Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 травня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 15_099, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у сумі 11000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 28 травня 2023 року. За користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку плату (проценти) у розмірі 56 процентів річних. Згідно із п. 3.2.1. кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий позичальником у банку. Згідно із п. 3.3.3. кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 183,33 грн. та оплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 6 числа місяця наступного за звітним, починаючи з червня 2018 року. Відповідно до п. 8.3. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та\\або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу. Відповідач систематично порушує свої зобов'язання за кредитним договором м, відповідно до умов якого у разі невиконання позичальником будь-якого зобов'язання зазначеного кредитним договором, банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій. Станом на 11.09.2018 року розмір заборгованості відповідача перед Банком за договором про споживчий кредит № 15_099 становить 12545,37 грн., з якої: 10816,67 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основний борг); 1561,11 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по нарахованим відсоткам, 99,88 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом (за основним боргом), 54,61 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 8,43 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу з липня 2018 року по вересень 2018 року, 4,67 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам з липня 2018 року по вересень 2018 року. На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 599, 611, 625, 627, 629, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 19, 27, 30, 57, 79, 175, 184 ЦПК України просить суд стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит від 29.05.2018 року № 5_099 у розмірі 12545,37 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися. Ухвалою суду від 10 січня 2019 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки 29 травня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 15_099, (далі Договір). Відповідно до п.2.2. Договору кредит надається в загальному розмірі 11000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном останнього повернення кредиту не пізніше 28 травня 2023 року. Згідно із п.2.3. Договору кредит надається на споживчі цілі. Відповідно до п. 2.4.1. Договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно із п.3.2.1. Договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно із п. 3.3.3. Договору позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 183,33 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 6 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з червня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданому йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п. 3.3.4. Договору, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту ста сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Згідно із п. 3.9.1. та п.п.3.9.1.1. банк має право, у випадку якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі, якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та\\або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Таке ж право банку зафіксовано і у п.4.2.1. Договору. Відповідно до п. 4.3. Договору позичальник зобов'язаний, зокрема, належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим Договором зобов'язання (п.п.4.3.1); завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим Договором на поточному рахунку (п.п. 4.3.10.). Згідно із п. 8.3. Договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та\\або сплати процентів за користування кредитом, та\\або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Договір підписано обома сторонами. Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 29.05.2018 року (Додаток № 1 до Договору), яку підписав відповідач, передбачено, зокрема, дати здійснення чергових платежів та їх суми. Судом встановлено, що 29.05.2018 року на виконання умов договору банком було надано відповідачу кредитні кошти в сумі 11000,00 грн. В порушення умов Договору відповідачем несвоєчасно та не у повній мірі здійснювалися кредитні платежі, що підтверджується розрахунком заборгованості ТВБВ 10026/099. 05.06.2018 року відповідачем сплачено 183,33 грн. основного боргу та 50,63 грн. пені. Більше платежі не здійснювалися. Суд вважає, що у даних правовідносинах слід застосовувати норми Цивільного кодексу України та норми Закону України «Про споживче кредитування» оскільки між сторонами склалися правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1056-1 процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 4 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов'язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. 09 серпня 2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-повідомлення № 99, яким відповідача було поінформовано про суму простроченої заборгованості та запропоновано терміново її погасити. Але станом на дату подання позову вказана заборгованість погашена позивачем не була. Суд вважає, що розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині визначення сум основного боргу, відсотків та пені, зроблено відповідно до вимог закону, умов договору та фактичних обставин справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині дострокового стягнення 10816,67 грн. загальної суми простроченого кредиту (основний борг), 1561,11 грн. загальної суми прострочених чергових платежів по нарахованим відсоткам, 99,88 грн. загальної суми пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом (за основним боргом), та 54,61 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення 3% річних, судом враховано таке. Позивач посилається на положення ч. 2 ст.625 ЦК України, як на підставу вимог про стягнення 8,43 грн. загальної суми 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу з липня 2018 року по вересень 2018 року та 4,67 грн. загальної суми 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам з липня 2018 року по вересень 2018 року. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідальність боржника перед кредитором у розмірі трьох процентів річних від простроченої суми, встановлений ч.2 ст.625 ЦК України, застосовується за умови, що інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Натомість, як встановлено судом та підтверджено письмовими доказами, сторони у договорі про споживчий кредит від 29.05.2018 року № 5_099 передбачили відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу (п.8.3. Договору). Отже, вимога про стягнення з відповідача поряд із пенею, розмір якої встановлено Договором, ще і 3 % річних у сумі 13,10 грн. відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, не ґрунтується на вимогах закону та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 99,9 % від суми позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору розміром 1760,23 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial