Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Прокурор Чернігівського району звертаючись до суду з вказаним вище позовом, після уточнення та збільшення позовних вимог просить: - припинити право постійного користування земельною ділянкою [PERSON], загальною площею 17 га, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ЧНЧ №000047 від 14.08.1996 року, наданої йому для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; - визнати недійсним Державний акт серії ЧНЧ №000047 від 14.08.1996 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №37, на право постійного користування землею площею 17 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Мньовської сільської ради Чернігівського району та області, що виданий на ім.»я [PERSON]; - скасувати в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №37 запис про реєстрацію Державного акту на право постійного користування землею серії ЧНЧ №000047 від 14.08.1996 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що земельна ділянка, площею 17 га була надана [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства, на яку він 14.08.1996 р. отримав Державний акт на право постійного користування землею серії ЧНЧ №000047. В подальшому, на частину вказаної земельної ділянки 2,98 га, [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №007429, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6734. Оскільки засноване [PERSON] ФГ „Дрозд 06.09.2006 року припинило свою діяльність, на податковому обліку не перебуває, земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням, земельний податок не сплачується, що свідчить про наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою. У судовому засіданні прокурор заявлені уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позові. Представник Головного управління Держземагенства у Чернігівській області свого представника в судове засідання не забезпечив, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, уточнені позовні вимоги підтримують (а.с.59). Відповідач [PERSON] позов визнав, погодився з викладеними в позові обставинами. Проти задоволення позову не заперечував. Після оголошеної перерви в судове засідання 24.07.2015 року не з»явився. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Мньовська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти позову не заперечують ( а.с.58). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Чернігівської районної державної адміністрації [PERSON], віднесла вирішення даних позовних вимог на розсуд суду. Після оголошеної перерви в судове засідання 24.07.2015 року не з»явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційна служба Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція, про свою згоду на участь у справі не заявила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що розпорядженням Представника Президента України № 226 від 05.07.1993 року [PERSON] було надано в постійне користування для організації селянського (фермерського) господарства із земель запасу Мньовської сільської ради Чернігівського району, земельну ділянку площею 7 га ріллі та 21.05.1996 року розпорядженням Представника Президента України №201, [PERSON] було надано в постійне користування для розширення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 10 га ріллі (а.с.4,5). Згідно з умовами розпорядження Представника Президента України № 226 від 05.07.1993 року громадянин [PERSON] має право приступити до користування земельною ділянкою після одержання державного акту та реєстрації селянського (фермерського) господарства. Отже, земельна ділянка [PERSON] надавалась в постійне користування для організації селянського (фермерського) господарства за умови її використання після одержання Державного акту та реєстрації селянського (фермерського) господарства. 14 серпня 1996 року [PERSON] був виданий державний акт серії ЧНЧ №000047 про право постійного користування земельною ділянкою площею 17 га в межах згідно з планом землекористування, який відповідно до повідомлення Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області, є чинним (а.с.24,17). Відповідно до копії Свідоцтва про державну реєстрацію, [PERSON] зареєстрував селянське (фермерське) господарство «Дрозд» 12.08.1993 року, реєстрація якого була припинена 06.09.2006 року (а.с.35). Також судом встановлено, що 18 грудня 1998 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Мньовської сільської ради народних депутатів від 16.12.1998 року №66, було видано державний акт серії ІІ-ЧН №007429 на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,98 га, розташованої на території Мньовської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). Відповідно до проведеної перевірки на предмет встановлення використання [PERSON] земельної ділянки площею 17 га, яка була надана йому в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, комісією у складі сільського голови Мньовської сільської ради, секретаря сільської ради, депутата сільської ради та депутата районної ради, з участю [PERSON], встановлено, що з 17 га, що були наданні [PERSON] в постійне користування - 2,98 га він використовує для ведення товарного сільськогосподарського господарства згідно державного акту серії ІІ-ЧН №007429 від 18.12.1998 року, яка йому передана у приватну власність, а решту земельної ділянки 14,02 га більше 5 років не обробляє ( а.с.15). Факт не використання земельної ділянки за цільовим призначенням відповідно до державного акту серії ЧНЧ №000047 на право постійного користування земельною ділянкою площею 17 га , не заперечується і відповідачем [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що земельна ділянка площею 17 га, яка була надана [PERSON] в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, не використовується ним за цільовим призначенням. Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є: використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до ст.143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про припинення права постійного користування земельною ділянкою [PERSON] та визнання недійсним державного акту на право постійного користування спірною земельною ділянкою, є обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позовні вимоги про скасування запису про реєстрацію державного акта про право постійного користування землею в Книзі записів державних актів, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. До ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 16.10.2012 року були внесені зміни щодо визначення органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері державної реєстрації майнових прав. В зв'язку з чим, повноваження органів Держкомзему щодо реєстрації прав на землю, були припиненні з 01 січня 2013 року . «Порядок ведення книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право користування ділянкою, договору оренди» втратив свою чинність на підставі постанови КМУ від 17.10.2012 року. Відтак ведення книг при реєстрації майнових прав не передбачено. Дані, які вносились до таких книг перенесені до єдиної інформаційної системи Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 10 пункту 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року, однією з підстав припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду про припинення права власності на нерухоме майно. Отже, скасування державного акту на право власності на землю саме по собі дає відповідним органам право для внесення змін до державного реєстру . За таких обставин, позовні вимоги прокурора Чернігівського району в інтересах Головного управління Держземагенства у Чернігівській області про припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, скасування запису в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування земельною ділянкою, підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial