Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, уточнивши який, просить стягнути з [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «Годвуд» в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» заборгованість за кредитним договором № 00368/FO від 08 серпня 2006 року в розмірі 336 655,24 дол. США, заборгованість за пенею в розмірі 4 206 237,08 грн., заборгованість за штрафом в розмірі 334 800,50 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 08 серпня 2006 між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», (далі по тексту - позивач, банк) та [PERSON] (далі по тексту - відповідач, позичальник, боржник) було укладено кредитний договір № 00368/FO (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі 500 000 дол. США на споживчі цілі зі сплатою 14 % річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом і терміном погашення по 07 серпня 2011 року, та зі сплатою комісії за оформлення кредитного договору у розмірі 250 грн., комісії за кожний транш в розмірі 0,1% річних від суми наданого траншу. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору, видача коштів за кредитом відбувається на підставі письмових повідомлень (заявок), отриманих від позичальника, що є невід'ємними частинами договору. Того ж дня, з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 00368/FO, між банком і ТОВ «Годвуд» було укладено договір поруки № 02588-СО, відповідно до умов якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем, як солідарний боржник, по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору; договір застави № 02587-СО, відповідно до умов якого ТОВ «Годвуд» надав в заставу банку обладнання, що є його власністю, а саме: калібрувально-шліфувальний станок Buldog 1300 RC 2M, прес Sormec LT 100, станок чотирьохбічний СМ 757, шипорізний модуль МХБ-3518 та шипорізний модуль NF-16 RS; договір іпотеки, відповідно до умов якого ТОВ «Годвуд» надав в іпотеку банку нерухоме майно, що є його власністю, а саме будівлі і споруди виробничої бази, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 3 528 480,00 грн. Проте, відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв'язку з чим перед банком виникла заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 336 655,24 дол. США грн., заборгованість за пенею у розмірі 4 206 237,08 грн. та заборгованістю за штрафом у розмірі 334 800,50 грн., які до теперішнього часу не погашені, що і стало підставою для звернення ПАТ «МАРФІН БАНК» з даним позовом до суду. Представник позивача Євдокімова К.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник ТОВ «Годвуд» в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності не направляли. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідачів - заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 08 серпня 2006 між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00368/FO, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі 500 000 дол. США на споживчі цілі зі сплатою 14 % річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом і терміном погашення по 07 серпня 2011 року, та зі сплатою комісії за оформлення кредитного договору у розмірі 250 грн., комісії за кожний транш в розмірі 0,1% річних від суми наданого траншу (а.с.8-13). Відповідно до п. 1.1. зазначеного кредитного договору, видача коштів за кредитом відбувається багаторазово на підставі письмових повідомлень (заявок), отриманих від позичальника, що є невід'ємними частинами договору. В якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором, того ж дня між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», та товариством з обмеженою відповідальністю «Годвуд» було укладено договір поруки № 02588-СО (а.с.36). Відповідно до п. 2.1. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором по зобов'язаннях, що випливають з кредитного договору, солідарно з боржником і в повному обсязі, в т.ч. по погашенню заборгованості за основним боргом за кредитом, по сплаті відсотків та комісії, а також збитків та неустойки, що будуть нараховані за порушення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, усім своїм майном та коштами, на які у відповідності із чинним законодавством України може бути звернене стягнення. Крім того, в якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором, того ж дня між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», та товариством з обмеженою відповідальністю «Годвуд» було укладено договір застави № 02587-СО (а.с.42-50). П. 1.6. договору застави встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором заставодавець передав в заставу наступне обладнання: калібрувально-шліфувальний станок Buldog 1300 RC 2M, прес Sormec LT 100, станок чотирьохбічний СМ 757, шипорізний модуль МХБ-3518 та шипорізний модуль NF-16 RS. Крім того, в якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором, того ж дня між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», та товариством з обмеженою відповідальністю «Годвуд» було укладено договір іпотеки серії ВЕА № 862416, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольсього районного нотаріального округу Одеської області Рєкою Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4903 (а.с.62-73). Згідно п. 1.6. договору іпотеки, в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, що є власністю іпотекодавця, а саме: будівлі і споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою - с. Нова Долина, вулиці Південна, будинок 3, Овідіопольського району, Одеської області. 05.06.2009 року, 12.10.2010 року, 22.09.2011 року між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», та [PERSON] були укладені додаткові угоди № 2-4 до кредитного договору № 00368/FO від 08.08.2006 року, згідно з якими банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 500 000 дол. США, зі сплатою 14% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом і терміном погашення по 07 серпня 2014 року, внесені відповідні зміни до графіку погашення кредиту та розрахунку сукупної вартості кредиту (а.с.15-19, 20-25, 26-31). У зв'язку з укладенням додаткових угод № 2-4 до кредитного договору, 05.06.2009 року, 12.12.2010 року, 22.09.2011 року були укладені відповідні додаткові угоди № 1-3 до договору поруки № 02588-СО від 08.08.2006 року (а.с.37, 38,-39, 40-41), договори № 1-3 про внесення відповідних змін до договору застави № 02587-СО від 08.08.2006 року (а.с.51-54, 55-57, 58-61), договори № 1-3 про внесення відповідних змін до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рєкою Л.А. 08.08.2006 року за реєстровим № 4903 (а.с.74-79, 80-84, 85-89). Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 1.1., 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. даного договору, банк нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,3% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні за курсом НБУ на дату нарахування на рахунок, зазначений у п. 1.2. цього договору. За кожний випадок порушення позичальником на строк більше ніж 60 календарних днів зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії, встановлених в п. 1.1. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити на першу вимогу банку, штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу, на рахунок, зазначений у п. 1.2. даного договору. Сплата штрафу здійснюється в гривні за курсом НБУ на дату нарахування. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства», рішенням Загальних зборів акціонерів (протокол № 36 від 08.07.2010 р.), назву та тип відкритого акціонерного товариства «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», змінено на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МАРФІН БАНК». Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, однак відповідач [PERSON], всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості по кредитному договору № 00368/FO від 08.08.2006 року вбачається, що відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі повертав кредитні кошти та сплачував передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості, яка станом на 18.06.2014 року, складає 336 655,24 дол. США з яких: 267 641,52 дол. США - заборгованість за кредитом, 69 013,72 дол. США - заборгованість за відсотками, а також заборгованості за пенею в розмірі 4 206 237,08 грн. та заборгованості за штрафом - 334 800,50 грн. (а.с.115-117). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом. При цьому, ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. П. 1 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Як роз'яснено в п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2015 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Отже, позивач має право вимагати від відповідачів виконання умов кредитного договору, зокрема повернення кредиту та сплати відсотків на умовах договору. Крім того, позивач має право вимагати від відповідачів як від сторони, що прострочила зобов'язання, сплати неустойки (пені, штрафу), передбаченої договором. Умови договору в даній частині не суперечать закону, що передбачає неустойку, як засіб забезпечення зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідачів з вимогами про виконання зобов'язань по кредитному договору в добровільному порядку, але останні свої зобов'язання відповідно до кредитного договору не виконують (а.с.118, 120). П. 2.3.3. кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк має право змінити умови договору - вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісій та відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, комісію й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. В порушення вказаних вимог боржники не виконали умови кредитного договору, гроші не повернули, тобто не належним чином виконали зобов'язання, а тому повинні повернути заборгованість з нарахованими відсотками, пенею та штрафом. Враховуючи викладене вище, суд вважає вимоги представника позивача законними та обґрунтованими. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами кредитного договору для досудового врегулювання спірних правовідносин. При цьому, відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідачів на користь ПАТ «МАРФІН БАНК» в рівних частках сплачених судових витрат, суд,

Outcome: approved