений вірно, тож станом на 01.07.2017р. заборгованість відповідачів складає 3617,63грн. Згідно ст.68 ЖК наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Обов'язок споживача послуг централізованого водопостачання та водовідведення своєчасно вносити плату за отримання таких послуг закріплений також у ст.22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» та ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, відповідачі допустили порушення порядку оплати послуг позивача. За загальним правилом, передбаченим ст.599 ЦК, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, відповідач зобов'язаний сплатити позивачеві інфляційні нарахування та три відсотки річних нараховані на суму заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних витрат та трьох відсотків річних їх сума складає 56,59грн та 256,12грн відповідно. Отже загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем складає 3930,34грн (3617,63грн+56,59грн+256,12грн). Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно розподілу судових витрат суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тож з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі по 533,33грн з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved