Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Прокурор в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про накладення заборони на відчуження майна 1/2 частини буд. 42 а по вул.Богдана у м.Маріуполі. В\~обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.03.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO]. Рішенням колегії Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради №71 від 25.05.2016 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 22.06.2016 року рішенням колегії Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради № 130 малолітнього [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї на базі родини [PERSON] Згідно інформації Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради малолітній [PERSON] зареєстрований з 17.09.2011 року по теперішній час разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, вул. Богдана, буд. 42-а. Відповідно до інформаційної довідки № 41816951 від 06.08.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житло, яке розташовано за адресою: м. Маріуполь, вул. Богдана, б. 42-а перебуває на праві власності у відповідача [PERSON] в розмірі 1/2 частки будинку, проте, питання щодо накладення заборони на відчуження житла в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Приморським районним судом м. Маріуполя під час ухвалення судового рішення вирішено не було. Посилаючись на те, що малолітній [PERSON] позбавлений батьківського піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому він раніше проживав, прокурор просить накласти заборону на відчуження 1/2 житла, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Богдана, буд. 42-а, яке належить на праві власності [PERSON] до настання повноліття її малолітнього сина [PERSON], [INFO] Прокурор Маріупольської місцевої прокуратури №1 та представник Служби у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечували проти розгляду справи заочно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявлялась, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла та відповідно зі\~ст. 224 ЦПК України,\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 714754, виданого повторно 05.05.2016 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 164, відповідачка [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.03.2016 року по справі № 266/369/16-ц, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Відповідно до ч. 4\~ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства»\~суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Питання щодо накладення заборони на відчуження житла в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Приморським районним судом м. Маріуполя під час розгляду справи вирішено не було. Згідно до\~ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають особливий захист і допомогу з боку держави. Рішенням колегії Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради №71 від 25.05.2016 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 12). Відповідно до ч. 2\~ст. 18 Закону № 2402-III, діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. З інформаційної довідки № 41816951 від 06.08.2015 року Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що житло, яке розташовано за адресою: м. Маріуполь, вул. Богдана, б. 42-а, перебуває на праві власності у відповідачки [PERSON] в розмірі 1/2 частки будинку (а.с. 17-18). Згідно з описом майна дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, проведеного 05.05.2016р. Службою у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради встановлено, що майна, яке б належало дитині [PERSON] на праві власності або користування, не має. Він зареєстрований за адресою: [INFO], б. 42-а (а.с. 13). Згідно з вимогами ч. 3\~ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства,»\~у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сімї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сімї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сімї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сімї чи дитячого будинку сімейного типу. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1\~ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»\~за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, до встановлення опіки, піклування, влаштування до прийомної сімї, дитячого будинку сімейного типу, закладу для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 3 статті 32 вищевказаного Закону закріплено, що жилі приміщення, в яких проживали діти - сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Пунктом 2 ч.1\~ст. 248 Сімейного кодексу України\~передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Частиною 4\~статті 41 Конституції України\~регламентовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 52 Конституції України\~виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування покладається на державу. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною радою України 27.02.1991 року, № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Враховуючи викладене, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність накладення заборони на відчуження належної [PERSON] 1/2 частки будинку за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Богдана, б. 42-а до настання малолітнім [PERSON] повноліття. Згідно ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача\~[PERSON] на\~користь\~позивача на розрахунковий рахунок Прокуратури Донецької області суд стягує\~витрати\~зі\~сплати судового збору\~1378,00 грн. На підставі ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст.\~17,\~18,\~25 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст.248 СК України, ст.\~41,\~52 Конституції України, та

Outcome: approved