Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Зарічівської сільської ради Перечинського району звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зміну умов договору оренди земельної ділянки від 23 листопада 2010 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між Зарічівською сільською радою та відповідачами по справі був укладений договір оренди землі від 23 листопада 2010 року, про що в Державній реєстрації земель вчинено запис від 23 листопада 2010 року за № 041024900001. Предметом зазначеного договору була земельна ділянка загальною площею 1,0623 га для комерційного використання за адресою: Закарпатська область Перечинський район с. Зарічево, вул. Відродження, № 2. Відповідно до п. 8 даного Договору земельна ділянка передається відповідачам в оренду терміном на 5 років. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на поточні рахунки сільської ради у грошовій формі в сумі 17 527,95 грн. на рік (2 103,35 грн. на місяць). Крім того, 04 травня 2012 року між відповідачами та Зарічівською сільською радою укладено додаткову угоду до основного Договору, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Перечинському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04 травня 2012 року за №212320004000022. Так, згідно Додаткової угоди у п. 9 Договору внесено зміни та викладено його у новій редакції: «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки в сумі 25 240,5 грн. на рік або щомісячно по 2 130,35 грн.» Розмір орендної плати, згідно умов договору, переглядається у випадках зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, в наслідок інфляції, а також в інших випадках передбачених законом. Так, рішенням 15 сесії VI скликання Зарічівської сільської ради № 166 від 09 вересня 2012 року затверджено технічну документацію по грошовій оцінці земель населеного пункту Зарічево та створено три економіко-планувальні зони в с. Зарічево, вартість одного квадратного метра земель яких відповідно становить: І зона 54,36 грн./кв. м., II зона 48,41 грн./кв. м., ІІІ зона 39,19 грн./кв. м., ІV зона 42,02 грн./кв. м. Листом № 172/02-36 від 28 жовтня 2014 року відповідачів було проінформовано про рішення 15 сесії VI скликання Зарічівської сільської ради та запропоновано за взаємною згодою та в найкоротший термін внести зміни (укласти додаткову угоду) у відповідності до нової нормативно-грошової оцінки до діючого договору оренди земельної ділянки. Крім того, Зарічівською сільською радою розроблено додатковий договір до договору оренди земельної ділянки в с. Зарічево по вул. Дружби, 1 між Зарічівською сільською радою та [PERSON] і [PERSON], який було направлено разом із листом орендарям. В даному договорі було запропоновано змінити пункти 5 та 9 та викласти їх у наступній редакції пункт 5: «Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 1 071 966,93 (один мільйон сімдесят одна тисяча девятсот шістдесят шість гривень 93 копійки»; пункт 9 «Орендар зобовязується виплачувати Орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановлено в договорі оренди в розмірі 5 % від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки та поступово збільшувати цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово економічного стану орендаря» у грошовій формі та сумі, що становить 53 598,35 грн. (пятдесят три тисячі пятсот девяносто вісім гривень 35 копійок) в рік, або щомісячно 4 466,53 грн. (чотири тисячі чотириста шістдесят шість гривень 53 копійки на місяць». Однак на момент звернення з позовом до суду відповідачі не вчинили жодних дій, спрямованих на внесення змін до договору оренди землі, а тому на цій підставі просить суд ухвалити рішення, яким викласти дані пункти договору у зазначеній вище редакції. В судовому засіданні прокурор та представник Зарічівської сільської ради Перечинського району позов підтримали та просили суд його задовольнити з підстав, які в ньому зазначені. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, представник відповідачки [PERSON] адвокат [PERSON] просив також слухати справу без його участі, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, представника Зарічівської сільської ради, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що прокуратурою Перечинського району Закарпатської області в ході вивчення інформації щодо дотримання вимог земельного законодавства в Зарічівській сільській раді Перечинського району встановлено, що між Зарічівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області та фізичними особами [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, про що у Державній реєстрації земель вчинено запис від 23 листопада 2010 року за № 041024900001 (а. с. 10-15). В судовому засіданні також встановлено, що відповідно до п. 1 предметом зазначеного договору була земельна ділянка загальною площею 1,0623 га для комерційного використання за адресою: Закарпатська область Перечинський район с. Зарічево, вул. Відродження, 2. Відповідно до п. 8 даного договору земельна ділянка передається в оренду терміном на 5 років. Відповідно до п. 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на поточні рахунки сільської ради у грошовій формі в сумі 17 527,95 грн. на рік або щомісячно по 2 103,35 грн. (а. с. 11). Крім того встановлено, що 04 травня 2012 року між відповідачами та Зарічівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області укладено додаткову угоду до основного договору, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Перечинському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04 травня 2012 року за №212320004000022 (а. с. 20). Так, відповідно до додаткової угоди у п. 9 договору внесено зміни та викладено його у новій редакції: «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12 % від нормативно грошової оцінки в сумі 25 240, 25 грн. на рік або щомісячно по 2 130,35 грн.» (а. с. 20). Розмір орендної плати, згідно умов договору, переглядається у випадках зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, в наслідок інфляції, а також в інших випадках передбачених законом. Рішенням 15 сесії VI скликання Зарічівської сільської ради № 166 від 09 вересня 2012 року затверджено технічну документацію по грошовій оцінці земель населеного пункту Зарічево та створено три економіко-планувальні зони в с. Зарічево, вартість одного квадратного метра земель яких відповідно становить: І зона 54,36 грн./м. кв., II зона 48,41 грн./м. кв., III зона 39,19 грн./м. кв., ІV зона 42,02 грн./м. кв. (а. с. 18). В судовому засіданні встановлено, що листом № 172/02-36 від 28 жовтня 2014 року відповідачів було проінформовано про рішення 15 сесії VI скликання Зарічівської сільської ради Перечинського району та запропоновано за взаємною згодою та в найкоротший термін внести зміни (укласти додаткову угоду) у відповідності до нової нормативно грошової оцінки до діючого договору оренди земельної ділянки (а. с. 23-24). Також судом встановлено, що Зарічівською сільською радою розроблено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки в с. Зарічево між Зарічівською сільською радою Перечинського району та [PERSON] і [PERSON], який було направлено разом із листом орендарям, що є пропозицією укласти договір що відповідає положенням ст. ст. 604, 642 ЦК України (а. с. 21-22). В зазначеній додатковій угоді до договору у відповідності до положень ст. 288 Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», рішення 15 сесії VI скликання Зарічівської сільської ради № 166 від 09 вересня 2012 року, та згідно витягу із нормативно-технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки відділу Держкомземагенства в Перечинському районі № 03/24/18 від 17 січня 2014 року п. 9 основного договору викладено в наступній редакції: «Орендар зобовязується виплачувати Орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановлено в договорі оренди в розмірі 5% від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки та поступово збільшувати цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово економічного стану орендаря у грошовій формі та сумі, що становить 53 598,35 грн. в рік, або щомісячно 4 466,53 грн. на місяць». Судом встановлено, що відділом Держземагентства в Перечинському районі виготовлено нову нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, яка згідно витягу №03/24/18 від 17 січня 2014 року становить 1 071 966, 93 грн. (а. с. 19). Однак, після виготовлення технічної документації про нормативно-грошову оцінку жодних дій з сторони орендаря щодо внесення змін у діючий договір оренди не вживалося. В звязку із введенням в дію Податкового кодексу України з 01 січня 2011 року Закон України «Про плату за землю» втратив чинність згідно ч. 2 Прикінцевих положень Кодексу. Питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 01 січня 2011 року регулюється виключно Податковим кодексом України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата, яка встановлюється згідно з методикою розрахунку орендної плати. Ця методика та порядок використання орендної плати для земель, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлюються в договорі відповідно до Закону. Згідно із ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, установлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про плату за землю» (в редакції на час виникнення правовідносин) встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим законом. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час виникнення правовідносин) встановлено, що річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», та не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що сторона за договором може звернутися до іншої сторони або до суду, з вимогою щодо внесення змін до діючого договору, за умови, якщо сторони не дійшли згоди про внесення відповідних змін у договірному порядку та при умові істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, що відповідає положенням ст. 652 ЦК України. В силу положень ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України при розгляді спору даної категорії у постанові від 20 серпня 2013 року у справі № 5009/3430/12 чітко зазначає, що нормативно грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею. Зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок не може ототожнюватися як зміна розміру орендної плати, а є лише її передумовою. Невнесення сторонами договору оренди землі змін до його умов в частині, що встановлюються у законодавчому порядку, не звільняє сторін від обов'язку їх виконання, оскільки відповідно до положень ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Отже, суд дійшов висновку, що чинним законодавством передбачено можливість зміни умов договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні сторонами в договорі оренди землі передбачено можливість збільшення розміру орендної плати (п. 13 договору), а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 04 липня 2011 року у справі № 41/81пд. Крім того, в п. 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Також, п. 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Крім того, у відповідності до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах держави територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати обєкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати ї купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування обєктів, що приватизуються та передаються у користування та оренду. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом в ході судового розгляду встановлено факт порушення майнового права позивача, яке полягає у недоотриманні грошових коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку. Таким чином, за наявності фактів порушення угоди та передбачених законодавством правових наслідків, що можуть наступити внаслідок настання таких порушень угоди, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги прокурора про зміну договору оренди та викладення його у запропонованій ним редакції, у звязку з чим вказана вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved