Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Приватне підприємство «Безпека-Шериф» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.12.2017 року між ПП «Безпека-Шериф» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг за допомогою технічного охорони №76672, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві послугу, а саме: охорона об`єкта - здійснюється виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду групи швидкого реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт. Вказаним Договором було визначено, що послуги надаються за адресою [ADDRESS] . Вартість обраних відповідачем послуг складає 500,00 грн. за один місяць їх надання. Оплата здійснюється на умовах передоплати і проводиться замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідні послуги в повному обсязі. Проте відповідачем не виконуються грошові зобов`язання по сплаті вартості наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим починаючи з 13.07.2020 року послуги виконавцем не надаються, а загальна заборгованість станом на 29.10.2020 складає 2710,00 грн. З огляду на викладене, позивач ПП «Безпека-Шериф» просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за Договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №76672 від 28.12.2017 року в розмірі 2710,00 гривень та судові витрати в розмірі 2102,00 гривень. 26 листопада 2020 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справ та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу термін для поданні відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить провести розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та в своїй заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28.12.2017 року між позивачем ПП «Безпека-Шериф» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №76672 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, за умовами якого виконавець надає послуги замовнику в обсягах та кількості які ним обрані, в порядку та на умовах визначених цим договором. Обумовлений сторонами обсяг послуг та їх вартість вказується в Додатку 1 до даного договору та являється його невід`ємною частиною (а.с.6-9). Відповідно до Додатку 1 Переліку обумовлених послуг, послуги надаються за адресою [ADDRESS] , найменування послуги - охорона об`єкта, реагування на сигнал «тривога», спостереження за об`єктом, вартість вказаних послуг разом за місяць - 500,00 грн. (а.с.10). Відповідно до п. 2.3 договору, оплата здійснюється на умовах передоплати і проводиться замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Однак, судом встановлено, що відповідач належним чином не здійснює оплату наданих йому послуг, та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, відповідно до якого за відповідачем рахується борг по оплаті послуг за допомогою технічних засобів охорони станом на 29.10.2020 в розмірі 2 710,00 грн. (а.с.22). Водночас, відповідно до п.3.2.15. Договору замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, що надаються виконавцем згідно умов Договору. Крім того, п.п.8.1.-8.2. Договору визначено, що останній набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом календарного року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання обома Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо за 15 днів до закінчення дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається продовжений на той же термін, без обмежень кількості разів продовження дії Договору. Згідно підпункту «а» п.4.1.4. Договору Виконавець має право достроково розірвати Договір, безпосередньо повідомивши про це Замовника, якщо останній не здійснює оплату, чи затримує розрахунок в даному Договору. Однак, як вбачається із матеріалів справи відповідачем не виконано умови договору №76672 від 28.12.2017року, у зв`язку із чим у нього станом на 29.10.2020 року виникла заборгованість за надані послуги у розмірі - 2710, 00грн. 19.08.2020 року відповідачу [PERSON] направлено Повідомлення - вимогу про неналежне виконання зобов`язань за договором та сплату грошових коштів (вих.№19-08/20), відповідно до якого ПП «Безпека-Шериф» вимагає сплатити грошові кошти в загальному розмірі 2765,96 гривень за зазначені реквізити (а.с.20-21). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно із положеннями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України. Статтею 901 ЦК України, передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 978 ЦК України, за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Таким чином, визначаючи розмір заборгованості відповідача за оплату послуг за допомогою технічних засобів охорони, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі підписаного сторонами договору. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач не надав. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги наведені позивачем доводи і аргументи, які були оцінені судом, та відсутність будь-яких спростувань та заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про законність, доведеність і обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved