Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши наступне. 21 жовтня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 536/0157 за яким [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 70000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 жовтня 2024 р. зі сплатою 56 % річних за користування кредитом. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1166,67 грн. (одна тисяча сто шістдесят шість) грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Відповідач у порушення норм закону та умов договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31 березня 2020 року має заборгованість на загальну суму - 79929,77 грн., яка складається з: 67573,55 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 12158,44 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам; 156 грн. - загальний розмір пені; 14,53 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум по заборгованості по основному боргу; 27,25 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум по заборгованості по відсоткам. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву згідно якої, просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явився. Направлене на його адресу судове повідомлення, повернулось до суду з поміткою за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.10 ст.130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 21 жовтня 2019 року між сторонами укладений договір про споживчий кредит № 536/0157 згідно умов якого позивальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1166,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок (а.с.14-22). В результаті не виконання боржником зобов`язання станом на 31 березня 2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 79929,77 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 5-6). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору - 2102 грн.

Outcome: approved