Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» (далі - ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР») звернувся 15.04.2018 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 01.01.2015 року ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкових територій у Металургійному районі м. Кривого Рогу та за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року, здійснював утримання будинку [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідач не сплачувала за надані житлово-комунальні послуги, утворилася заборгованість в сумі 9501,84грн. за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року, яку відповідачем сплачено у січні 2018 року. Станом на 01.06.2017 року позивачем нараховано інфляційні збитки - 1083,26грн. та 3% річних - 220,33грн., які позивач просить стягнути з відповідача та відшкодувати судові витрати - судовий збір в сумі 1921,00грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Відповідач надала довідку ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» щодо відсутності заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послугу з електроенергії станом на 01.04.2019 року, 01.05.2019 року та на 01.06.2019 року, просила у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзив, відповідь на відзив, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір №74/21 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 22.01.2015 року (а.с.6, 7). Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. За користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги (ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України). Аналогічні положення містить ст.322 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надано [PERSON] послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року в сумі 9501,84грн., яка сплачена відповідачем в повному обсязі у січні 2018 року, що підтверджується довідками ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» №47 від 24.06.2019 року та №48 від 24.06.2019 року, розрахунком заборгованості (а.с.8, 9). Отже, оплата за отримані послуги за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року проведена відповідачем лише у січні 2018 року, тому позивачем заявлено вимогу про відшкодування інфляційних збитків та 3% річних за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року, сума яких складає 1083,26грн. та 220,33грн. відповідно (а.с.12, 13). Так, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача до відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем погашено заборгованість за отримані послуги за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року лише у січні 2018 року, тобто позивачем прострочено виконання зобов`язання, за що передбачена відповідальність у вигляді відшкодування інфляційних витрат та 3% річних. Згідно зі ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, який сплачений ним при зверненні до суду та на час звернення склав 1921,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved