Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР-ПОЛІС» (далі по тексту - позивач, ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON].) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 січня 2014 року між ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АС/9098255 (далі по тексту - договір), за умовами якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER]. 07 лютого 2014 року о 12.15 годині по вул. Визволителів, 7 у м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2014 року відповідача визнано винною у вчиненні вказаного ДТП. Оскільки позивачем здійснено страхове відшкодування, відповідно до розрахунку матеріальної шкоди у розмірі 3 393,50 грн., позивач і просить стягнути його з відповідача в порядку регресу. Позивач у судове засідання не з'явився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надіслала на адресу суду заперечення проти позовних вимог. Крім того, просила розгляд даної справи проводити за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2014 року між ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АС/9098255, за умовами якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER]. 07 лютого 2014 року о 12.15 годині по вул. Визволителів, 7 у м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті було пошкоджено автомобіль [NUMBER], а його власнику - автобазі Управління справами Апарату Верховної Ради України був нанесений матеріальний збиток. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2014 року водія [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до розрахунку №14/055 про оцінку колісного транспортного засобу TOYOTA, д.н. [NUMBER], від 23.04.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля автомобілем TOYOTA, внаслідок пошкодження при ДТП, становить 3 393,50 грн. Згідно з ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі розрахунку суми страхового відшкодування, позивачем відповідно до розрахунку №14/055 про оцінку колісного транспортного засобу TOYOTA, д.н. [NUMBER], здійснено страхове відшкодування у розмірі 3 393,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №721 від 16.07.2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи. За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Водночас, пунктом 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Враховуючи те, що відповідач порушила вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, не повідомила страховика у строки визначені у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону про настання страхового випадку, у судове засідання не з'явилася, доказів зворотнього не надала, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки у вигляді виплаченого відшкодування у розмірі 3 393,50 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved