Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 122 490, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 червня 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Oktavia», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (потерпілий-1) та транспортного засобу «Mersedes-benz 814» під керуванням [PERSON] (потерпілий-2). Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2019 року у справі № 161/1963/19 винною особою у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП визнано [PERSON] та встановлено, що винуватець ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. Транспортний засіб «Skoda Oktavia», державний номерний знак [NUMBER] відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО-0966520 від 18.05.2019 року було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». За зверненням потерпілих позивачем на підставі наданих документів та згідно з умовами Полісу зазначене ДТП визнано страховим випадком та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 122 490, 40 грн. (потерпілому-1 - 25 000, 00 грн., потерпілому-2 - 97 490, 40 грн.). Посилаючись на вимоги п. «а» ч.38.1.1. ст..38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу вказану суму, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102, 00 грн. Представник позивача в письмовій заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується поданим ним попередньо на адресу суду клопотанням. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що транспортний засіб «Skoda Oktavia», державний номерний знак [NUMBER] відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО-0966520 від 18.05.2019 року було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2019 року у справі № 161/12963/19, [PERSON] 12.06.2019 року о 1900 год. на а/д М-19 134 км+200 м, керував автомобілем «Шкода Октавія», р.н. [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України. При цьому, огляд на стан сп`яніння проводився у Рожищенській центральній районній лікарні. Крім того, 12.06.2019 року о 1900 год. на а/д М-19 134 км+200 м, керуючи автомобілем «Шкода Октавія», р.н. [NUMBER] , виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілями «Мерседес Бенц 814», р.н. [NUMBER] , «Камаз 43105», р.н. [NUMBER] та «Фольксваген Транспортер», р.н. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п. 14.6 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а [PERSON] - тілесні ушкодження. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік. За зверненням потерпілих позивачем на підставі страхового акту № 712-15749/1 від 17.12.2019 року, страхового акту № 712-15749/2 від 17.12.2019 року, розрахунку суми страхового відшкодування, ремонтної калькуляції, звіту № 2019/3955 про оцінку транспортного засобу «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] згідно з умовами Полісу зазначене ДТП визнано страховим випадком та здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 122 490, 40 грн. (потерпілому [PERSON] - 25 000, 00 грн., потерпілому [PERSON] - 97 490, 40 грн.), що підтверджується платіжними дорученнями № 2672 від 17.12.2019 року, № 2716 від 23.12.2019 року, № 2726 від 24.12.2019 року, № 2659 від 26.12.2019 року, № 2666 від 27.12.2019 року, № 2425 від 21.02.2020 року. З метою добровільного погашення заборгованості на адресу відповідача позивачем було направлено претензію № 139/ЕТ від 30.01.2020 року, яка залишена без реагування. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки [PERSON] під час вчинення ДТП 12.06.2019 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що з нього в порядку регресу підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 122 490, 40 грн., яке було виплачено потерпілим сторонам Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон». Частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Відповідач не подав заперечень та доказів в їх обгрунтування, в той час як позивачем доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 122 490, 40 грн. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 2 102, 00 грн. судового збору.

Outcome: approved