Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

прокурор Кролевецького району Сумської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі фінансового управління Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 1355 грн. 90 коп., посилаючись на наступне. Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 18 березня 2015 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5000 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами, вирок набрав законної сили 18 квітня 2015 року. За вироком суду [PERSON] 18 серпня 2014 року близько 11 години 30 хвилин в світлу пору доби [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], зупинила його праворуч по ходу руху від проїзної частини вулиці Роменця в м. Кролевець, поблизу ринку. Після зупинки транспортного засобу [PERSON] проявила неуважність і не впевнившись в відсутності перешкод та в безпечності своїх дій щодо інших учасників дорожнього руху, почала відкривати передні ліві дверці автомобіля. При відкритті нею дверців автомобіля на відстань близько 0,7 м від лівого краю автомобіля відбулось зіткнення відчиненої дверці з правою частиною мотоцикла [NUMBER], який рухався паралельно щодо автомобіля під керуванням [PERSON], який на момент первинного контакту транспортних засобів знаходився на відстані близько 0,6 м. від лівого краю автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №184 від 27.11.2014 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Згідно висновку авто-технічної експертизи № 215 від 16.12.2014 року водій автомобіля [PERSON] мала технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди. В її діях вбачаються невідповідності вимогам п. 15.13 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою: п. 15.13. Забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Порушення водієм [PERSON] вимог п.15.13 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному звязку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди на наслідками у вигляді отримання потерпілим [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] в період з 18.08.2014 року по 01.09.2014 року перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Шосткинської центральної районної лікарні. Згідно проведеного Шосткинською ЦРЛ розрахунку на підставі постанови КМ України від 16.07.1993 року за №545 «Про затвердження порядку нарахування розміру фактичних витрат в закладах охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілих від злочинних дій і зарахування утриманих від винних осіб коштів у відповідний бюджет і їх використання» на лікування потерпілого [PERSON] державою було витрачено 1355 грн. 90 коп., які [PERSON] добровільно на даний час не відшкодувала. Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого надходять до бюджету, а їх ненадходження до бюджету завдає шкоди державним інтересам, тому згідно ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має законні підстави для заявлення вказаного позову в інтересах держави. У судовому засіданні прокурор Алфімов Б.Ю. позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити у повному обсязі. Позивач - фінансове управління Шосткинської районної державної адміністрації в судове засідання свого представника не направив, надавши заяву про розгляд справи без участі представника управління. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора, відповідачки, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно вироку Кролевецького районнного суду Сумської області від 18 березня 2015 року, який набрав законної сили 18 квітня 2015 року, [PERSON] визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5000 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами. (а.с. 6-8) Вироком встановлено, що 18 серпня 2014 року близько 11 години 30 хвилин в світлу пору доби [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], зупинила його праворуч по ходу руху від проїзної частини вулиці Роменця в м. Кролевець, поблизу ринку. Після зупинки транспортного засобу [PERSON] проявила неуважність і не впевнившись в відсутності перешкод та в безпечності своїх дій щодо інших учасників дорожнього руху, почала відкривати передні ліві дверці автомобіля. При відкритті нею дверців автомобіля на відстань близько 0,7 м від лівого краю автомобіля відбулось зіткнення відчиненої дверці з правою частиною мотоцикла [NUMBER], який рухався паралельно щодо автомобіля під керуванням [PERSON], який на момент первинного контакту транспортних засобів знаходився на відстані близько 0,6 м. від лівого краю автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №184 від 27.11.2014 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Згідно висновку авто-технічної експертизи № 215 від 16.12.2014 року водій автомобіля [PERSON] мала технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди. В її діях вбачаються невідповідності вимогам п. 15.13 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою: -п. 15.13. Забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Порушення водієм [PERSON] вимог п.15.13 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди на наслідками у вигляді отримання потерпілим [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Потерпілий [PERSON]М в період з 18.08.2014 року по 01.09.2014 року перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Шосткинської центральної районної лікарні - 14 ліжкоднів. Згідно розрахунку, проведеного Шосткинською ЦРЛ відповідно до постанови КМ України від 16 липня 1993 року за №545 «Про затвердження порядку нарахування розміру фактичних витрат в закладах охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілих від злочинних дій і зарахування утриманих від винних осіб коштів у відповідний бюджет і їх використання» розмір відшкодування складає 1355 грн. 90 коп. (а.с.9). Указані кошти [PERSON] добровільно не відшкодовані. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки відповідачка [PERSON] вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, за який вона засуджена вироком Кролевецького районного суду від 18.03.2015 року, і на лікування потерпілого [PERSON] від цього злочину витрачено 1355 грн. 90 коп., тому зазначена сума відповідно до ст.1206 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки до місцевого бюджету Шосткинського району, оскільки лікування проводилось Шосткинською ЦРЛ, як закладом охорони здоровя, що є у власності територіальної громади Шосткинського району. Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, а також зарахування стягнених коштів до відповідного бюджету та їх цільового використання визначено постановою КМ України №545 від 16.07.1993 року «Про затвердження порядку нарахування розміру фактичних витрат в закладах охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілих від злочинних дій і зарахування утриманих від винних осіб коштів у відповідний бюджет і їх використання». Із розрахунку, проведеного Шосткинською ЦРЛ (а.с.9) вбачається, що розрахунок проведений у відповідності до постанови КМ України від 16.07.1993 року за №545 у розмірі фактичних витрат, виходячи з кількості ліжкоднів, що становить 14 (в період з 18.08.2014 року по 01.09.2014 року), проведених потерпілим [PERSON] у стаціонарі травматологічному відділенні Шосткинської ЦРЛ та вартості витрат на його лікування в день. Тому, на підставі вищевикладеного та відповідно до ст.ст.1166, 1206 ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочиного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» є підстави для задоволення позову прокурора Кролевецького району Сумської області в інтересах держави в особі фінансового управління Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно ст.ст. 16, 22, 1166, 1193, 1202, 1206 ЦК України,

Outcome: approved