Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, просила усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зняття арешту накладеного постановою державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В. від 26.01.2015 р. №46072094, на належну позивачу земельну ділянку площею 0,0881 га, кадастровий номер - 4611845300:01:001:0115, що знаходиться на території Гірницької селищної ради. На обґрунтування позову послалася на те, що 19.02.2020 року позивачу стало відомо, що вказаною вище постановою державного виконавця було накладено арешт на все його нерухоме майно, при цьому копія даної постанови державним виконавцем йому не надсилалась. Цього ж дня позивач звернувся до відповідача з вимогою про зняття арешту з його майна, проте йому було відмовлено з підстав не збереження відомостей щодо вказаної постанови у відділі ДВС. Накладення арешту на майно позивача створює перешкоди у користуванні та володінні власністю, останній не має можливості розпорядитись своєю вдасністю, що наносить йому матеріальні збитки і чинить моральний та психологічний дискомфорт. 07.04.2020 року представник відповідача подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що на виконанні у Червоноградському МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) перебували виконавчі провадження АСВП №№24010553, 46072094 у яких [PERSON] мав статус боржника. 26.01.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а 26.03.2015 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому зазначає, що станом на 31.03.2020 р. на депозитний рахунок відділу ДВС не надходили кошти в користь погашення заборгованості за виконавчими провадженнями. 24.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,0881 га, кадастровий номер - 4611845300:01:001:0115, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №202763803 від 03.03.2020 р. Окрім цього, з вказаного вище витягу видно, що державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ Оліярник Г.В. винесено постанову від 26.01.2015 р. №46072094 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача зазначив, що на виконанні у Червоноградському МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) перебували виконавчі провадження АСВП №№24010553, 46072094, щодо виконання виконавчого листа №1-348, виданого 14.01.2011 р. Сокальським районним судом Львівської області, та виконавчого листа №1-236/11, виданого 31.03.2014 р. Червоноградським міським судом Львівської області, про стягнення з позивача на користь держави витрат на проведення експертиз у розмірі 258,00 грн. та 225,12 грн. відповідно. 26.01.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 26.03.2015 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови). Згідно із ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми законодавства, арешт з майна позивача (боржника) підлягав зняттю відділом ДВС Червоноградського МУЮ Львівської області при поверненні виконавчого документа стягувачу, проте відповідачем у виконавчому провадженні №46072094 цього зроблено не було. Вище викладені висновки й міркування відповідають позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 27.03.2020 р. по справі № 817/928/17 (адміністративне провадження № К/9901/20268/18). Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна позивача. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved