Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, - Сіра К.М . 23.11.2018 засобами поштового зв`язку в інтересах первісного позивача звернулась до суду з позовом до відповідачів, за змістом якого просить стягнути з них солідарно на користь позивача заборгованість у сумі 55 999,50 гривень, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 55 409,15 гривень, суми заборгованості за відсотками - 168,91 гривень, суми інфляційних витрат за відсотками - 6,55 гривень, суми інфляційних витрат за кредитом - 61,13 гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 18.04.2013 між ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор) та відповідачкою [PERSON] (позичальник) укладено Договір кредиту №315АІ10130418001 з цільовим призначенням - на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до п. 1.1 кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 78 100,00 дол.США, зі сплатою 12,55% річних. На час укладення договору банк мав законні повноваження та підстави для кредитування клієнтів у іноземній валюті відповідно до п.2 ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». Кредитором виконані зобов`язання, передбачені договором кредиту, а саме, надано грошові кошти позичальнику в обумовленому розмірі. Пунктом 1.1.1 Договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом та періоди погашення, кінцевий термін користування кредитом. Втім, у порушення умов договору, як зазначено в позові, [PERSON] зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 27.09.2018 має прострочену заборгованість за кредитом у сумі 55 999,50 гривень, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 55 409,15 гривень, суми заборгованості за відсотками - 168,91 гривень, суми інфляційних витрат за відсотками - 6,55 гривень, суми інфляційних витрат за кредитом - 61,13 гривень. За змістом договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360- умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Нарахування процентів за користування кредитом, за змістом позову, здійснюється в валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця), а також в кінцевий термін повернення заборгованості, визначений кредитним договором. Проценти, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом, вважаються простроченими процентами. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором, відповідно до ст. 553 ЦК України 18.04.2013 Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено два договори поруки - №315АІ10130418001-ПОР із відповідачем [PERSON] та №315АІ10130418001-ПОР із відповідачем [PERSON]. Відповідно до їх умов поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п.1.1). Вказані умови договору та норми чинного законодавства (ст. 553, 554, 543 ЦК України), відповідно до позову, зумовили виникнення у Банку права солідарної вимоги й до поручителів (відповідача-2 та відповідача-3). З підстав, передбачених ст. 11, 509, 525, 526, 543, 549, 553, 554, 623-625, 1049, 1054 ЦК України, представник позивача просить задовольнити позов в повному обсязі. Під час розгляду цивільної справи відповідачка [PERSON] скористалась своїм правом, передбаченим ч.4 ст. 174 ЦПК України, на подання відзиву, який поданий до суду 22.01.2019, проти задоволення позову у повному обсязі заперечує внаслідок необґрунтованості заявлених позовних вимог. Визнає факт укладення 18.04.2013 кредитного договору та договорів поруки в забезпечення виконання її зобов`язань з повернення кредиту. Наголошує, що сума кредиту становить 244 968,00 гривень, відповідно до графіку погашення кредиту, врегульованого п. 1.1.1. Кредитного договору, таке погашення має здійснюватись до 18 числа кожного місяця, починаючи з травня 2013 року з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту - до 17.04.2020 включно. Наводить власний розрахунок грошових сум, що були сплачені в рахунок погашення заборгованості, із зазначенням кількості прострочених днів щодо кожного з цих платежів. Відповідачка не вбачає підстав для виникнення права дострокової вимоги Банку про повернення нею всієї суми заборгованості із посиланням на п. 3.4 Кредитного договору. Зауважує, що станом на 04.10.2018 залишок тіла та відсотків по кредиту становить 55 578,06 гривень, а станом на 22.01.2019 - 43 578,06 гривень, що відповідає, на її думку, графіку погашення заборгованості. Тому просить відмовити у задоволенні позову. 27.05.2019 до справи надійшла відповідь представника первісного позивача на відзив, в якій наголошує на виконанні Банком своїх зобов`язань за договором та на порушенні позичальником графіку сплати суми кредиту в порушення п. 1.1.1 Договору, що зумовило виникнення у позивача права вимоги наявної станом на 27.09.2018 заборгованості. Позивач не погоджується із доводами сторони відповідача щодо відсутності порушень умов договору. З вказаних підстав на задоволенні позовних вимог наполягає. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи подано не було. Ухвалою судді від 28.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). Ухвалою від 25.06.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті, визначено дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). 12.11.2019 до справи надійшла заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони позивача. Ухвалою суду від 22.11.2019, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, з підстав, передбачених ст. 55 ЦПК України, залучено до участі у справі правонаступника позивача - АТ «Альфа-Банк». Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, згідно з клопотанням просить розглядати справи за його відсутності. Відповідачі в судовому засіданні присутні не були, повідомлені належним чином, що за змістом ч.1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку із таким. Предметом позову є солідарне стягнення простроченої станом на 27.09.2018 заборгованості із інфляційними витратами за договором кредиту №315АІ10130418001 на купівлю автотранспортних засобів, укладеним 18.04.2013 між ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитором), правонаступником якого є позивач, та відповідачкою [PERSON] (позичальником), забезпеченим порукою на підставі укладених 18.04.2013 договорів поруки: №315АІ10130418001-ПОР - із [PERSON] та №315АІ10130418001-ПОР - із [PERSON] ,. Підставою звернення позивача до суду стало невиконання позичальником [PERSON] умов вказаного Договору кредиту, а саме, порушення строків щомісячних платежів, що зумовило наявність простроченої заборгованості. 10.09.2019 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно з рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019. Вказаний акт затверджено протоколом позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 №4/2019. Таким чином, АТ «Альфа-банк» набув всіх прав за переданими активами без необхідності внесення змін до відповідних договорів, є правонаступником прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», який, в свою чергу, - правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Судом встановлено, що 18.04.2013 між ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитором), правонаступником якого є позивач (копії підтверджуючих документів, в т.ч. статуту, містяться у справі), та відповідачкою [PERSON] (позичальником) укладено Договір кредиту №315АІ10130418001 на купівлю автотранспортних засобів. Предметом договору згідно з п.1.1 є надання кредитором позичальнику грошових коштів на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (кредиту) в сумі 244 968,00 гривень, зі сплатою процентів, в розмірі, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі 16,99% річних на перший річний період користування кредитом, тобто строком до 31.03.2014. На кожний наступний річний період процентна ставка за кредитом, встановлюватиметься в порядку, визначеному п.2.7 цього договору. Розрахунком заборгованості підтверджено поступове зменшення відсоткової ставки. Згідно з п.1.1.1 Договору, погашення кредиту буде здійснюватись відповідно до наведеного графіку (рівними платежами у сумі 2 916,29 гривень з травня 2013 року по березень 2020 року та 2 915,93 гривні у квітні 2020 року) до 18 числа (включно) кожного місяця, з травня 2013 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 17.04.2020 (включно), на умовах, визначених цим договором. П.1.2 Договору врегульовано цільове використання кредитних коштів - для оплати придбаного автомобіля марки Toyota, модель RAV4, 2013 р.в., білого кольору, згідно з договором купівлі-продажу №ВА-00012 від 19.01.2013, укладеним з ТОВ «Восток Авто». Відповідно до п.1.3. договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, кредитор укладає з позичальником договір застави, та з [PERSON] та [PERSON] - договори поруки. За змістом договору (п.2.4, 2.4.1) нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 18 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, шляхом договірного списання кредитором грошових коштів у сумі нарахованих процентів з поточного рахунку позичальника та зарахування відповідної суми грошових коштів на відповідні внутрішньобанківські рахунки обліку нарахованих процентів. Черговість списання платежів здійснюється відповідно до порядку, врегульованого п. 2.6 Договору. Право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій в разі, зокрема, перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 %, або несплати позичальником в терміни, встановлені цим договором більше 1 виплати по кредиту, яка перевищує 5% загальної суми кредиту тощо врегульовано п. 3.2.3 Договору. П.П. 3.3.6, 3.37 Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний забезпечувати сплату процентів за використання кредиту в порядку та в розмірі, визначеному п.1.1, 2.4, 2.7 цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором у передбачений договором спосіб; забезпечувати своєчасно та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1, 2.4 цього Договору у передбачений у ньому спосіб. Крім того, судом встановлено, що обов`язок позичальника потягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора достроково повернути кредит, нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції врегульований договором (п. 3.3.16) лише за наявності підстав для їх дострокового повернення в повному обсязі, у випадках, визначених п.п. 3.2.3, 3.3.20, 5.4 цього Договору. Тобто, у випадку стягнення простроченої суми заборгованості обов`язку кредитора щодо надіслання такої вимоги Договором не врегульовано. В забезпечення виконання всіх зобов`язань за вказаним вище договором 18.04.2013 між кредитором, позичальником та відповідачем [PERSON] (Поручитель) укладений Договір поруки № 315АІ10130418001-ПОР. П. 1.1. Договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту. Зміст зобов`язання забезпеченого порукою визначений ст. 2 Договору. Також, в забезпечення виконання всіх зобов`язань за вказаним вище договором 18.04.2013 між кредитором, позичальником та відповідачем [PERSON] (Поручитель) укладений Договір поруки №315АІ10130418001-ПОР з тотожними зобов`язаннями поручителя у порівнянні із першим договором поруки. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 27.09.2018 позичальник має прострочену заборгованість за кредитом у сумі 55 999,50 гривень, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 55 409,15 гривень, суми заборгованості за відсотками - 168,91 гривень, суми інфляційних витрат за відсотками - 6,55 гривень, суми інфляційних витрат за кредитом - 61,13 гривень. Судом встановлено, що сума коштів, яка перерахована Банком на виконання умов Договору кредиту - 244 968,00 гривень (сума кредиту), а відшкодована позичальником в рахунок сплати кредиту станом на 27.09.2018 - 73 523,14 гривень, що також видно з зазначеного розрахунку, як і порушення строків сплати щомісячних платежів, неодноразово та систематично допущене з боку позичальника. Вимог про стягнення пені та штрафів відповідно до ст.4 Договору позивачем не заявлено. Розрахунок заборгованості підтверджений належними письмовими доказами, відповідає умовам договору кредиту. При цьому, судом встановлено та не оспорюється стороною відповідача виконання Банком у повному обсязі передбачених Договором зобов`язань в розмірі суми кредиту, у передбачений його умовами спосіб. Відповідачкою надано суду додаткові докази сплати заборгованості за Договором кредиту, не враховані у розрахунку, проте, ці сплати здійснені в часі після розрахункової дати (27.09.2018) наявної простроченої заборгованості. Відповідно, ці докази не є належними в розумінні ст. 77 ЦПК України, адже не містять інформацію щодо предмета доказування, не доводять відсутність порушення умов договору з боку позичальника у строк до 27.09.2018, тому суд не приймає заперечення відповідача з цього приводу. Крім того, п. 3.4 Договору кредиту, на який посилається відповідачка-1 у відзиві, врегульовує її право на дострокове погашення суми заборгованості тощо, а не право Банку на стягнення простроченої суми заборгованості. Задовольняючи позов у повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Суд застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови та строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, а саме ст. 509, 526, 527, 530 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, які виникають за кредитним договором, укладеним між банком (кредитодавцем) та позичальником, про надання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах, встановлених договором, поширюються положення ст. 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. На правовідносини між поручителем та кредитором розповсюджуються положення ст. 553, 554 ЦК України. Зокрема, за змістом ч. ч.1-3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Також, на правовідносини сторін поширюється зміст ч.1 ст. 543 ЦК України, якою передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За положеннями ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі наведених норм чинного законодавства, враховуючи умови правочинів, укладених між сторонами стосовно основного зобов`язання, наявний розрахунок, позивач обґрунтовано заявив позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів наявної станом на 27.09.2018 простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, а також суми інфляційних втрат. Крім того, суд зауважує, що статтею 6 Договору кредиту між сторонами врегульовано питання про передачу спору на вирішення до третейського суду. Так, згідно з п.14 ч.1 ст. 6 (Підвідомчість справ третейським судам) Закону України «Про третейські суди» №1701-IV від 11.05.2004, третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на третейське застереження, яке сторони передбачили у договорі споживчого кредиту, слід застосувати правовий висновок, який міститься у Постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі №755/30974/14-ц. Так, «Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так виконання такого договору, відповідно до п. 14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом № 2983-VІ виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки)». На підставі наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених підставах шляхом солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за договором кредиту, наявної станом на 27.09.2018, відповідно до наведеного банком розрахунку, а також суми інфляційних витрат, що становлять 55 999,50 гривень. За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачів порівну слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору, сплаченого позивачем у сумі 1 762,00 гривень.

Outcome: approved