Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Прокурор - заступник керівника Дубенської місцевої прокуратури діючи в інтересах держави в особі Млинівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на користь Млинівської районної державної адміністрації 4599,10 грн. витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] у відношенні [PERSON] було вчинено злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України і він є потерпілим від злочину. Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26.05.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді 6 місяців виправних робіт по місцю роботи засудженого з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави. Засудження [PERSON] до виправних робіт з відрахування 10% заробітку в дохід держави не звільняє останнього від обов'язку сплатити витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. З приводу отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестизіології і інтенсивної терапії Млинівської ЦРЛ у період з 23.08.2015 року по 29.08.2015 року. Згідно довідки - розрахунку затрат Млинівської ЦРЛ№872 від 14.09.2015 року на лікування [PERSON] затрачено 4599,10 грн.. На підтвердження вказаних обставин покликається на вирок Млинівського районного суду від 26.05.2016 року, довідку - розрахунок затрат на лікування. В судовому засіданні прокурор Лазаревич Д.В., позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач на розгляд справи не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою (а.с. 16). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а прокурор не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення прокурора Лазаревича Д.В., дослідивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22 серпня 2015 року о 22-30 год., перебуваючи в літній кухні, що розташована в господарстві поблизу приміщення навчального корпусу, розташованого на території Млинівського державного технолого-економічного коледжу за адресою: вул. Івана Франка, 1, в смт. Млинів Рівненської області, [PERSON] умисно наніс [PERSON] один удар ногою в обличчя, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді контузії важкого степеню лівого ока, підвивиху кришталика, крововиливу в повіки лівого ока, забійної рани в ділянці надбрівної дуги. Вказані обставини встановлені вироком Млинівського районного суду від 26.05.2016 року і відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України доведенню не підлягають. ( а.с. 6 - 9). При цьому, засудження [PERSON] до виправних робіт строком на 6 місяців з відрахування 10% заробітку в дохід держави не звільняє [PERSON] від обов'язку сплатити витрати закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. Як встановлено судом, потерпілий [PERSON] [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров'я. На його лікування з районного бюджету було затрачено кошти, в сумі 4599,10 грн., що підтверджується довідкою - рахунком. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідач, заперечень проти позову не подав та розміру затрат на лікування потерпілого не спростував, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в обсязі понесених закладом охорони здоров'я витрат в сумі 4599,10 грн. в повному обсязі. Обставин, які б звільняли відповідача від обовязку по відшкодуванню матерільної шкоди завданої злоченом, судом не встановлено. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 23, 1166 ЦК України,

Outcome: approved