Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.04.2013 р. представнику ТОВ «Квіти Херсона» стало відомо про існування трудового контракту, укладеного 11.08.2010 р. між ТОВ «Квіти Херсона», в особі представника [PERSON], та [PERSON]. Протоколом №14 загальних зборів учасників ТОВ «Квіти Херсона» від 11.08.2010 р. було прийнято рішення укласти з [PERSON] контракт строком на 5 (п'ять) років та уповноважити [PERSON] на його укладення від імені ТОВ «Квіти Херсона. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26 березня 2014 р. по справі №923/95/14, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29 травня 2014 р., за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ТОВ «Квіти Херсона», [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним рішення загальних зборів, позов задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» від «11» серпня 2010 р., оформленого протоколом № 14. Представник позивача вважає, що трудовий контракт від 11 серпня 2010 року, укладений між [PERSON], як представником ТОВ «Квіти Херсона» та [PERSON], незаконним, укладеним за їхньою зловмисною домовленістю, з порушенням вимог ст. 92, ч. 1, 2, 3 ст. 203, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, ст. 21 Кодексу законів про працю України, а тому просить визнати його недійсним та стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Квіти Херсона» в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної у зв'язку з вчиненням правочину внаслідок злочинної домовленості, по 25000 грн. з кожного; стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, наполягали на законності трудового контракту. Заслухавши пояснення сторін судового провадження, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до трудового контракту, укладеного 11.08.2010 р. між ТОВ «Квіти Херсона», в особі представника [PERSON], та [PERSON], остання була прийнята на роботу на посаду директора строком до 11.08.2015 року. Даний трудовий контракт укладався зі сторони роботодавця - Тов «Квіти Херсона» - [PERSON], який був уповноважений на це протоколом №14 загальних зборів учасників ТОВ «Квіти Херсона» від 11.08.2010 р. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26 березня 2014 р. по справі №923/95/14, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29 травня 2014 р., за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ТОВ «Квіти Херсона», [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним рішення загальних зборів, позов задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» від 11 серпня 2010 р., оформленого протоколом № 14. Статтею 237 Цивільного кодексу України встановлено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому право чинів; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно зч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1-3 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Оскільки при укладенні трудового контракту [PERSON] не мав права вчиняти такого роду правочину та не був уповноважений як представник на його вчинення, особою від імені якої він виступав, рішення щодо його уповноваження визнано судом недійсним, трудовий контракт підлягає визнанню недійсним на підставах ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України Відповідно до ст. 232 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним; довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними. Однак, суд дійшов висновку, що трудовий контракт підлягає визнанню недійсним в силу відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності представника ТОВ «Квіти Херсона» [PERSON], а не в наслідок зловмисної домовленості відповідачів, а тому в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial