Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з позовом і просить стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка з 17 грудня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 672. Відповідач є батьком їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO] та на даний час проживає окремо від позивачки та дитини. Крім того, відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні сина, а також ніяким чином не забезпечує його матеріально та не надає матеріальної допомоги на утримання і виховання. У зв'язку з викладеним позивачка була змушена звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явились, але представник надав до суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про свідчить розміщення оголошення про розгляд справи в газеті «Одеські вісті», а судова повістка направлена за місцем його реєстрації повернута до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про день розгляду справи належним чином. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідача - заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 17 грудня 2014 рокуМіським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій областіміж сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 672. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а. с. 7). Згідно довідки від 13.07.2015 року № [NUMBER] [PERSON] разом з сином [PERSON] постійно проживала в [ADDRESS] та разом з сином перемістилась з тимчасово окупованої території в с. Вигода Біляївського району Одеської області, вулиця Зелена 63, що свідчить про проживання дитини разом з позивачкою та знаходження сина на її утриманні (а. с. 10). Відповідач працездатний, але допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки утримання неповнолітньої дитини являється не правом, а обов'язком батьків, і враховуючи, що відповідач працездатний і повинен працювати, позов підлягає задоволенню повністю - у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], при цьому суд також враховує обов'язок обох батьків утримувати дитину.

Outcome: approved