Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованості за Договором №007/232/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 22.02.2007 року в розмірі 40847,35 грн. та судовий збір у розмірі 408,47 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 22.02.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір про кредитування поточного рахунку №007/232/07/01, відповідно до умов якого відповідачу було надано овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафта, який становить 46500,00 гривень. Умовами договору було погоджено, що за користування кредитом Позичальник зобов'язувався сплачувати проценти в розмірі 26% річних, а за користування простроченим кредитом - в розмірі 36% річних. Однак відповідач в порушення умов Кредитного договору взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, тому утворилась заборгованість, яка станом на 10 червня 2013 року складала 40847,35 грн. Представник позивача зазначив, що ПАТ «ОТП Банк» на підставі Договору факторингу від 27.01.2012 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №007/232/07/01 про кредитування поточного рахунку (овердрафту) від 22.02.2007 року. З огляду на викладене представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив, що відповідно до п. 15.2 договору №007/232/07/01 про кредитування поточного рахунку (овердрафту) договір набуває чинності з моменту підписання і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору та Кредитному договору № CL-007/025/2007 від 22.02.2007 року, який є невід'ємною частиною цього договору, в повному обсязі. А оскільки датою остаточного погашення кредиту в кредитному договорі є 22.02.2013 року, тому, на думку представника позивача, перебіг строку позовної давності по стягненню заборгованості починається саме з 22.02.2013 року та закінчиться 22.02.2016 року. Разом з тим, представник надав заяву про поновлення строку позовної давності без будь-якої вказівки поважності причин його пропуску з посланням лише на обов'язковість виконання договору його сторонами. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що жодного повідомлення про відступлення права грошової вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та письмової вимоги про дострокове повернення кредиту відповідач не отримував, а тому належним кредитором за вказаним договором вважав правонаступника ЗАТ «ОТП Банк» - АТ «ОТП Банк». Крім того, представник відповідача надав заяву про застосування строків позовної давності посилаючись на те, що в рамках овердрафту за Договором про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 22.02.2007 року остання сума 552,71 грн. відповідачем була отримана 31.05.2010 року. Загальна сума заборгованості за тілом кредиту на той момент складала сталу суму, яка в подальшому не змінювалася і включена до складу позовних вимог. Згідно з умовами п.6 Договору заборгованість відповідача за тілом кредиту набула статусу простроченої 01.07.2010 року, а позивач звернувся до суду з позовними вимогами лише в серпні 2013 року, тобто з пропуском строків позовної давності. На підставі викладеного в задоволенні позову просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22.02.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір про кредитування поточного рахунку №007/232/07/01, відповідно до умов якого відповідачу було надано овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафта, який становить 46500,00 гривень, а позичальник в свою чергу зобов'язався належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в договорі, а також сплатити плату за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених в договорі. Умовами договору було погоджено, що за користування кредитом Позичальник зобов'язувався сплачувати проценти в розмірі 26% річних, а за користування простроченим кредитом - в розмірі 36% річних. При цьому суд критично відноситься до тверджень представника позивача стосовно початку перебігу строку позовної давності по стягненню заборгованості з 22.02.2013 року, оскільки згідно з п.6.1. кредитного договору сторони обумовили, що кредит, виданий в рамках овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого кредиту. Між тим, Кредитний договір № CL-007/025/2007 від 22.02.2007 року за умовами договору овердрафту не визнаний невід'ємною частиною останнього і строк та порядок виконання зобов'язань за ними не є пов'язаними або залежними один від одного. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо посилання в п.15.2 договору овердрафту на дію договору до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору та Кредитному договору в повному обсязі, яке не створює юридичних наслідків, оскільки не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається, зокрема, календарною датою, тобто роками, місяцями, днями або годинами. Так, із виписки по кредитному договору, наданої представником позивача, вбачається, що остання сума кредиту (552,71 грн.) була отримана відповідачем в рамках овердрафту 31.05.2010 року, загальна сума заборгованості за тілом кредиту на той момент складала 25 582,16 грн., яка в подальшому не змінювалася і включена до позовних вимог. Таким чином, відповідно до умов п. 6.1 Договору заборгованість відповідача за тілом кредиту в повному обсязі (25 582,16 грн.) набула статусу простроченої 01.07.2010 року і у кредитора виникло право пред'явити вимогу про стягнення заборгованості. Заборгованість відповідача за нарахованими відсотками за користування отриманими в кредит коштами становить 15265,19 грн. Між тим, 27.01.2012 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП БАНК» було укладено Договір факторингу №27/01/12, відповідно до умов якого останній передав своє право грошової вимоги, в тому числі до [PERSON] за Договором про кредитування поточного рахунку №007/232/07/01 від 22.02.2007 року, заборгованість по якому складала 40847,35 грн., ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що підтверджується витягом з додатку 1 до Договору факторингу від 27.01.2012 року, який завірений ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а також виписками з поточного рахунку відповідача, що по своїй суті є підтвердженням передачі права вимоги до останнього. Згідно зі ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Отже, ПАТ «ОТП БАНК» відповідно до Договору факторингу №27/01/12 від 27.01.2012 року на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало свої суб'єктивні права та обов'язки в матеріальному праві, які виникли в тому числі з умов Договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт) №007/232/07/01 від 22.02.2007 року, внаслідок чого у останнього виникли усі права та обов'язки кредитора за відповідним кредитним договором. У відповідності зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 262 ЦК України передбачено, що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом 09.08.2013 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, початок перебігу якого розпочався з 01.07.2010 року - дати, з якої заборгованість відповідача набула статус простроченої. Відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності, надану в судовому засіданні, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed