Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Прокурор Турійського району звернувся в суд з заявою в інтересах держави в особі Миляновичівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала на території села Миляновичі Турійського району, та якій згідно розпорядження Турійської районної державної адміністрації від 01 квітня 1997 року №123 видано сертифікат серії ВЛ №0245678 про право на земельну частку (пай). Спадкоємці [PERSON] відсутні, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, тому просить визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної частки (паю) вартістю 52912.97 грн. розміром 3.26 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ВЛ №00245678, розташованої на території Миляновичівської сільської ради після смерті [PERSON] та передати її територіальній громаді Миляновичівської сільської ради Турійського району Волинської області. Прокурор прокуратури Турійського району Книш В.В. та представник заявника -Миляновичівської сільської ради Турійського району Матвіїв О.М. у судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви, в яких заяву підтримують та просять розглядати справу без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Як вбачається з актового запису про смерть №8 від 05 квітня 2004 року (а. с. 15) [PERSON] померла [INFO] в с. Миляновичі Турійського району і після її смерті відкрилася спадщина. Листом відділу Державного агенства земельних ресурсів у Турійському районі від 10 лютого 2014 року №399 стверджується, що згідно розпорядження Турійської районної державної адміністрації від 01 квітня 1997 року №123 [PERSON] видано сертифікат серії ВЛ №0245678 про право на земельну частку (пай) вартістю 16000 грн. Станом на 10 лютого 2014 року грошова оцінка земельної ділянки становить 52912.97 грн. (а. с. 8). Згідно довідки №74 від 19 лютого 2014 року, виданої Миляновичівською сільською радою Турійського району Волинської області, [PERSON] на момент смерті проживала з чоловіком [PERSON], який вибув в с. Руда Любомльського району в будинок для престарілих, де і помер. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З відповіді Турійської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заводилася. Таким чином, з врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що можливі спадкоємці за заповітом та за законом після смерті [PERSON] відсутні, а тому слід визнати спадщину, що складається з права власності на земельну частку (пай) вартістю 52912.97 грн. розміром 3.26 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ВЛ №0245678, розташованої на території Миляновичівської сільської ради, після смерті [PERSON], відумерлою та передати її територіальній громаді Миляновичівської сільської ради Турійського району Волинської області.

Outcome: approved