Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Представник позивача пояснив, що відповідач є абонентом за послуги з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж за адресою квартири [ADDRESS]. Підставою для нарахування заборгованості позивачем визначені тарифи, які встановлені рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області за № 1007 від 24 жовтня 2006 року, № 1695 від 15 грудня 2008 року, № 1 від 06 січня 2011 року та № 1555 від 25 листопада 2004 року та №461 від 07 червня 2013 року. Просить стягнути за період з липня 2009 року по березень 2015 року з відповідача на користь позивача за послуги з централізованого опалення 10089,76 грн. і за обслуговування внутрішньобудинкових мереж 275,60 грн., а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомили. В судових засіданнях, які відбулись за період розгляду справи проти позовних вимог заперечували, посилались на те, що договірні відносини відсутні, квартира відключена від мережі централізованого опалення за актом від 19 червня 2009 року, також на оскаржування рішень органу місцевого самоврядування про тарифи. Також надали заяву про застосування строків позовної давності за період з липня 2009 року по липень 2014 року. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України. Право власності відповідача на квартиру [ADDRESS] підтверджене інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Даними абонента Л/С 8509 станом на 01 листопада 2013 року відповідач користується послугами з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж за адресою квартири [ADDRESS]. Тарифи на вказані послуги встановлені рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області за № 1007 від 24 жовтня 2006 року, № 1695 від 15 грудня 2008 року, № 1 від 06 січня 2011 року та № 1555 від 25 листопада 2004 року та №461 від 07 червня 2013 року. Ухвалою суду від 15 березня 2016 року за даним позовом провадження у справі за даним позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості зупинено до набрання законної сили за рішенням у справі № 500/521/16-а за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання рішень за № 1007 від 24 жовтня 2006 року, № 1695 від 15 грудня 2008 року, № 1 від 06 січня 2011 року та № 1555 від 25 листопада 2004 року недійсними та зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою судової колегії Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року залишено без змін ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом [PERSON] до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання рішень не чинними та зобов'язання вчинити певні дії, за якою у задоволенні позовних вимог відмовлено. З урахуванням вказаного тарифи, за якими нарахована заборгованість, є чинними та підлягають застосуванню судом під час розгляду справи по суті спору. Таким чином розрахунки, які надані позивачем на обґрунтування розміру заборгованості, складає за послуги з централізованого опалення 10089,76 грн. і за обслуговування внутрішньобудинкових мереж 275,60 грн. Заявою відповідача за К-218 від 17 червня 2009 року на адресу керівника комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» визначено про самовільне відключення квартири від централізованого теплопостачання. Листом за № К-218 від 01 липня 2009 року комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» та актом № 96 від 19 червня 2009 року підтверджено факт обстеження квартири комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», де зафіксовано факт самовільного відключення приборів опалення системи централізованого теплопостачання. Сторони безумовно визнали наявність вказаного факту, що у свою чергу у відповідності до вимог ст. 61 ч.1 ЦПК України не підлягає доказуванню. З урахуванням вказаного посилання представника позивача про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи не має суттєвого значення для прийняття рішення по суті спору. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно із п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 були внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Згідно з п 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Пунктом 2.2 Порядку передбачено, що комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Наступним для здійснення відключення від централізованого опалення є отримання від відповідних організацій технічних умов для подальшої розробки проекту відключення. Таким чином, відключення від системи централізованого опалення, яке здійснено самочинно, не звільняє відповідача від обов'язку сплачувати надані позивачем послуги з теплопостачання. Звернення позивача до суду про стягнення заборгованості 29 листопада 2013 року підтверджене долученою до матеріалів справи заявою про видачу судового наказу та судовим наказом від 26 грудня 2013 року, який скасований ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської оласті від 16 червня 2014 року з роз'ясненням позивачеві про звернення до суду з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Між тим порушення існує до наступного часу, у зв'язку із чим відсутні підстави для застосування строків позовної давності. З урахуванням вказаного сума заборгованості підлягає стягненню у порядку, передбаченому ст. 526 ЦК України. Довідкою за № 9430/9/15-02-1802 від 18 вересня 2014 року Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області визначено реєстраційний номер відповідача [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати, оплата яких у розмірі 128,90 грн. підтверджена платіжним дорученням № 6670 від 29 січня 2014 року. Таким чином загальна сума, що підлягає стягненню, складає 10494,26 грн.

Outcome: approved