Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у звязку із розповсюдженням у програмі «[INFO]» на телеканалі «Інтер» недостовірної інформації про [PERSON] Зазначає, що практично вся інформація, яку було заявлено [INFO] на програмі сімєю [PERSON] і без перевірки достовірності інформації розповсюджено в ефір [INFO] о 18 год. 05 хв. на телеканалі «Інтер» працівниками програми «[INFO]». Всі адекватні громадяни України однозначно оцінили цю програму як заказний матеріал на вимогу Ватутінського міського голови [PERSON] та [PERSON] Випуск програми «[INFO]» розміщено н офіційному сайті ТК «Інтер» http:/ [INFO]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в цій програмі були в якості запрошених. До відома цих осіб довели, що вони будуть приймати участь у програмі повязаній із проблемами ДНК-тестів в Україні і в якості вирішення проблеми буде достовірно виконаний тест в одній із закордонних лабораторій з наданням єлектрофореграмм. Під час програми було озвучено велику кількість недостовірної та негативної інформації, що не відповідає дійсності. ганьбить честь, гідність та шкодить діловій репутації. При проведені запису програми відповіді [PERSON], які спростовували недостовірну інформацію були вирізані з запису і в ефір [INFO] недостовірна інформація була розповсюджена. Працівники програми розповсюджували свідомо неправдиву інформацію стосовно стану справ по аліментам, які має сплачувати [PERSON]Позивач не був присутнім при відборі зразків слини у дітей [PERSON] і [PERSON] і взагалі не знає чиї зразки були направлені на дослідження. В порушення вимог проведення експертизи зразки для ДНК-тесту не були опломбовані при позивачеві. Відправку також здійснили без його участі та невідомо хто. При запису програми ведучій [PERSON] публічно заявив, що тест ДНК проводився у Нью-Йорку , ніяких цьому доказів не надано і скрито правдиві факти. В програмі показали [PERSON], як директора центру де проводився ДНК-тест, проте остання не надала жодного доказу що має відношення до лабораторії DDC, на вимогу представника позивача не надала свідоцтво про державну реєстрацію. Коли представник позивача повідомила, що направила запит до лабораторії DDC і протягом 20 днів не отримала відповідь, ведучій почав глумитися, що винуватий в цьому Барак Обама. По електрофореграмам, які вручені [PERSON] видно, що аналіз виконано 12.10.2013 р. з 00 год. 49 хв. до 01 год. 22 хв. тобто за 30 хв. , проте такі аналізи проводяться лабораторіями до 2 діб. Крім того не є достовірним і час доставки такого аналізу до Києва із Файрфілда, ніхто електрофореграму із Нью-Йорка до Києва не пересилав взагалі. Крім того [PERSON], який є батьком [PERSON] заявив, що [PERSON] кидав кирпичину вагою 8-9 кг. у вікно громадянки [PERSON] за адресою [ADDRESS]. кирпи з його слів пролетів біля голови [PERSON] і розбив йому голову. Начебто цей факт був приблизно 17.12.2011-19.12.2011 р. Насправді [PERSON] ніяких кирпичів у вікна не кидав, а лише приходив до дітей громадянки [PERSON], приніс дітям подарунок дітям на день Святого Миколая. [PERSON] ніякого відношення до побиття вікон не має, про що свідчить постанова про відмову у порушенні кримінальної справи від 19.12.2011 р. Також недостовірною є інформація, що [PERSON] посилав неповнолітню дитину на точку за бутил кою, а неадекватна [PERSON] підтвердила, що і не один раз. Остання мабуть забула, що не проживає з позивачем з грудня 2007 року, і на той час її сину [PERSON] було 7 років, що встановлено судовим рішенням. [PERSON], і це підтверджується висновком лікаря [PERSON] з м. Харків, пройшов оздоровчий курс для зменшення наслідків зловживанням алкоголем з 26.04.2008 р. по 12.05.2008 року. В програмі [PERSON] повідомила, що [PERSON] насильно наполягав на продажу її квартири у м. Ватутіне і заставив її продати квартиру, що також є недостовірною інформацією. Змусило відповідача продати квартиру нестача, яка сталася за місцем її роботи у магазині Ватутінського мясокомбінату, щоб уникнути кримінальної відповідальності. [PERSON] ж в свою чергу заявила на програмі, що перший раз [PERSON] побив сина [PERSON] після смерті своєї матері. Мати позивача померла [INFO], коли [PERSON] було два тижні від народження., що є брехнею. На 13 хв. 28 хв. запису програми ведучій [PERSON] впевнено заявив, [PERSON] бив дітей і [PERSON], але жодних доказів, крім слів самого відповідача, її фантастичних міркувань немає, ніколи не було звернень до правоохоронних органів, до служби у справах дітей, ніяких доказів, експертиз про зняття побоїв немає. В той час ведучій вірить на слово [PERSON], що вона народила третю дитину від принца на білому коні і принц працює зараз за кордоном. За такх обставин представник [PERSON] просить суд: визнати недостовірною інформацію, такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] поширену [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в ефірі програми «[INFO]» на телевізійному каналі «Інтер» інформацію наступного змісту: - «…ДНК-тест було проведено в Нью-Йорку і отримано результат з Нью-Йорку», «…що [PERSON] кидав кирпи чину вагою 8-9 кг у вікно громадянки [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Кирпич з його слів пролетів біля голови [PERSON] і розбив йому голову», - «[PERSON] посилав восьмилітнього пацана на точку за бутилкою, а неадекватна [PERSON] підтвердила «і не один раз», -«[PERSON] довела до відома всіх, що саме [PERSON] сильно наполягав на продажу її квартири у [ADDRESS] і заставив її продати квартиру, що є недостовірною інформацію», - «що вона перший раз узнала, що [PERSON] нещаслива і що [PERSON] перший раз побив сина [PERSON], зразу після смерті матері [PERSON].», - «[PERSON] бив дітей і [PERSON]»; з метою спростування недостовірної інформації зобовязати [PERSON] в ефірі телеканалу «Інтер» повідомити про ухвалене у справі рішення в період часу виходу в ефір програми «[INFO]» протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1 грн. [PERSON]. В подальшому представник позивача [PERSON] збільшувала вимоги та остаточно просила суд: визнати недостовірною інформацію, такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] поширену відповідачами в ефірі програми «[INFO]» з назвою «[INFO]» на телевізійному каналі «Інтер» інформацію наступного змісту: -«ДНК-тест було проведено в Нью-Йорку і отримано результат з Нью-Йорку», -«…що [PERSON] кидав кірпичину вагою 8-9 кг у вікно громадянки [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Кирпич з його слів пролетів біля голови [PERSON] і розбив йому голову», - «[PERSON] посилав восьмилітнього пацана на точку за бутилкою», а неадекватна [PERSON] підтвердила «і не один раз», -«[PERSON] довела до відома всіх, що саме [PERSON] сильно наполягав на продажу її квартири у [ADDRESS] і заставив її продати квартиру, що є недостовірною інформацією», -«що вона перший раз дізналась, що [PERSON] нещаслива і що [PERSON] перший раз побив сина [PERSON], зразу після смерті матері [PERSON].», -«[PERSON] бив дітеій і [PERSON]», -«опікунський совет запретил ему общение с детьми из-за семейного насилля»; визнати недостовірною інформацію, такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] поширену ведучим [PERSON] програми «[INFO]» з назвою текст на батьківство» на телевізійному каналі «Інтер» інформацію наступного змісту: -«[PERSON] генетик», -« сейчас ві видите как проходил забор матеріала, все соответствует норме, подлога біть не может», -«опекунский сонет запретил ему общение з детьми из-за семейного скандала», - «американская лабораторія независимая, врач подтвердил это 100%», - «[PERSON] директор центра, где проводился тест», -«результаты Нью-Йоркского ДНК-теста проведеного ИНТЕРОМ по вашей просьбе», -«[PERSON] в заявлении в суд написала, что [PERSON] живет з мером города», - «Виноват в том, что вы не получили ответ из Америки Барак Обама и мер города Ватутино»; визнати недостовірною інформацію, такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] поширену [PERSON] в програмі «[INFO]» з назвою «[INFO]» на телевізійному каналі «Інтер» інформацію наступного змісту: -«У меня в руках результаты ДНК-анализа нашей лаборатории в США»; визнати недостовірною інформацію, такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] поширену [PERSON] в програмі в програмі «[INFO]» з назвою «[INFO]» на телевізійному каналі «Інтер» інформацію наступного змісту: -«Обгрунтування в суді абсурдніші: я колись приїхав з роботи, а вона з кумом сиділа за столом», -«Остання версія батьківства була Барак Обама»; з метою спростування недостовірної інформації зобовязати [PERSON] або ведучого програми [INFO]» в ефірі телеканалу «Інтер» повідомити про ухвалене у справі рішення в період часу виходу в ефір телепрограми «[INFO]» протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили; відшкодувати з ТК «Інтер» моральну шкоду в розмірі 100\~000,00 грн. на користь [PERSON], відшкодувати з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1 грн. на користь [PERSON], відшкодувати з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1\~000,00 грн. на користь [PERSON], відшкодувати з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1\~000,00 грн. на користь [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. Представник ПрАТ «Телеканал «Інтер» заперечувала щодо задоволення позову. Пояснила, що усі передачі, які телерадіокомпанія транслювала або забезпечувала трансляцію у повній та незмінній формі третьою особою(оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання такої скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у встановленому порядку. В обумовлений Законом 14 денний строк скарга в порядку, передбаченому ст. 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» не щодо змісту програми «[INFO] від [INFO] в адресу позивача не надходила. Натомість 20.11.2013 р. була отримана від представника [PERSON] заява про спростування недостовірної інформації. В порядку с. п. 14 ст. 64 Закону Про телебачення і радіомовлення» було відмовлено у задоволенні заяви, про що повідомлено заявника. Таким чином в обумовлений законом термін ні позивач ні його представник не звертались до каналу з заявами щодо збереження оригіналу зйомки з ефіру відео програми «[INFO]» від [INFO] і в силу вимог чинного законодавства такий запис не було збережено Телеканалом, що унеможливлює перегляд передачі, пр. яку йдеться у позові. Позивач же не надав суду докази, які свідчать про те, що саме зазначена у позові інформація була поширена в ефірі. Телеканал же зважаючи на вимоги Закону не має можливості надати відповідні докази. Крім того, представником позивача не зазначено в чому ж полягає приниження честі та гідності та ділової репутації [PERSON], відсутні докази завдання моральної шкоди, до того ж відсутнє обґрунтування суми заявлених позовних вимог. За таких обставин представник ПрАТ «Телеканал «Інтер» просила відмовити у задоволені позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв та клопотань від них в адресу суду не надходило. [PERSON] пояснила в судовому засідання, що дійсно брала участь у зйомках програми «[INFO]». Зазначила у письмових поясненнях, що [PERSON] була добре проінформована що аналіз ДНК дійсно виконувався в лабораторії DCC. проте усіма силами захищає свого брата від відповідальності про несплату аліментів. Тексти позовної заяви, письмові пояснення представника позивача читаються як набір безпідставних звинувачень усіх незручних [PERSON] осіб. [PERSON] має прямий мотив оскаржувати всі існуючи і всі подальші тести ДНК, які не на користь її брата. Просила відмовити у задоволенні позову у звязку із його безпідставністю. Вислухавши пояснення представника позивача, ПрАТ «Телеканал «Інтер», [PERSON] дослідивши зібрані по справі докази., суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Приписами ст. 270 ЦК України встановлені види особистих немайнових прав, зокрема, право на повагу до гідності та честі, що відповідно до вимог ст. 269 ЦК України належать фізичній особі довіку. Положеннями ст. 27 Конституції України кожен має право на повагу його гідності. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. розяснив, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних обєктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна поведінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обовязків. В судовому засіданні не заперечувалось сторонами, що [INFO] на телеканалі «Інтер» відбувся показ програми «[INFO]» під назвою «[INFO]». Також в судовому засіданні встановлено, що у програмі приймали участь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON]. Зазначене підтвердили опитані в судовому засіданні свідки[PERSON], [PERSON], [PERSON] Як зазначає представник позивача [PERSON] під час програми відповідачі, ведучі, третя особа поширили недостовірну інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача і яка підлягає визнанню її такою що є недостовірною. В своїй постанові № 1 від 27.02.2009 р. Пленум Верховного суду України в п. 18 також розяснив, зо згідно з положеннями статті 277 ЦК ( 435-15 ) і статті 10 ЦПК ( 1618-15 ) обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Приписами ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та встановлено обовязок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Положеннями ст. 48 Закону України «Про телебаченні і радіомовлення» визначено, що усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку. Як встановлено в судовому засіданні протягом 14 днів до відповідача ПрАТ «Телеканал «Інтер» така скарга не надходила. Натомість представник позивача, що підтверджується наданою копією журналу реєстрації кореспонденції Телеканалу,20.11.2013 р. звернувся до відповідача із заявою про спростування недостовірної інформації на яку надав відповідь 26.11.2013 р. Як повідомив Голова Правління ПрАТ «Телеканал «Інтер» Бенкендорф Є.А. у відповідь на вимогу суду надати запис програми «[INFO]» від [INFO] повідомив, що Товариство не має можливості зберігати відео матеріали, що демонструвалися в ефірі загальнонаціонального телевізійного каналу «Інтер», протягом більшого часу, ніж це передбачено чинним законодавством. Скарга щодо змісту передачі «[INFO]» від [INFO] на адресу ПрАТ «Телеканал «Інтер» надійшла після спливу 14-денного терміну, передбаченого Законом, про що було повідомлено представника позивача по справі пані [PERSON] За таких обставин, Товариство не має можливості надати відеоматеріали програми «[INFO]». За приписами ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає, що наданий представником позивача запис програми «[INFO]», за відсутності офіційного та збереженого запису програми, в розумінні положень чинного процесуального законодавства України, не може слугувати достовірним доказом розповсюдження інформації, спростування якої вимагається. Відповідно до положень п. 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 вд 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної ососби, а ткож ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. За таких обставин, беручі до уваги. що позивачем в розумінні чинного законодавства України не доведено факт розповсюдження інформації, яка є предметом спору, суд приходить до висновку про відсутність юридичного складу правопорушення, а тому вража за можливе відмовити у задоволенні позову. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зважаючи на те, що представником позивача не доведено порушення відповдачами прав [PERSON] підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди відсутні. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed