Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Представник Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - адвокат Грідін В.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вини відповідачки 20 серпня 2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Матеріальний збиток згідно рахунку-фактури № 000303 від 03.09.2018 року дорівнює 22200грн. Оскільки, транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-ТR\\АМ-0004862793 від 22.07.2018 року в ТДВ СК «Альфа-Гарант», останнім було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 22200грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося з заявою про виплату до АТ «СК «АХА Страхування» в якій згідно полісу АК/7441555 забезпечено цивільно-правову відповідальність [PERSON] АТ «СК «АХА Страхування» було сплачено на рахунок Позивача 17096,06 грн. оскільки розрахунок було здійснено з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 66%. Сума страхового відшкодування, сплачена страховою компанією в якій відповідачка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність як власника наземного транспортного засобу, склала 17096,06 грн., Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 5103,94грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також понесені судові витрати, у зв`язку зі зверненням із позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, проти постановлення заочного рішення, у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась за невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи. Надала суду відзив на позов, в якому зазначила, що проти позову заперечує, оскільки позивачем не підтверджено розмір страхового відшкодування у тій сумі, що заявлено постраждалим, а також відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Також вважає, що відсутні докази товарознавчої експертизи щодо розміру майнової шкоди чи звіту про оцінку пошкодженого автомобіля, а крім того обстеження автомобіля, для визначення вартості його ремонту, відбувалось без її присутності. Сплачені АТ СК «АХА Страхування» кошти у розмірі 17 096 гривень, як шкоду завданій автомобілю Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] при ДТП, відповідають його дійсній вартості у зв`язку з чим в задоволенні позову просить відмовити. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що згідно Полісу № АМ/4862793 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.07.2018 року [PERSON] застрахував транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , що також підтверджується Договором добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання до автоцивілки» № 06-ТR\\АМ-0004862793 від 22.07.2018.(а.с.16, 12-15) 20 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про настання події, а саме пошкодження 20 серпня 2018 року о 09.45год. автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] по вул.Запорізьке шосе, 63 в м.Дніпро внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] , згідно проколу БР 106879 від 20.08.2018р., складеного працівниками поліції на місці ДТП.(а.с.17-18) Також, 20.08.2018 року [PERSON] подав до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» заяву про страхове відшкодування у зв`язку з вищезазначеним ДТП.(а.с.19) Цивільно-правова відповідальність відповідачки [PERSON] на транспортний засіб Mercedes-Benz GLA 220d застрахована у АТ СК «АХА» Страхування, згідно полісу № АК/7441555 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.(а.с.23) Згідно розрахунку страхового відшкодування ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» сума страхового відшкодування становить 22200грн., що становить вартість відновлювального ремонту.(а.с.32) Згідно страхового акту від 12.12.2018року ФОП [PERSON] перераховано 22200грн. страхового відшкодування, згідно рахунку фактури № 000303 від 03.09.2018 року - вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується також копією платіжного доручення № ID-113196 від 12.12.2018 року.(а.с.31,33,34) 09 січня 2019 року позивач звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 22200грн., в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватиці ДТП [PERSON] (а.с.35) АТ «СК «АХА Страхування» було сплачено на рахунок позивача 17096,06 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 66%, про що надана копія платіжного доручення № 534 519 від 07.02.2019.(а.с.37) Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17. Таким чином, виходячи з вимог ч. ч. 2,3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд України у постанові від 13.06.2019р. № 587/1080/16-ц також погодився та послався на правовий висновок у поставі Верховного Суду України від 02.12.2015р. № 6-691цс15 про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановлену Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Згідно полісу № АК/7441555 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100000грн., в той час як розмір страхового відшкодування становить 22200грн., що не перевищує ліміту полісу. АТ «СК «АХА Страхування» було сплачено на рахунок позивача 17096,06 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 66%, відповідно до копії платіжного доручення № 534 519 від 07.02.2019, з чим [PERSON] погодилась. Заперечення [PERSON] не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами. Отже, враховуючи, що позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 22200грн., а страхувальником [PERSON] - АТ «СК «АХА Страхування» відшкодовано 17096,06грн., позивач зазнав майнової шкоди в розмірі 5103,94грн.(22200-17096,06), яка в судовому засіданні підтверджена та обґрунтована належними і допустимими доказами. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до стю133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, з [PERSON] відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. та витрат по сплаті правової допомоги в розмірі 4000грн., а всього 5921грн.

Outcome: approved