Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати протиправними дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження № 52536851 від 04.10.2016року, скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 52536851 та зобов'язати державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-778/10, виданого 31.08.2010 року, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованості в розмірі 881 170,48грн. та судові витрати в розмірі 1820,00гривень. Мотивуючи вимоги, викладені у скарзі, скаржник вказує на те, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2010року, на підставі якого видано вказаний виконавчий лист та відкрито провадження державним виконавцем, набрало законної сили 21.06.2010року. Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.03.2015р. повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п.2ч.1ст.47, ст..50 Закону України « Про виконавче провадження». 03.06.2016р. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва змінено стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2-778/10, а саме: з АТ « УкрСиббанк» на ТОВ « ФК Довіра та гарантія» відповідно до договору факторингу № 18 від 20.04.2015року. 05.09.2016р. ТОВ « ФК Довіра та гарантія» направило заяву про відкриття виконавчого провадження по справі № 2-778/10 від 31.08.2010року. Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.10.2016р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ст..22,24, п.1ч.1ст.26 Закону України « Про виконавче провадження» в зв'язку з пропущенням строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Однакна вказаний момент діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року , ст. 22 якого встановлено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання в три роки. Відповідно до ст.. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Судовим розглядом скарги встановлено наступне. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби. Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень. Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ « УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 883 527,48гривень. Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.03.2015р. повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п.2ч.1ст.47, ст..50 Закону України « Про виконавче провадження». 03.06.2016р. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва змінено стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2-778/10, а саме: з АТ « УкрСиббанк» на ТОВ « ФК Довіра та гарантія» відповідно до договору факторингу № 18 від 20.04.2015року. 05.09.2016р. ТОВ « ФК Довіра та гарантія» направило заяву про відкриття виконавчого провадження по справі № 2-778/10 від 31.08.2010року. Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.10.2016р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ст..22,24, п.1ч.1ст.26 Закону України « Про виконавче провадження» в зв'язку з пропущенням строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Однакна вказаний момент діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року , ст. 22 якого встановлено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання в три роки. У зазначеному виконавчому листі вказано строк пред'явлення до виконання - три роки. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили. За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. Згідно з п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання. Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент набрання рішенням законної сили, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання складав три роки. Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. Суд має право лише поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку (стаття 371 ЦПК України). Наведена позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі № 6-711цс15. Відповідно до частини першої статті 24, пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги. З огляду на те, що ТОВ ФК « Довіра та гарантія» звернулося до суду після закінчення строку пред'явлення виконавчого документа до, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Outcome: dismissed