Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не турбується про її виховання, фізичний та духовний розвиток, не створила належних умов для проживання дитини, яка недоїдає, а тому відстає у розвитку від своїх ровесників та погано говорить, що стало підставою позбавити відповідачку батьківських прав. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, оскільки мати жодним чином не забезпечує належне виховання та турботу за малолітньою дочкою, продовжує зловживати спиртними напоями. Подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи позов підтримав та просила його задовольнити, оскільки відповідач жодних дій не вчиняє щодо належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дочки. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] в м.Житомирі народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Рішенням виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21 листопада 2019 року №910 доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки мати разом зі співмешканцем зловживає спиртними напоями, не створила належних умов для проживання дитини, малолітня [PERSON] недоїдає, тому відстає у розвитку від своїх ровесників та погано говорить (а.с.7-9). Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19, 150, 157, 164-166 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 р. зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. Згідно із ч.1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. 14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей. При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень Сімейного кодексу України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 р. за положеннями якої, держава зобов`язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не приймає участі у фізичному та моральному розвитку дитини, піклуванні про стан його здоров`я, не забезпечує її матеріально. Відповідач веде антигромадський спосіб життя, ніде не працює, не має жодних джерел доходу, продовжує вживати спиртні напої, надала до суду копію договору оренди дачного будинку на [ADDRESS] , який не містить адреси розташування будинку (назви вулиці, номера будинку) та згідно відомостей комісії Тетерівської сільської ради Житомирського району даний садовий будинок є об`єктом незавершеного будівництва, необжитий та запущений. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, в сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved