Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Предстаник заявників звернувся до Яготинського районного суду Київської області з даною заявою, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, в котрій вказав, що [INFO] помер батько заявників [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва на право власності на будівлі № [NUMBER] , виданого 10 березня 1965 року відділом комунального господарства виконкому Яготинської міської ради на підставі рішення виконкому Яготинської міської ради депутатів трудящих від 09 березня 1965 року за № 5 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 10 березня 1965 року у реєстровій книзі № 6, інвентаризаційна справа № 2223; земельної ділянки, площею 3,6154 га. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки спадкодавець склав за життя заповіт на своє майно на ім`я [PERSON] та [PERSON] , останні є спадкоємцями за заповітом. Вказаний заповіт, посвідчений 22 листопада 2017 року державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л.М., за реєстровим № 1-417. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1270 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), немає. В передбачений ст. 1270 ЦК України термін спадщину заявники прийняли, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до державного нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області. Але спадкоємці не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нотаріус не має можливості перевірити факт родинних відносин між ними та спадкодавцем, з причини того, що у Свідоцтві про смерть прізвище батька сказано як « [PERSON] », а в Свідоцтві про народження заявників « [PERSON] ». Дана розбіжність виникла в результаті неуважності відповідної посадової особи, що часто призводить до подібних помилок в документальній фіксації. Внаслідок виправлення поштової адреси житлового будинку у вказаному вище правовстановлюючому документі, а саме номер будинку «281-а» виправлено на «121», також не дають змогу нотаріусу прийняти для вчинення нотаріальних дій даний документ. Ці виправлення не були застережені підписом відповідної посадової особи та печаткою підприємства, яке видало документ. Враховуючи вище викладене, заявники просили встановити, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою, а [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , володів на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] ) на підставі Свідоцтва на право власності на будівлі № [NUMBER] , виданого 10 березня 1965 року відділом комунального господарства виконкому Яготинської міської Ради на підставі рішення виконкому Яготинської міської Ради депутатів трудящихся від 09 березня 1965 року за № 5 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 10 березня 1965 року у реєстровій книзі № 6, інвентиризаційна справа № 2223. В судове засідання заявники та їх представник не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заяві до суду представник заявників просив розглядати справу у їх відсутності, підтримав заявлені вимоги. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилась, про день та час розгялду справи належним чином повідомлена, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, з копії паспорта та довідки (а.с. 5-7) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, зареєстрована в [ADDRESS] . З копії Свідоцтва про народження (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, має батьків [PERSON] та [PERSON] . З копії паспорта (а.с. 9-11) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, зареєстрований в [ADDRESS] . З копії Свідоцтва про народження (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, має батьків [PERSON] та [PERSON] . З копії Свідоцтва про смерть (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 14) вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] відкрито спадкову справу № 22/2020. З копії заповіту (а.с. 15) вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося своїм дітей: дочці [PERSON] , [INFO] , та сину [PERSON] , [INFO] , - по Ѕ частці кожному. З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л.М.. З довідки № 19 від 25.02.2020 року (а.с. 17) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] тім, що житловий будинок, який належав на праві власності померлому [PERSON] дійсно розташований за адресою: [ADDRESS] , стара адреса [ADDRESS] (назву та нумерацію будинку змінено згідно з рішеннями виконкому Яготинської міської ради № 78 від 11.08.1992 року та від 02.02.1988 року № 19). З копії Свідоцтва на право власності на будівлі № [NUMBER] (а.с. 18) вбачається, що [PERSON] на праві власності належить домоволодіння в [ADDRESS]», виправлення не застережено печаткою та підписом особи, яка його зробила. З копії Вимтягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 19) вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності мав земельну ділянку площею 3,6154 га, кадастровий номер 3225585800:09:004:0010. Заявники не мають змоги отримати свідоцтво про право на спадщину (а.с.20). Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд вважає, що є всі підстави вважати, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою, а [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] та вважати, що [PERSON] , який помер [INFO] володів на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] ) на підставі Свідоцтва на право власності на будівлі № [NUMBER] , виданого 10 березня 1965 року відділом комунального господарства виконкому Яготинської міської Ради на підставі рішення виконкому Яготинської міської Ради депутатів трудящихся від 09 березня 1965 року за № 5 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 10 березня 1965 року у реєстровій книзі № 6, інвентиризаційна справа № 2223.

Outcome: approved