Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що КБ «Приватбанк» уклав із відповідачкою кредитний договір 26 серпня 2014 року, за яким відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який згодом збільшився до 13000 грн., на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірах, визначених умовами кредитування. Відповідач підтвердила свою згоду на прийняття Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, відповідно до яких кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може у будь-який момент змінити його, на що погоджується клієнт банку. Порядок нарахування та умови погашення кредиту, відсотків та відповідальність за порушення кредитного договору передбачена положеннями такого договору, за якими банк може змінити відсоткову ставку шляхом повідомлення позичальника. Однак відповідачка не виконала своїх зобов`язань, на підставі чого заборгованість за кредитним договором становить 53090,60 грн., з яких: 39342,92 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13747,68грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України. Враховуючи, що добровільно сплатити суму боргу відповідачка не бажає, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 39342,92 грн. разом із судовими витратами на користь банку. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, Гребенюк О.С., у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені позову та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась за невідомих суду причин повторно, будучи повідомленою про час та місце слухання справи належним чином, не надавши суду заяву з проханням вирішити спір у її відсутність. За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт укладення договору кредитування 26 серпня 2014 року між сторонами по справі підтверджується копією анкети-заяви позичальника від 26 серпня 2014 року про надання [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк» кредитного ліміту на банківську картку в передбаченому умовами кредитування розмірі зі сплатою відсотків за використання грошових коштів у передбаченому Тарифами банку розмірі: 30 % на рік, а з 1 вересня 2014 року 34,8 % на рік та з 1 квітня 2015 року 43,2 % на рік, що також підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з банківського рахунку [PERSON] . При цьому своїм підписом відповідачка підтвердила своє ознайомлення та згоду на Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи банку, що є разом із заявою позичальника договором кредитування, зі змінами у яких зобов`язалась ознайомлюватися. Факт встановлення кредитного ліміту банком відповідачу, зокрема, 06 жовтня 2017 року в розмірі 13000 грн. підтверджується наданими представниками ПАТ «КБ «Приватбанк» відомостями. Видача позичальнику кредитної картки, зокрема, 21 лютого 2018 року строком дії до лютого 2022 року також підтверджується інформацією банку. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, вбачається, що підписання кредитного договору позичальником підтверджує його згоду на визначення банком кредитного ліміту, який може бути в будь-який момент змінений банком. Суд зауважує, що за п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 таких Умов банк може проводити зміни Тарифів за договором кредитування шляхом сповіщення позичальника про зміни договору через оголошення на сайті банку чи іншими каналами зв`язку. Зміна назви юридичної особи позивача на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та статутом АТ «КБ «Приватбанк». На підставі ст. 599 ЦК зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тому, враховуючи умови договору від 26 серпня 2014 року, суд дійшов висновку, що угода між сторонами про надання кредиту є чинною, тому повинна виконуватись згідно діючого законодавства та умов укладеного між сторонами договору. За довідкою-розрахунком позивача вбачається, що у відповідача мається заборгованість перед КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 26 серпня 2014 року в загальному розмірі 53090,60 грн., яка складається з 39342,92 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13747,68грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України, що також підтверджується випискою з банківського рахунку [PERSON] . Таким чином факт наявності заборгованості у позичальника у встановленому судом розмірі з кредиту та відсотків повною мірою підтверджується умовами договору кредитування від 26 серпня 2014 року. Оскільки представник позивача не бажає стягнути з відповідачки всю суму заборгованості, а лише 39342,92 грн. заборгованості за тілом кредиту, то суд вважає доведеною вказану суму заборгованості. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «КБ «Приватбанк», заявлені до відповідача, підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення на користь банку з позичальника боргу за кредитним договором від 26 серпня 2014 року в розмірі 39342,92 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають стягненню також витрати банку по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Outcome: approved