Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» (далі по тексту ПАТ «СК «Україна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 25.01.2013 року в м. Києві по вул. Драйзера сталася ДТП за участю автомобілів «ВАЗ 2106», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Джілі», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] (потерпілий). На момент вчинення ДТП, автомобіль потерпілого був застрахований на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 27.12.2012 року в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», а відповідач - [PERSON] застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами в ПАТ «СК «Україна» уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.12.2012 року. 06.12.2013 року ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» звернувся із заявою до позивача з регресною вимогою. На підставі цього позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 1295,39 грн. Оскільки, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2013 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, тому ПАТ «СК «Україна» просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1295,39 грн. 24.11.2014 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлявся за адресою місця проживання та телеграмою, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 18.12.2012 року між ПАТ «СК «Україна» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0622124, відповідно до якого відповідач застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, у випадку використання транспортного засобу «ВАЗ 2109» (а.с.12). 27.12.2012 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та власником автомобіля «Джілі», д.н.з. [NUMBER] (яким керував потерпілий [PERSON].) було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №14-0106-0162. Предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме транспортним засобом «Джілі», д.н.з. [NUMBER] (а.с.15). 25.01.2013 року в м. Києві по вул. Драйзера сталося ДТП за участю двох автомобілів «ВАЗ 2106» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Джілі» д.н.з. [NUMBER], (належить [PERSON].) під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою ДАІ №9148725 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9-10). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2013 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.11). 30.01.2013 року [PERSON] (потерпілий) звернувся до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» з повідомленням про настання випадку, який має ознаки страхового (а.с.16-17). 19.02.2013 року на замовлення ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Джілі», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, що підтверджується звітом №132 складеним ФОП [PERSON] (а.с.24-29). 27.02.2013 року [PERSON] (власник автомобіля «Джилі»), подала до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» заяву на виплату страхового відшкодування (а.с.18). На підставі заяви від [PERSON] та страхового акту №345-153/13, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» сплатила [PERSON] (власнику автомобіля «Джилі») страхове відшкодування в розмірі 2295,39 грн, що підтверджується платіжним дорученням «11411 від 27.03.2013 року (а.с.21,23). Оскільки, на момент ДТП відповідальність винуватця ДТП - [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Україна», 18.12.2013 року ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» звернулося до ПрАТ «СК «Україна» з вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу (а.с.13-14). На підставі заяви від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та страхового акту №2013-01-25/005 від 19.12.2013 року, позивач сплатив на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» розмір страхового відшкодування в розмірі 1295,39 грн, що підтверджується платіжним дорученням №8037 від 27.01.2014 року (а.с.39). 03.06.2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист претензію №177 УК про відшкодування шкоди в досудовому порядку (а.с.37). Судом встановлено, що відповідач отримав досудову вимогу, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с.37-зворот), однак жодним чином на вказану вимогу не відреагував та суму заборгованості в розмірі 1295,39 грн не сплатив. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 979 ЦК України, передбачено, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.1.1 (ґ) ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 24.09.2008 року, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Статтею 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за умов визначених у с. 33 Закону. Відповідно до п.33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше 3 робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не було вчасно повідомлено позивача про настання страхового випадку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а тому стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1295,39 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн та витрати на телеграму в розмірі 85,98 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved