Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30% частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгурнтування позовних вимог, представник посилається на те, що мати неповнолітньої [PERSON], померла [INFO], а батько [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не приймав та не приймає, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям та здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. На даний час неповнолітня залишилась без батьківського піклування та мешкає з бабусею, яка займається її вихованням та утриманням, для якої створені всі необхідні умови для проживання, виховання, навчання та розвитку. У листопаді 2014 р. відповідач дав нотаріально завірену згоду на позбавлення його батьківських прав. За таких підстав, представник позивача просив суд, позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених підстав та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників процесу, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], думку прокурора, яка підтримала позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданого повторно 10.09.2004 р., про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 05.05.1998 р. зроблено відповідний актовий запис №163. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис №479. Згідно акту обстеження житлово-побутових, батько неповнолітної [PERSON] з моменту народження останньої участі у вихованні дитини не приймав та мешкає за межами України. Неповнолітня проживає з бабусею [PERSON], яка має сприятливі для проживання умови. З пояснень наданих у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, участі в житті дитини не приймає, матеріально її не утримує, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. [PERSON] проживає з бабусею та перебуває на її утриманні. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні показала, що батько не цікавиться її життям, жодного разу не навідував, будь-якої матеріальної допомоги не надавав, всім необхідним все життя її забезпечували мати та бабуся. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 22.12.2014 року, вбачається можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно своєї неповнолітньої дитини [PERSON], оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, що буде відповідати інтересам останньої. З нотаріально посвідченої заяви від 19.11.2014 р., вбачається, що відповідач надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] Вказана заява посвідчена нотаріусом А.В. Поповим в м. Нижнєваторськ, Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменського області, Російської Федерації та зареєстрована в реєстрі за №2-1283. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу тощо. Зазначені фактор, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі, що передбачено ст. 181 СК України. Згідно ч. 3 ст. 193 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що неповнолітня [PERSON] позбавлена належної батьківської опіки та турботи з боку батька - відповідача у справі, а за таких умов, коли відповідач протягом тривалого проміжку часу ухиляється від виховання та матеріального забезпечення дитини, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не спілкуються з дитиною, суд вважає за необхідне позбавити його у відношенні дитини батьківських прав та стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2015 р. і до повноліття дитини, оскільки вказаний розмір відповідатиме інтересам дитини та чинному законодавству України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial