Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Прокурор Перемишлянського району звернувся в суд в порядку ст.45 ЦПК України в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Бібрської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] з покликанням на те, що відповідно до розпорядження голови Перемишлянської РДА №12 від 20.01.2014р. дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей сиріт, оскільки їх батько [PERSON] помер [INFO]., а матір [PERSON], яка рішенням Перемишлянського районного суду від 09.11.2010р. була позбавлена батьківських прав, померла [INFO] З метою захисту житлових та майнових прав дітей-сиріт [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просить визнати право власності на зазначений житловий будинок в якому діти-сироти зареєстровані на даний час. Даний позов був об'єднаний з позовом [PERSON] до Бібрської міської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, а саме 1/2 частину житлового будинку що знаходиться по [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] покликається на те, що вона, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.06.2014р., є власником 1/2 частки житлового будинку, по [ADDRESS]. Інша 1/2 частка на праві особистої власності належала її прабабці [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на її майно за законом і вона є єдиною спадкоємицею майна покійної, оскільки її бабця [PERSON] померла [INFO]., а мати [PERSON] - [INFO]., а відтак, відповідно до спадкового законодавства, має право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON], тобто на 1/2 частку будинковолодіння, що по [ADDRESS]. В судовому засіданні прокурор Перемишлянського району повністю підтримав заявлений позов, покликаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просив його задоволити. В задоволенні позову [PERSON] до Бібрської міської ради просив відмовити покликаючись на те, що мати [PERSON] померла ще у 2009р., і позивачка впродовж цього часу не подавала заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, а звернулась до суду з даним позовом лише дізнавшись, що на будинок претендують діти її сестри. Останні зареєстровані в спірному житловому будинку і мають законодавчо закріплене право на визнання за ними власності на нього. [PERSON] та її представник [PERSON] позов прокурора заперечили та зазначили, що заповіт від імені [PERSON] в її користь був складений ще в 1992р., а діти її сестри: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на її думку, зареєстровані в житловому будинку незаконно, оскільки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], станом на 29.11.2011р. були зареєстровані в с. Шпильчино Перемишлянського району Львівської області, що стверджується печаткою паспортного столу в оригіналах їх свідоцтв про народження, а відтак будь-яких підстав на визнання за ними права власності на житловий будинок чи його частку немає. Представник органу опіки та піклування Перемишлянської РДА позов прокурора підтримала та зазначила, що [PERSON] в обхід дозволу органу опіки та піклування, приватизувала у 2014р. 1/2 частину житлового будинку що по [ADDRESS], в цей час, коли в ньому були зареєстровані неповнолітні діти. [PERSON] при прийнятті спадщини, по спливу шести років після смерті [PERSON] та наданої їй службою у справах дітей інформації про право дітей-сиріт на спірний будинок, все ж надала нотаріусу недостовірну інформацію про те, що інших спадкоємців на майно [PERSON] немає. На даний час має намір приватизувати і іншу частину будинку позбавивши дітей-сиріт житла, а відтак заперечує проти задоволенні позовних вимог останньої. Представник Бібрської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову прокурора Перемишлянського району та заперечила проти задоволення позову [PERSON], оскільки при визнанні права власності на житловий будинок за [PERSON] будуть порушені права дітей-сиріт. Представник Реєстраційної служби Перемишлянського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення та доводи сторін, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що позов прокурора Перемишлянського району до Бібрської міської ради про визнання права власності на житловий будинок слід задоволити частково, а в задоволенні позову [PERSON] до Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін виникає спір. З огляду технічного паспорта на житловий будинок, свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 18.01.1953р., свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.06.2014р.. витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22667358 від 05.06.2014р. вбачається, що 1/2 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS], належить на праві особистої власності [PERSON] Інша 1/2 частина зазначеного житлового будинку належить [PERSON] Згідно довідки про технічну характеристику об'єктів нерухомого майна №358 від 18.06.2014р. станом на 16.04.2014р. вартість житлового будинку за [ADDRESS], який складається з 2-х житловий кімнат, кухні та коридору, заг. площею 50кв.м. та господарських споруд складає - 27891,00грн. Як вбачається з спадкової справи №20/2014 до майна померлої [INFO]. [PERSON], [PERSON] звернувшись 15.04.2014р. до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом зазначила в ній, що інших спадкоємців до обов'язкової долі відповідно до ст.1241 ЦК України немає. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO]. [PERSON], а саме 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] було видане [PERSON] 05.06.2014р. Як ствердив позивач та вбачається з наказу Служби у справах дітей Перемишлянської РДА №41 від 17.12.2010р., розпорядження голови Перемишлянської РДА №345 від 24.06.2011р. та №12 від 20.01.2014р., листа голови Перемишлянської РДА №01-31/708 від 18.03.2014р., дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] надано статус дітей сиріт, оскільки їх батько [PERSON] помер [INFO]., а матір [PERSON], яка рішенням Перемишлянського районного суду від 09.11.2010р. була позбавлена батьківських прав, померла [INFO] На запит суду щодо реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] листом Львівського обласного адресного бюро повідомлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрована 23.09.2014р. за адресою: гуртожиток, [ADDRESS], [PERSON], [INFO] - без реєстрації, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в відділі адресно-довідкової роботи не облікуються, а зазначені в прописному матеріалі одного з батьків. З довідки виконкому Бібрської міської ради №1049 від 2013р., будинкової книги для прописки громадян вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] з 06.03.2003р. З огляду довідки служби у справах дітей Перемишлянської РДА №478 від 07.08.2014р. вбачається, що діти [PERSON], 1996р. народження, [PERSON], 1997р. народження, [PERSON], 1999р. народження та [PERSON], 2000р. народження навчаються в Червоноградській загальноосвітній школі-інтернат і знаходяться на повному державному утриманні з 01.07.2011р. по даний час. Згідно п.62 Постанови КМУ №866 від 24.09.2009р., якщо право користування житлом є тільки у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, за клопотанням служби у справах дітей за місцем її походження або проживання за заявою опікуна, піклувальника районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем знаходження житла вживає заходів для передачі його у власність дитини. Відповідно до ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Відповідно до ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] по 1/8 за кожним. А тому,

Outcome: dismissed