Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» - Черкасов Ігор Русланович, що діє на підставі довіреності № 13-06/18д від 02.01.2018 року, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за Договором про надання овердрафту№ 109-296П/12 від 30.08.2012 року у розмірі 2232,71 грн., суму штрафу за несвоєчасне повернення суми заборгованості у розмірі 575,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 серпня 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» було укладено Договір № 109-296П/12 про надання овердрафту. Згідно п.1.1. Договору позивач надав право відповідачу, який є держателем платіжної картки НСМЕП, в строк з 30.08.2012 року по 29.08.2013 року здійснювати перерахування коштів або отримувати готівку понад залишок коштів на його поточному рахунку № [NUMBER], відкритому у позивача в межах, встановленої суми ліміту. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором та надав відповідачу право на отримання готівки понад залишок коштів на його поточному рахунку № [NUMBER] в межах встановленої суми ліміту овердрафту в розмірі 4950,00 грн., а відповідач зобов`язався здійснити кінцеве погашення заборгованості за овердрафтом перед позивачем у строк до 16 години 00 хвилин 29.08.2013 року. 29 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода №1 до Договору про надання овердрафту № 109-296П/12. У зв'язку із подовженням договору на наступний календарний рік, сторони домовились внести зміни до п.п.1.1.4.2.1 Договору, встановивши, що здійснення кінцевого погашення заборгованості за овердрафтом перед позивачем повинно відбутися в строк до 16 години 00 хвилин 29.08.2014 року. 29 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода № 2 до Договору про надання овердрафту № 109-296П/12. У відповідності до п.2.2.1. Додаткової угоди №2 до Договору відповідач зобов'язався здійснити кінцеве погашення заборгованості у строк до 16 години 00 хвили 29.08.2015 року. Відповідачем в порушення прийнятого на себе зобов'язання не було здійснено повернення овердрафту у повному обсязі до 25.08.2015 року, тому починаючи з 26.08.2015 року перенесено заборгованість в розмірі 2232,71 грн. на рахунок простроченої заборгованості. Крім того, Банком нараховані проценти та штрафні санкції. Станом на 15.03.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 2807,71 грн. На даний час, відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», у зв'язку з чим підприємство було вимушено звернутися до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2018 року головуючим суддею визначено суддю Пархоменко І.О. Ухвалою від 29 березня 2018 року під головуванням судді Пархоменко І.О. відкрито провадження у справі. Розпорядженням керівника апарату суду № 895 від 18.09.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи й згідно відповідному протоколу від 18.09.2018 року справу з єдиним унікальним № 631/185/18 (провадження № 2/631/537/18) передано до розгляду судді Трояновській Т.М. Ухвалою від 18.09.2018 року вказану справу прийнято до провадження суддею Трояновською Т.М., у зв'язку із закінченням відрядження судді Пархоменко І.О. Представник Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Через канцелярію суду 07.02.2019 року представник позивача надав заяву, зареєстровану за вхідним № 916/19-вх, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з [PERSON] заборгованість у повному обсязі, зазначив, що розгляд справи може відбутися без представника банку за наявності наданих доказів по справі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судові засідання, що були призначені на 05.10.2018 року, 02.11.2018 року, 07.12.2018 року та 25.01.2019 року не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася за адресою місця реєстрації, вказаною у довідці Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. Згідно з даними поштових відділень судові повістки з викликом повернулися на адресу суду з відміткою про неможливість вручення - «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи. У судове засідання, що було призначено на 22 лютого 2019 року [PERSON] не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 06.02.2019 року (https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028/pres-centr/11/642381/). Причини неявки відповідача суду не відомі. Відзив на позовну заяву відповідач не подала. За таких обставин, зі згоди позивача по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України в зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України). Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З матеріалів справи встановлено, що 30 серпня 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» було укладено Договір № 109-296П/12 про надання овердрафту (а.с. 9). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п.1.1. Договору позивач надав право відповідачу, який є держателем платіжної картки НСМЕП, в строк з 30.08.2012 року по 29.08.2013 року здійснювати перерахування коштів або отримувати готівку понад залишок коштів на його поточному рахунку № [NUMBER], відкритому у позивача в межах, встановленої суми ліміту. При цьому, дебетове сальдо, що виникає на поточному рахунку відповідача внаслідок здійснення перерахування коштів або отримання готівки, не може перевищувати граничної суми у розмірі 4950,00 грн. (п. 1.2 Договору). Пунктом 3.1 Договору передбачено, що видача овердрафту здійснюється шляхом надання позивачем права відповідачу здійснювати перерахування коштів або отримання готівки понад залишок коштів на його поточному рахунку. Дебетовий залишок, що виникає на кінець операційного дня на поточному рахунку в результаті здійснення відповідачем перерахування коштів або отримання готівки з поточного рахунку, є заборгованістю за наданим овердрафтом (п. 3.2 Договору). Погашення (зменшення) заборгованості за овердрафтом здійснюється автоматично при надходженні коштів на поточний рахунок (п. 3.3 Договору). Фактичним строком користування овердрафтом вважається кількість днів, протягом яких на кінець операційного дня на поточному рахунку обліковувався дебетовий залишок (п. 3.4 Договору). Відповідно до п. 5.1 Договору за користування овердрафтом відповідач сплачує позивачу проценти у розмірі 39%, які нараховуються на суму дебетового залишку на кінець операційного дня за поточним рахунком. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована процента ставка. Згідно п. 5.2. Договору нарахування процентів здійснюється позивачем щомісяця, виходячи з фактичної кількості днів користування Відповідачем овердрафтом та їх фактичних дебетових залишків на кінець операційного дня за поточним рахунком, а також фактичної кількості днів у місяці (у році умовно 360 днів) за період з останнього робочого дня місяця, що передує звітному, по передостанній робочий день. Метод визначення днів для нарахування процентів - «факт/360». Сплата процентів за користування овердрафтом здійснюється у безготівковій формі не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за звітнім, а також в день кінцевого погашення овердрафту на рахунок нарахованих доходів. (пункт 5.3 Договору). Відповідно до п. 5.5 Договору, за розрахункове обслуговування рахунку № [NUMBER], на якому встановлено кредитний ліміт, відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 1%, яка нараховується на суму дебетного залишку на кінець оперативного дня за поточним рахунком на рахунок перерахованих доходів позивача № [NUMBER]. Нарахування комісійної винагороди здійснюється позивачем щомісяця, за період з останнього робочого дня місяця, що передує звітному, в передостанній робочий день звітного місяця. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, а також в день кінцевого погашення овердрафту на рахунок нарахованих доходів овердрафту. Як вбачається з виписки з поточного рахунку № [NUMBER] з 30.08.2012 року по 15.-3.2016 року позивач виконав свої зобов'язання за Договором, здійснивши видачу готівкових коштів з поточного рахунку [PERSON] в межах встановленої суми ліміту овердрафту в розмірі 4950,00 грн. (а.с. 14). В свою чергу, відповідач зобов`язався здійснити кінцеве погашення заборгованості за овердрафтом перед позивачем у строк до 16 години 00 хвилин 29.08.2013 року (п. 4.2.1 Договору). З матеріалів справи судом встановлено, що 29 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №1 до Договору про надання овердрафту № 109-296П/12. Згідно вказаної угоди у зв'язку з подовженням договору на наступний календарний рік, сторони домовились внести зміни до п.п.1.1.4.2.1 Договору, встановивши, що здійснення кінцевого погашення заборгованості за овердрафтом перед позивачем повинно відбутися в строк до 16 години 00 хвили 29.08.2014 року (а.с. 11). Крім того, 27 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №2 до Договору про надання овердрафту № 109-296П/12 (а.с. 12). Зі змісту вказаної угоди вбачається, що [PERSON] зобов'язалась здійснити кінцеве погашення заборгованості у строк до 16 години 29.08.2015 року (п. 2.2.1 Додаткової угоди № 2). Відповідно до пункту 5.6 Додаткової угоди №2 до Договору, відповідач своїм підписом підтвердила, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті www.megabank.het, або у відділеннях банку, а також умовами Договору, ознайомлена і згодна. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Проте, відповідачем [PERSON] було порушено зобов'язання, встановлені умовами договору про надання овердрафту, а саме не надання своєчасно банку грошових коштів для погашення заборгованості за овердрафту, а також витрат відповідно до умов договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв'язку з порушенням [PERSON] взятих на себе зобов'язань, станом на 15.03.2016 року загальна сума заборгованості за Договором №109-296П/12 про надання овердрафту від 30.08.2012 року становить 2807,71 грн. та складається з наступного: 2232,71 грн. - сума залишку заборгованість за овердрафтом; 575,00 грн. - сума штрафів, нарахованих відповідно до пункту 4.1. Додаткової угоди №2 від 27.08.2014 року до Договору про надання овердрафту№109-296П/12 про від 30.08.2012 року (а.с.13). Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та у встановленому законом порядку не спростовано. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору позивач звернувся до відповідача з вимогою (31.08.2015 року за вих. № 46-7886) щодо погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.18). Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язав (ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України). Положеннями ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню. Приписи ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, згідно вимог ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 Цивільного кодексу України). Судом достовірно встановлено, що банк свої зобов'язання за договором про надання овердрафту виконав у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договору, суму заборгованості та штраф не сплачує. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», суд відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 1, ч. 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1, пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 1762,00 грн., що підтверджено меморіальним ордером № 1396-15 від 09.10.2017 року та меморіальним ордером № 1396-10 від 20.02.2018 року (а.с.7- 8). Частиною 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved