Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Представник позивача « Приват-Банк» звернувся в суд із позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.12.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника , умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 30.06.2015 року має заборгованість 4807.46 гривень, яка складається : - 855.49 гривень заборгованість за кредитом; - 1646.85 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1646.85 гривень заборгованість за пенею та комісії; - 500 гривень штраф ( фіксована частина ); - 205.12 гривень штраф ( процентна складова). Представник позивача просила позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача у примусовому порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 4807.46 гривень, судові витрати у розмірі 243.60 гривень судовий збір, постановивши заочне рішення суду в разі неявки у судове засідання відповідача та розглянути справу у відсутності представника. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить його розписка про отримання судової повістки. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо причини його неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе постановити заочне судове рішення у справі як таке, що не порушує інтересів сторін. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що дійсно між сторонами 27.12.2011 року був укладений кредитний договір, умови якого відповідачем не виконано, у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті кредиту, нарахована пеню за несвоєчасну сплату кредиту та штрафи. [PERSON] дійсно отримав кредит у розмірі 1100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але свої зобовязання не виконав. Відповідно до наданого розрахунку до позовної заяви, борг відповідача перед позивачем складає 4807.46 гривень. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов′язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, тому позов є обгрунтованим. За таких обставин, суд вважає за необхідне постановити рішення суду.

Outcome: approved