Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Прокурор Тлумацького району Івано-Франківської області, який діє в інтересах держави в особі: Обласної клінічної лікарні Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА, звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат на лікування [PERSON], яка потерпіла від злочину, в сумі 1252,13 грн. та судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.04.2013 року по кримінальному провадженню № 12013090240000185 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Потерпілою від вказаного кримінального правопорушення є [PERSON], яка внаслідок ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження. Потерпіла 14 днів проходила стаціонарне лікування у Івано-Франківській обласній клінічній лікарні, вартість якого становить 1252,13 грн. Витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення здійснювались за рахунок бюджетних коштів, що завдало шкоди економічним інтересам держави. В судове засідання представник прокурора Тлумацького району не з'явився, однак від прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області юриста 2-го класу Книша П.І. до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність. Представник Обласної клінічної лікарні Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА в судове засідання не з'явився, направив до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов прокурора підтримує в повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, згідний відшкодувати витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину та просить справу слухати без його участі. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що згідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.10.2013 р. по кримінальному провадженню № 12013090240000185 (справа № 353/1199/13-к), який набрав законної сили 28.11.2013 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та засуджено до 3-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, поклавши на нього обов'язки ст. 76 КК України. (а.с. 5-6). Проте, ухвалою колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.11.2013 року було задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та змінено вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.10.2013 року, пом'якшивши призначене судом першої інстанції покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, а в решті вирок залишено без змін. Також вищевказаним вироком суду було частково задоволено цивільний позов [PERSON], яка потерпіла від злочину, та стягнуто з [PERSON] на її користь 2000,0 грн. на відшкодування моральної шкоди та 4000,0 грн. на відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу. Відповідно до довідки, виданої головним лікарем Обласної клінічної лікарні Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА № 1089 від 25.07.2013 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії, а саме: з 23.04.2013 року по 07.05.2013 року (а.с 7-8). Згідно довідки Обласної клінічної лікарні Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА вартість лікування [PERSON] за 14 ліжкоднів становить 1252,13 грн. (а.с. 9). В силу вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року. Згідно п. 4 вказаного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету, або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності АРК або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки вироком Тлумацького районного суду встановлено вину [PERSON], в тому, що він допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого заподіяв потерпілій [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, через що вона була змушена проходити стаціонарне лікування в Обласній клінічній лікарні Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА за рахунок коштів держави в особі Обласної клінічної лікарні Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА, то кошти на лікування [PERSON] в сумі 1252,13 грн. необхідно відшкодувати за його рахунок. Питання про відшкодування судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 1206, ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 р.,

Outcome: approved