Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Приватне підприємство «Млин-Михнівці» 17.02.2014 року звернулося в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. В заяві вказало, що 13.08.2013 року [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду з позовом до приватного підприємства «Млин-Михнівці» про поновлення на роботі. ПП «Млин-Михнівці» для кваліфікованого захисту своїх прав та представництва власних інтересів в суді змушено було звернутися за допомогою адвоката. Так, 29 серпня 2013 року між ПП «Млин-Михнівці» та адвокатом [PERSON] було укладено договір №110/13 про представництво та надання правової допомоги у вказаній цивільній справі. За послуги адвоката підприємством було сплачено 2000 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. Адвокат був допущений до участі в справі як представник і особа, яка надає правову допомогу, та брав участь в судових засіданнях 29 серпня 2013 року, 17 вересня 2013 року, 05 листопада 2013 року, 03 грудня 2013 року, 05 грудня 2013 року. 05 грудня 2013 року Лубенським міськрайонний судом було винесено рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22 січня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Водночас при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. За підрахунками заявника адвокат [PERSON] особисто перебував в судових засіданнях по вказаній справі в загальному підсумку п'ять годин і розмір компенсації витрат на правову допомогу в даному випадку не може перевищувати 2294 грн. 50 коп. Сплачені адвокату кошти в сумі 2000 грн. не перевищують вказану суму. Заявник прохає ухвалити по справі додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПП «Млин-Михнівці» грошові кошти в розмірі 2000 грн. Як компенсацію судових витрат. В судовому засіданні представник ПП «Млин-Михнівці» - адвокат [PERSON] підтримав подану заяву, прохає ухвалити додаткове рішення. [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу заперечують. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 5 грудня 2013 року було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до приватного підприємства «Млин-Михнівці» про поновлення на роботі. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22 січня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Однак, в рішенні Лубенського міськрайонного суду від 5 грудня 2013 року не було вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідача ПП «Млин-Михнівці» представляв адвокат [PERSON] Даний факт підтверджується витягом з угоди на представництво інтересів у цивільній справі №110/13 від 29 серпня 2013 року та ордером №1799. /а.с.26, 27/ . За послуги адвоката підприємством було сплачено 2000 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією №00189 та рахунком-фактурою. /а.с. 29, 30/ При цьому суд погоджується з розрахунками заявника тривалості участі адвоката в судових засіданнях по вказаній цивільній справі, що становить п'ять годин, та граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу - 2294 грн. 50 коп. Враховуючи, що фактично сплачена сума витрат на правову допомогу не перевищує гранично допустимого розміру, а також те, що під час ухвалення рішення 5 грудня 2013 року Лубенський міськрайонний суд не вирішив питання про судові витрати, заяву про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути витрати на правову допомогу, слід задовольнити.

Outcome: approved