Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 30 червня 2011 року ВП № 26889116 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно Луганського обласного дочірнього підприємства «Луганськоблтурист» на виконання рішення Ленінського районного суду м.Луганська згідно виконавчого листа № 2-1325/2011, виданого 01.06.2011 р. про стягнення з ЛОДП «Луганськоблтурист» на користь [PERSON] боргу у розмірі 8330 грн. У зв'язку з тим, що зазначену суму боргу підприємством було погашено, постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 14.10.2011 р. ВП № 26889116 про закінчення виконавчого провадження було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1325/11, виданого 01.06.2011 р. про стягнення з ЛОДП «Луганськоблтурист» на користь [PERSON] боргу у розмірі 8330 грн. та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 20 січня 2014 року Ленінським ВДВС Луганського МУЮ відмовлено позивачу у знятті вищезазначеного арешту, у зв'язку з тим, що на виконанні Ленінського ВДВС Луганського МУЮ знаходиться виконавче провадження ВП № 25719456 про стягнення з ЛОДП «Луганськоблтурист» на користь державного бюджету України боргу у розмірі 191456,51 грн. Представник позивача просить зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції здійснити певні дії та зняти арешт рухомого майна, накладений Постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 30.06.2011 р. ВП № 26889116 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно Луганського обласного дочірнього підприємства «Луганськоблтурист» на виконання рішення Ленінського районного суду м.Луганська згідно виконавчого листа № 2-1325/11, виданого 01.06.2011 р. про стягнення з ЛОДП «Луганськоблтурист» на користь [PERSON] боргу у розмірі 8330 грн. (у межах суми звернення стягнення 9183 грн.). Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надав суду письмові заперечення, які залученні до матеріалів справи, в яких зазначено, що на виконанні в Ленінському ВДВС Луганського МУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання листа від 29.03.2011 р. № 2а-10178/10/1270, виданого Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з ЛОДП «Луганськоблтурист» на користь державного бюджету України у розмірі 209536,51 грн., виконання якого розстрочено відповідно до ухвали суду та виконується належним чином. Станом на 28.03.2014 р. на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 437/11955/13-ц від 11.12.2013 р., виданого Ленінським районним судом м.Луганська про стягнення заборгованості з ДП «Луганськоблтурист» на користь [PERSON] у розмірі 54398,60 грн. Заборгованість за вказаним виконавчим провадженням на користь [PERSON] сплачено, невиплаченою залишилась сума виконавчого збору у розмірі 4439,86 грн., а також витрати на організацію та проведення виконавчих дій у сумі 62,72 грн. на користь держави. Таким чином, у зв'язку з наявністю незавершених виконавчих проваджень, у державного виконавця відсутні достатні правові підстави для винесення постанови про знтятт арешту з рухомого майна боржника. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що в провадженні Ленінського ВДВС Луганського МУЮ перебували матеріали виконавчого провадження ВП № 26889116 по виконанню виконавчого листа № 2-1325/11, виданого 01 червня 2011 року Ленінським районним судом м.Луганська про стягнення з ЛОДП «Луганськоблтурист» на користь [PERSON] боргу у розмірі 8330 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження 30 червня 2011 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.4). Відповідно до вимог статей 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження» для забезпечення реального виконання рішення, державним виконавцем може бути накладений арешт і звернено стягнення тільки на майно боржника. 14 жовтня 2011 року головним державним виконавцем Ленінського ВДВС Луганського МУЮ Трофименко Т.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-1325/11, виданого 01 червня 2011 року Ленінським районним судом м.Луганська про стягнення з ЛОДП «Луганськоблтурист» на користь [PERSON] боргу у розмірі 8330 грн., у зв'язку з погашенням боржником боргу у повному обсязі (а.с.6). 15 січня 2014 року директор ДП «Луганськоблтурист» Скачков В.В. звернувся до Ленінського ВДВС Луганського МУЮ із проханням зняти арешт з рухомого майна ДП «Луганськоблтурист», накладений 30 червня 2011 року постановою Ленінського ВДВС Луганського МУЮ по виконанню рішення Ленінського районного суду м.Луганська № 2-1325/11 (а.с.11). 20 січня 2014 року Ленінським ВДВС Луганського МУЮ відмовлено позивачу у знятті арешту, у зв'язку з тим, що на виконанні Ленінського ВДВС Луганського МУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 29.03.2011 № 2а-10178/10/1270, виданого Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з Луганського обласного дочірнього підприємства «Луганськоблтурист» Українського ЗАТ по туризму та екскурсіям «Укрпрофтур» на користь державного бюджету України у розмірі 209536,51 грн., виконання якого розстрочене відповідно до ухвали суду та виконується належним чином (а.с.12). Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, державним виконавцем не знято. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.11,42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», п.4 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна реєструються в Державному реєстрі. У відповідності до ст.41 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу. Згідно ст.43 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі в тому числі і рішення суду. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. А у відповідності до ч.5 вказаної статті у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Приймаючи до уваги, що виконавче провадження ВП № 26889116 по виконанню рішення Ленінського районного суду м.Луганська № 2-1325/11 про стягнення з ЛОДП «Луганськоблтурист» на користь [PERSON] боргу у розмірі 8330 грн. закінчено, у зв'язку з погашенням боржником боргу у повному обсязі, про що державним виконавцем винесено постанову, та враховуючи, що наявність інших виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника заборгованості не може впливати на вирішення питання про зняття арешту з майна боржника у закінченому виконавчому проваджені, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved