Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 7518,37 гривень, а також судових витрат у розмірі 1921,00 гривень. В обґрунтування вимог зазначив, що 05 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Маріупольського міського центру зайнятості з особистою заявою, на підставі якої останній було надано статус безробітного з 05 липня 2018 року та згідно тексту якої відповідача було ознайомлено під особистий підпис з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, визначеними Законом України «Про зайнятість населення». Однак під час реєстрації в Маріупольському міському центрі зайнятості знехтувала своїми обовязком та надала недостовірні дані щодо останнього місця роботи, умисно приховала відомості про факт зайнятості у період з 22.05.2018 року та 05.06.2018 року, внаслідок чого допомогу по безробіттю отримувала незаконно. Відповідач перебувала на обліку в Центрі зайнятості у період з 05.07.2018 року по 08.10.2018 року та за цей період незаконно отримала 7518,37 грн. допомоги по безробіттю. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка надала суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у її відсутність. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Матеріалами справи встановлено, що 05 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Маріупольського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з проханням виплатити допомогу по безробіттю, на підставі чого наказом №НТ180712 від 12 липня 2018 року їй була призначена допомога по безробіттю. При цьому відповідача було ознайомлено під особистий підпис з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, визначеними Законом України «Про зайнятість населення», а також Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Так, [PERSON] у письмовій заяві зобовязалася «у разі подання документів, які містять неправдиві відомості, а також неповідомлення про отримання будь-якого доходу в період перебування на обліку в службі зайнятості, добровільно повернути виплачене їй матеріальне забезпечення на випадок безробіття». Наказом від 16 жовтня 2018 року №НТ181016 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 09 жовтня 2018 року та припинено реєстрацію з 09.10.2018 року. Витягом із наказів Маріупольського міського центру зайнятості про прийняття рішення по особі [PERSON] (ПК № 053318070500052) наказ від 26.11.2018 року №181126, затверджено [PERSON] повернути суму боргу в розмірі 7518,37 грн. нараховану з 05 липня 2018 року по 08.10.2018 року. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 1174, складеним Маріупольським міським центром зайнятості від 26 листопада 2018 року, встановлено, що відповідачка надавала послуги цивільно-правового характеру ПП «Нова контора5» відповідно до умов договору б/н від 22 травня 2018 року та отримала дохід за червень 2018 року в розмірі 1969,83 грн. (розрахунково-платіжна відомість № НЗП-000016 та відомість на виплату готівки № ВЗП-000014 за червень 2018 року). Згідно довідки ПП «Нова контора5» від 22 листопада 2018 року, та копії трудового [PERSON] працювала на вказаному підприємстві на посаді продавця продовольчих товарів по трудовому договору № б/н від 22.05.2018 року, з 22.05.2018 року по 05.06.2018 року. Згідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості відповідачка за період з 05 липня 2018 року по 09 жовтня 2018 року отримала допомогу по безробіттю в сумі 7518,37 гривень. Відповідно ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи» зареєстровані в установленому порядку безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення. Таким чином, неподання відповідачкою відомостей про працевлаштування та отримання нею доходу призвело до незаконного нарахування виплати допомоги по безробіттю. У звязку з цим, [PERSON] було направлено рекомендований лист від 26 листопада 2018 року №10/4877/06-16/18 із вимогою про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, однак до теперішнього часу сума заборгованості добровільно погашена не була. Таким чином, суд вважає обґрунтованим звернення позивача за судовим захистом із вимогою про повернення незаконно одержаної відповідачкою суми допомоги по безробіттю у загальній сумі 7518,37 грн., у звязку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 1921,00 гривень.

Outcome: approved