Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Представник позивача звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 13 листопада 2007 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «Ощадбанк» з [PERSON] уклали кредитний договір №2092-н на суму 100 100 грн. строком до 13 листопада 2010 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору Банком в цей же день укладено відповідачем договір застави транспортного засобу типу напівпричип, марки MONTRACON, модель SMRC 3А, 2001 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER] DC62179, реєстраційний номер [NUMBER], належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого та зареєстрованого РЕВ-1 УДПІ ГУ МВС України в Одеській області 10.11.2007 року. Також у цей самий день, у забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено з [PERSON] договір поруки №1 до кредитного договору №2092-н. Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 13.05.2010 року по справі за позовом банка до [PERSON] та [PERSON] - вирішено стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі - 502 073,10 грн. та судові витрати. Згідно п.3.3.1. кредитного договору [PERSON] зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання. Згідно з п.1.1 договору поруки №1 до кредитного договору №2092-н від 13.11.2007 року [PERSON] зобов'язався перед банком відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором. Однак, оскільки договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то з моменту ухвалення рішення, відповідно до п.1.5. кредитного договору були нараховані відсотки та пеню, у зв'язку з чим з моменту ухвалення рішення виникла заборгованість за кредитом, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 26.05.2014 року складає 165 573,51 грн., яка складається із: · прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.01.2007 р. по 26.05.2014 р. - 57 073,21 грн.; · пеня за прострочений основний борг та прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.01.2008 р. по 26.05.2014 р. - 62 489,46 грн.; · пеня за прострочені проценти за користування кредиту за період з 01.05.2008 р. по 26.05.2014 р. - 46 010,84 грн. У зв'язку з цим просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитом та справу розглянути без його участі. [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суду не повідомив. [PERSON] позов не визнає, обґрунтовуючи тим, що від банку ніяких повідомлень не отримував. Заслухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 13 листопада 2007 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «Ощадбанк» з [PERSON] уклали кредитний договір №2092-н на суму 100 100 грн. строком до 13 листопада 2010 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору Банком 13.11.2007 року укладено відповідачем договір застави транспортного засобу типу напівпричип, марки MONTRACON, модель SMRC 3А, 2001 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER] DC62179, реєстраційний номер [NUMBER], належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого та зареєстрованого РЕВ-1 УДПІ ГУ МВС України в Одеській області 10.11.2007 року. Також у цей самий день, у забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено з [PERSON] договір поруки №1 до кредитного договору №2092-н (а.с.8-16). Згідно розрахунку суми заборгованості, відповідач фактично отримав 100 100,00 грн. та заборгував 165 573,51 грн. Проте, вирішуючи питання щодо стягнення кредитних коштів з поручителя [PERSON], суд вважає, що в цієї частині позов не може бути задоволений, оскільки банком у відповідності до вимог ч.4 ст.559 ЦК України не пред'являлись вимоги до нього протягом півроку з часу настання строку виконання зобов'язань, що є наслідком припинення договору поруки. Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги представника позивача підлягають частковому задоволенні.

Outcome: approved