Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] , який помер [INFO] , належали земельні ділянки, зокрема земельна ділянка площею 2,91406 га, кадастровий номер 4622448000:10:000:0173, та земельна ділянка площею 0,61557 га, кадастровий номер 4622448000:03:000:0026, що знаходяться на території Липниківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), цільове призначення ділянок ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №089528 від 18.11.2003р. та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №089554 від 18.11.2003р. Вказує, що спадщину після смерті останнього у встановленому законом порядку прийняла його дочка позивачка [PERSON] , факт прийняття нею спадщини стверджується своєчасним її зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначає, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право власності на зазначені земельні ділянки, позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, пред`явлених позивачкою [PERSON] та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/111 від 19.05.2021р. та копію спадкової справи №235/04, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . З акту про смерть спадкодавця [PERSON] , виданого відділом запису актів громадянського стану у Забжу Республіки Польща, відомо, що [PERSON] помер [INFO] у м.Забже Республіки Польща; останнє його місце проживання: с.Липники Львівської області. До складу даної спадщини входять земельні ділянки, зокрема земельна ділянка площею 2,91406 га, кадастровий номер 4622448000:10:000:0173, та земельна ділянка площею 0,61557 га, кадастровий номер 4622448000:03:000:0026, що знаходяться на території Липниківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), цільове призначення ділянок ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №089528 від 18.11.2003р. та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №089554 від 18.11.2003р. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії спадкової справи №235/04, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядився, а саме 22.12.2003 року склав заповіт, посвідчений в Липниківській сільській раді Мостиського району, яким усе свої майно заповів дочці [PERSON] (позивачці). Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №82. До дня смерті спадкодавець [PERSON] проживав в [ADDRESS] \~разом з\~дочкою [PERSON] \~(позивачкою\~по справі).\~Позивачка [PERSON] \~у встановлений\~законом строк\~звернулася в\~Мостиську державну\~нотаріальну контору\~Львівської області\~із заявою\~про прийняття\~спадщини та\~отримала Свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на частину\~спадкового майна\~спадкодавця [PERSON] .\~Спадщина,\~на яку\~видане свідоцтво,\~складається зжитлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірні земельні ділянки успадкувала спадкоємець за заповітом - позивачка [PERSON] . В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією акту про смерть спадкодавця [PERSON] , виданого відділом запису актів громадянського стану у Забжу Республіки Польща та його перекладом на українську мову; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №089528 від 18.11.2003р.; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №089554 від 18.11.2003р.; копіями сторінок паспорта позивачки [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та позивачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ); копією спадкової справи №235/04, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; копією заповіту спадкодавця [PERSON] від 22.12.2003 року, посвідченого в Липниківській сільській раді Мостиського району; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право власності позивачки на спірне майно (земельні ділянки) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вона (позивачка) у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входять зазначені спірні земельні ділянки; право власності на спірні земельні ділянки було посвідчене Державними актами на право власності на земельну ділянку, виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, однак оригінали таких втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька (спадкодавця) [PERSON] , котрий помер [INFO] .

Outcome: approved