Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що кв. [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади міста Маріуполя. Так на підставі ордеру № 2119 від 10 грудня 1982 року [PERSON] було надано право на зайняття вказаної однокімнатної квартири. За копією особового рахунку № [NUMBER] у такій квартирі зареєстрована [PERSON] та відповідно до довідки з реєстру територіальної громади міста Маріуполя у такій кімнаті зареєстрована також [PERSON] , [INFO] . 18 травня 2020 року комісією департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради у присутності сусідки складено акт обстеження житлового приміщення та встановлено, що в кв. [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , які за даною адресою не мешкають. При цьому мається заборгованість за комунальні послуги. За інформацією Лівобережного районного у місті Маріуполі ДРАЦС Східного міжрегіонального управління (м. Харків) мається актовий запис про смерть № 525 від 29 березня 2018 року [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач не проживає у кв. [ADDRESS] понад шість місяців без поважних причин, не сплачуючи комунальні послуги та не забезпечуючи належне утримання кімнати, вона вважається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Зазначав, що реєстрація відповідачки перешкоджає виконавчому комітету Маріупольської міської ради, як органу, який наділений повноваженнями з управління об`єктами жилого фонду, розпорядитися жилими приміщеннями, виділивши їх у встановленому законодавством порядку, особам, які потребують поліпшення житлових умов. На підставі викладеного просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування кв. [ADDRESS] , стягнувши судові витрати з неї в сумі 2102 грн. У судове засідання представник позивача, [PERSON] , не з`явилась, надавши суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити позов, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка, [PERSON] , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явилась повторно, будучи про час та місце розгляду справи повідомленою належним чином. За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що однокімнатна кв. [ADDRESS] була надана на підставі ордеру № 2119 від 10 грудня 1982 року відповідно до рішення виконкому Маріупольської міської ради від 20 жовтня 1982 року № 42 [PERSON] , що підтверджується копією такого ордеру (а. с. 16). З копії особового рахунку на кв. [ADDRESS] від 20 липня 2020 року, наданого ЖКП «Азовжитлокомплекс», вбачається, що за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , 1933 р. н., з 1982 року (а. с. 14). Наявність актового запису № 525 від 29 березня 2018 року про смерть [INFO] [PERSON] , 1933 р. н., підтверджується відомостями Лівобережного районного у місті Маріуполі ДРАЦС Східного міжрегіонального управління (м. Харків) (а. с. 22). За відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 7 квітня 2020 року вбачається, що по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1933 р. н., з 1982 року, а також [PERSON] , 1949 р. н., з 2015 року (а. с. 13). Натомість на підставі акту від 18 травня 2020 року, складеного представниками департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради у присутності мешканця будинку, встановлено, що фактично в кв. [ADDRESS] ніхто не мешкає, в тому числі [PERSON] , 1949 р. н. (а. с. 20). Наявність заборгованості з оплати комунальних платежів на кв. [ADDRESS] підтверджується інформацією від 14 липня 2020 року ККП «Маріупольтепломережа» (а. с. 17). За відомостями ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 9 квітня 2020 року вбачається, що право власності на однокімнатну кв. [ADDRESS] не зареєстровано, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а. с. 15, 21). Згідно із ст. 15 Житлового кодексу виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу наймач або члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад 6 (шість) місяців. Суд на підставі досліджених доказів встановив, що фактично протягом останніх півтора роки у кв. [ADDRESS] відповідачка, [PERSON] , не мешкає без поважних причин. За таких обставин, встановлених в судовому засіданні, на підставі зазначених норм права суд дійшов висновку, що [PERSON] , залишаючись зареєстрованою у кв. [ADDRESS] , однак не користуючись таким житловим приміщенням понад шість місяців без поважних причин, є такою, що втратила право користування ним. На підставі переліченого позовні вимоги виконкому Маріупольської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування кв. [ADDRESS] . Згідно із ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved