Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Прокурор Комінтернівського району Одеської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Одеське шахтоуправління» яким просив суд визнати недійсним свідоцтво про право власності від 09.06.1997р. №1, видане Органом приватизації Одеського шахтоуправління, яким посвідчується право власності за [PERSON] на 1/3 частини жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вказане свідоцтво про право власності на 1/3 частини жилого будинку з належними до нього будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] , було незаконно видано на підставі рішення органу приватизації Одеського шахтоуправління від 09.06.1997 № 1 [PERSON] в той час коли в процесі приватизації вказаної юридичної особи державний житловий фонд, який перебував у господарському віданні підприємства, в тому числі житловий будинок за вищевказаною адресою, у відповідності до діючого законодавства не увійшов до статутного капіталу ВАТ «Одеське шахтоуправління» та залишився у державній власності. Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області Карцева І.Ю. надала до суду клопотання яким просила закрити провадження в частині вимог, щодо відповідача ПАТ «Одеське шахтоуправління», мотивуючи та в подальшому просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву якою просив проводити судове засідання без його участі частково визнав позовні вимоги, а саме в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності від 09.06.1997 року №1 видане Органом приватизації Одеського шахтоуправління, яким посвідчується право власності за [PERSON] на 1/3 частини жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів судового збору. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку, що позов прокурора Комінтернівського району Одеської області, в інтересах держави в особі: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, підлягає задоволенню з наступних підстав: Судовим розглядом встановлено, що на підставі рішення органу приватизації Одеського шахтоуправління від 09.06.1997 № 1 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житлове приміщення, яке розташоване в 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та 30.07.1997 зареєстровано Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації.(т.1 а.с.7-8) Рішенням виконкому Іллічівської районної Ради народних депутатів м.Одеси №2051 від 25.12.1992 року Одеське обласне виробниче об`єднання будматеріалів «Одеське шахтоуправління» реорганізовано в Орендне підприємство «Одеське шахтоуправління» з державною формою власності. 13.06.1995 року розпорядженням виконкому Іллічівської районної Ради народних депутатів м.Одеси №293-П на підставі наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області від 30.05.1995 року №621про перетворення Орендного підприємства «Одеське шахтоуправління» у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів» №699/94 від 26.11.1994 року, зареєстровано Відкрите акціонерне товариство «Одеське шахтоуправління», що є правонаступником Орендного підприємства «Одеське шахтоуправління», засновником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області.(т.1 а.с.151, т.1 ст.141-144) При приватизації вказаної юридичної особи державний житловий фонд, який перебував у господарському віданні підприємства, в тому числі житловий будинок по [ADDRESS] , у відповідності до ч.2 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» не увійшов до статутного капіталу ВАТ «Одеське шахтоуправління» та залишився у державній власності.(а.с.164-165) 30 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №15561170019003878 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ПАТ «Одеське шахтоуправління». Задовольняючи позовні вимоги суд приймає часткове визнання відповідачем позовних вимог яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що житлове приміщення на момент прийняття рішення та видачі оскаржуваного свідоцтва про право власності перебувало у державній власності, особа приватного права - ВАТ «Одеське шахтоуправління» незаконно розпорядилася вказаним майном та передала його у приватну власність [PERSON] .. Способом управління державним житловим фондом, який у процесі приватизації не увійшов до статутних капіталів господарських товариств, але перебуває на їх балансі, є передача до комунальної власності у порядку передбаченому Законом України «Про передачу об`єктів державної та комунальної власності» та Положенням «Про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, установ та організацій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891. Передача з державної до комунальної власності вказаного житлового будинку, який у процесі приватизації не увійшов до статутного капіталу ВАТ «Одеське шахтоуправління», але залишився на його балансі, здійснена на підставі наказу «Фонду державного майна України по Одеській області від 06.10.2009 року № 945 та акту приймання-передачі від 04.07.2011 року. Відповідно до ст. 5 ЖК Української РСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів та відомств (відомчий житловий фонд). Згідно ч, 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до аб.2 п. 9 ст. 8 вказаного Закону у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Аналіз вищевказаних обставин свідчить про обґрунтованість позовних вимог Прокурора Комінтернівського району Одеської області, в інтересах держави в особі: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області та незаконності свідоцтва про право власності від 09.06.1997 № 1, видане Органом приватизації Одеського шахтоуправління, яким посвідчується право власності за [PERSON] на 1/3 частини жилого будинку з належними до нього будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, суд вважає необхідним звільнити його від обов`язку оплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та компенсувати позивачу понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved