Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

представник позивача просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] таким, що втратив право користування житлом, квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10543139 від 03.05.2006 [PERSON] є власником 2/3 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований його неповнолітній син [PERSON] , 2004 року народження, який у квартирі не проживає. Реєстрація сина у квартирі порушує право позивача та створює йому перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю. Позивач не може вирішити вказане питання в добровільному порядку, а тому і змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно вимог ст.128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання судовою повісткою про виклик до суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, поважність причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та/або заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Ватутінської міської ради в судове засідання не зявився, представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути в її відсутності, просить винести рішення на підставі наявних доказів у справі, позовні вимоги визнає повністю. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 2/3 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування 2/3 частин квартири від 04.04.2006 (а.с.19-20) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10543139 від 03.05.2006 (а.с.21). Згідно будинкової книги (а.с.22-23) у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Однак у квартирі він не проживає, а проживає та навчається в Російській Федерації, що підтверджується відповідними довідками (а.с.14-18). Реєстрація відповідача у квартирі порушує право позивача, як власника та створює йому перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із положеннями ст.16, 383, 386, 391 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно із ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі ... судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] таким, що втратив право користування житлом, квартирою [ADDRESS] . Питання про відшкодування судових витрат представник позивача не ставить. На підставі ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved