Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідачі неналежним чином виконують свої обов'язки з оплати комунальних послуг у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість. Тож в позові заявлено вимогу стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість з оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], - яка утворилась станом на 30.09.2016р. в розмірі 4582,50грн. В судове засідання сторони не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с. 45/. Судовий виклик направлявся відповідачам за адресою зареєстрованого місця проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресатів за зазначеною адресою та їх неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Тож будучи належним чином повідомленими відповідачі не зявились у судові засідання 10 та 30 січня 2017р.. Відповідно до ст.224 ЦПК судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], - з 2000р., а відповідач [PERSON] - з 2008р. і по теперішній час, що підтверджується відомостями про зареєстроване місце проживання /а.с.24-26/. Зазначене житлове приміщення є квартирою і перебуває у приватній власності. Головною метою і предметом діяльності КП «Придніпровська СУБ» є надання житлово-комунальних послуг по затверджених тарифах та надання інших додаткових супутніх платних послуг як населенню та і юридичним особам відповідно до чинного законодавства України. Будинок по [ADDRESS], перебуває на обслуговуванні КП «Придніпровська СУБ» і саме позивач є надавачом послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території гуртожитку. Договір про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі між сторонами не укладався. Проте, задля розрахунку та обліку вартості надаваних та сплачуваних послуг позивачем відкрито на ім'я [PERSON] особовий рахунок [NUMBER]. Згідно наданої позивачем оборотної відомості за особовим рахунком [NUMBER] /а.с.7-10/ за період з листопада 2009р. по вересень 2016р., станом на 30.09.2016р. заборгованість з оплати послуг складає 4582,50грн. Через те, що відповідачі добровільно не сплачують послуги позивача той звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існують правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Житлового кодексу України (далі - ЖК), Закону України від 24.06.2004р. №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №1875-IV). Згідно ч.1 ст.16 Закону №1875-IV порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Статтею 19 цього Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Хоча у ч.1 ст.19 Закону №1875-IV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначені п.п.1, 5 ч.3 ст.20 Закону №1875-IV обов'язки споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція ВСУ викладена у постанові від 20.04.2016р. по справі №6-2951цс15). Надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території щодо будинку по [ADDRESS], підтверджується рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.07.2009р. №4-1343 /а.с.12/, 30.03.2011р. №423 /а.с.17-19/, та тим, що відповідачі періодично в добровільному порядку здійснюють оплату послуг позивача, тому суд вважає доведеним наявність між сторонами фактичних правовідносин з надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим зобов'язання, що виникають з цих правовідносин, мають виконуватись належним чином. Відповідно до ст.67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 2 статті 32 Закону №1875-IV передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій КП «Придніпровська СУБ» затверджувались рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради з розрахунку їх вартості за 1кв.м площі житлового приміщення. Так згідно рішення від 25.11.2008р. №1747 тариф складав 1,686грн, рішення від 03.03.2009р. №239 - 1,547грн, від 30.03.2011р. №423 - 2,309грн. Зазначені тарифи були опубліковані у встановленому законом порядку, тобто є загальновідомими, а відтак на підставі ч.2 ст.61 ЦПК не потребують доказування. Наданий позивачем розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Згідно ст.68 ЖК наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Обов'язок споживача своєчасно вносити плату за отримання комунальних послуг закріплений і у ч.3 ст.20 Закону №1875-IV. Згідно ч.1 ст.32 Закону №1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 20.05.2009р. №529 затверджено умови Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.5 зазначених умов розрахунковим періодом є календарний місяць. Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить, що плата за комунальні послуги має здійснюватись не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, відповідачі допустили порушення порядку оплати послуг позивача. Згідно ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому відповідно до ч.3 ст.156 ЖК повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Норми глави 6 ЖК не передбачають порядку виконання членами сім'ї власника житла обов'язку участі у витратах по утриманню будинку, проте ч.1 ст.64 ЖК передбачено загальне правило, відповідно до якого повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Системний аналіз норм ст.ст.64, 67, 156 ЖК свідчить, що члени сім'ї власника житла несуть солідарний обов'язок нарівні із власником з оплати витрат по утриманню будинку (квартири) і придомової території, якщо інше не передбачено між ними відповідним договором. Як вбачається з довідки з місця проживання відповідачі є членами сім'ї, а відтак мають нести солідарний обов'язок. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно розподілу судових витрат суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В позовній заяві позивач просив відшкодувати йому за рахунок відповідачів судові витрати в розмірі 1378грн. Враховуючи, що нормами ЦПК не передбачено солідарного обов'язку відповідачів з відшкодування судових витрат, то понесені позивачем витрати підлягають відшкодування кожним з відповідачів в рівній частці, тобто по 459,33грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved