Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], котра проживає у [INFO], про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 28.10.2014 року по 23.05.2015 року у розмірі 2806,40 гривень, а також судових витрат, посилаючись на ті обставини, що відповідачка за надані послуги не сплачує та добровільно заборгованість не погашає З аналогічними вимогами позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, але ухвалою суду від 17 серпня 2015 у справі №2-н/263/782/2015 було відмовлено у прийнятті вищевказаної заяви та розяснено право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, у звязку з чим представник позивача звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Одночасно в заяві міститься вимога про розгляд справи заочно у звязку з повторною неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі ст.96, ст.98 ЦПК України позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], ІПН-3036605388, котра проживає у [INFO], суми заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2806,40 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 17 серпня 2015 року у справі №2-н/263/782/2015 було відмовлено у прийнятті вищевказаної заяви та розяснено право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, у звязку з чим представник позивача звернулася до суду з даним позовом. Із довідки-розрахунку, складеної техніком ВАТ «Донецькобленерго» 03.06.2015 року, вбачається, що станом на 23.05.2015 року [PERSON] (о/р 99-6) має заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2806,40 гривень. (Показання зняті 21.02.2015 року, 25.04.2015 року та 23.05.2015 року). Як зазначено в ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки. Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Таким чином, відповідачка [PERSON], проживаючи за адресою: [INFO], є користувачем електроенергії. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відносини, які виникають між споживачем електричної енергії та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими постановою КМ України від 26.07.1999 р. за №1357 і є обов'язковими для виконання кожною із сторін. Відповідно до п.42 ч.5 та ч.6 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно з п.48 вказаних Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Враховуючи наведене, суд вважає, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» мало підстави звернутися до суду за захистом свої порушених прав як енергопостачальника, оскільки відповідачка дійсно порушила Правила користування електроенергією, у звязку з чим з останньої на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 28.10.2014 року по 23.05.2015 року у розмірі 2806,40 гривень. Також, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved