Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Приватне підприємство «Агро Дар 2010» (далі - «Агро Дар») 05 вересня 2018 року звернулося до суду з вищезазначеним позовом (а.с.3-6), який 17 вересня 2018 року уточнило (а.с.14-15). Свої позовні вимоги «Агро Дар» обґрунтовує тим, що 25 грудня 2010 року між ним та [PERSON] укладено договір оренди землі загальною площею 5,1955 га строком на сім років, який було зареєстровано 15 квітня 2011 року. Після отримання земельної ділянки в оренду підприємство належним чином виконувало всі договірні зобов'язання, вчасно сплачувало орендну плату. Після закінчення строку дії договору, «Арго Дар» мало намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на поновлення договору оренди землі. Також після закінчення строку дії договору оренди землі, тобто після 25 грудня 2017 року «Агро Дар» продовжувало користуватися земельною ділянкою. Проте 02 квітня 2018 року [PERSON] уклала з Приватним підприємством «Владар» (далі - «Владар») новий договір оренди цієї земельної ділянки, а 06 квітня 2018 року за цим товариством було зареєстроване право оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, відповідачі своїми діями щодо укладення між собою нового договору оренди землі порушили переважне право «Агро Дар» на поновлення договору оренди землі. На підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» «Агро Дар» просить суд визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 25 грудня 2010 року, укладений між [PERSON] та «Агро Дар», зобов'язати [PERSON] вчинити дії щодо укладання з «Агро Дар» додаткової угоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2010 року, визнати недійсним договір оренди землі від 02 квітня 2018 року, укладений між «Владар» і [PERSON], скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 06 квітня 2018 року, укладений між ними та стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 7 048 грн. Директор «Агро Дар» [PERSON] у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за відсутності представника позивача (а.с.112). Представник відповідачів Сімейко А.М. позовні вимоги «Агро Дар» не визнав з підстав того, що укладений договір оренди землі між останнім та [PERSON] не відповідає вимогам ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент підписання договору, щодо незазначення орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплати, невизначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкту оренди чи його частини, що є підставою для визнання цього договору не дійсним. Крім того, позивач неналежним чином виконував свої обов'язки, а саме несвоєчасно оплачував орендну плату, надавав зерно неналежної якості, відмовлявся поставляти зерно на подвір'я орендодавця, не повідомляв про свій намір скористатися переважним правом на укладання договору на новий строк. Додаткова угода від 09 травня 2018 року, укладена між «Агро Дар» та [PERSON] є по своєї суті недійсною щодо підстав та умов, викладених у неї. Пізніше надав відзиви на позов (а.с.27-30, 35-37, 134-136), в яких висвітлюються аналогічні за змістом доводи. Представник відповідача «Владар» Полтавець І.М. позовні вимоги «Агро Дар» також не визнала, оскільки позивач грубо порушував умови договору оренди землі: орендна плата за 2017 рік не сплачена; за інші роки орендна плата у вигляді поставки продукції надавалася не належної якості, відповідні акти не укладалися. Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представників відповідачів, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до договору оренди землі (а.с.16-17) [PERSON], як власник землі, уклала 25 грудня 2010 року з «Агро Дар» договір оренди земельної ділянки, загальної площею 5,1955 га строком на сім років, тобто до 25 грудня 2017 року. У пунктах 8, 12 договору вказано, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 (одиниця виміру не вказана) до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.9) [PERSON] та «Владар» 02 квітня 2018 року уклали договір оренди на вказану земельну ділянку строком на 10 років і він пройшов державну реєстрацію 06 квітня 2018 року. Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частинами 8 та 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст. 777 ЦК України - наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найма на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором….. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 вказаного Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: а) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; б) орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; в) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; г) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених вищевказаною правовою нормою, необхідна наявність таких юридичних фактів: а) орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; б) до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; в) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; г) орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Аналізуючи вищевказане суд виходить з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відправлення [PERSON] відповідних листів-повідомлень з проектом додаткової угоди та з урахуванням вищезазначених вимог закону він не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тому у позові необхідно відмовити. Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року (справа №594/376/17-ц), (провадження №14-65цс18). Позивач, після відкриття провадження у справі 04 жовтня 2018 року (а.с.23-24), надав 22 жовтня 2018 року суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів (а.с.68-103), у тому числі додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 09 травня 2018 року між «Агро Дар» та [PERSON] строком на 15 років (а.с.69), в якій зазначено, що ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки і набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації. Представники відповідачів вимагають не приймати ці докази до розгляду, оскільки вони їх своєчасно не отримали і не змогли відбудувати свою правову позицію. Суд не може не погодитися з вказаним клопотанням, оскільки відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх надає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Крім того, до заяви позивача не надано підтвердження щодо надсилання, надання копій цих доказів відповідачам або ствердження що вони є у них. Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що надаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх надає іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання /надання/ їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно допустимими. Не можна не звернути увагу на те, що витребуванні судом 29 листопада 2018 року у позивача докази (а.с.120-121) за ініціативою відповідачів (а.с.52-60) до суду не надані. Від отримання направлених на ім'я позивача ухвали суду і клопотання відповідачів, позивач відмовився (а.с.124).

Outcome: dismissed