Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа територіальна громада села Новошино в особі Журавненської селищної ради Львівської області в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила 21.12.2013 та визнати за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавненської селищної ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,5200 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 007442 від 11.04.2000, виданого на підставі рішення Журавнівської селищної ради від 11.04.2000 та зареєстрованого в книзі реєстрації Державних актів за № 632. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради, загальною площею 1,5200 га, що належали померлому, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІII-ЛВ №007442 від 11.04.2000. [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав до дня смерті, яка наступила [INFO] , в селі Новошино Жидачівського району Львівської області. У виконавчому комітеті Журавненської селищної ради 17.10.2006 посвідчено заповіт від [PERSON] , який зареєстровано в книзі реєстрації нотаріальних дій за №214. Його донька, [PERSON] , проживала без реєстрації разом із своїм батьком [PERSON] у селі Новошино до дня його смерті, на день смерті, де проживає до цього часу. Інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині немає. Брати позивачки [PERSON] і [PERSON] не прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки із заявами прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Оскільки позивачка постійно проживала із батьком на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважає себе такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. Згодом позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Журавненської селищної ради. Окрім того, позивачка не може документально підтвердити факт її постійного проживання із батьком на час відкриття спадщини. За таких обставин \~позивачка змушена звертатися до суду із вимогою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулася із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 21.10.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 29.11.2021 /а.с.32-33/ Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.11.2021 року підготовче судове засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду на 24.12.2021 /а.с.49-50/. Розгляд справи по суті відбувся 24.12.2021 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи Журавнівської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Додатково повідомив, що на час розгляду справи відсутня інформація, яка б була підставою для заперечення стосовно предмету позову. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами 1та 4 статті 206 ЦПК\~встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки Відділу у Жидачівському району Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.05.2021, у книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Журавненської селищної ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення сесії Журавненської селищної ради від 11.04.2000, на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №007442 від 11.04.2000. Реєстраційний номер 632. Площа земельної ділянки 1,5200 га. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а.с.19/. Відповідно до копії архівного примірника Державного акту на право приватної власності на землю Серії III-ЛВ №007442 від 11.04.2000, [PERSON] був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавненської селищної ради, площею 1,5200 га./а.с.20-21/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2013, [INFO] в с. Новошино Жидачівського району Львівської області у віці 89 років помер [PERSON] /а.с.12/. Згідно заповіту від 17.10.2006, посвідченого секретарем виконавчого комітету Журавнівської селищної ради Л. Демків та зареєстрованого в реєстрі за № 214, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів усе своє майно дочці [PERSON] /а.с.14/. Згідно довідки виконавчого комітету Журавненської селищної ради №3006 від 16.09.2021 [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав до дня смерті, яка наступила [INFO] , в селі Новошино Жидачівського району Львівської області. У виконавчому комітеті Журавненської селищної ради 17.10.2006 посвідчено заповіт від [PERSON] , який зареєстровано в книзі реєстрації нотаріальних дій за №214. Його донька, [PERSON] , проживала без реєстрації разом із своїм батьком [PERSON] у селі Новошино до дня його смерті, на день його смерті, де проживає до цього часу /а.с.13/. Згідно витягу зі спадкового реєстру №64640642 від 11.05.2021, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася /а.с.16/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 20.06.1975, [PERSON] та [PERSON] 20.06.1975 уклали шлюб та дружині присвоєно прізвище [PERSON] . /а. с.11/. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 28.12.1960 року, [PERSON] народилася [INFO] в с. Новошино Жидачівського району Львівської області, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.04.2013, [INFO] в с. Новошино Жидачівського району Львівської області у віці 85 років померла [PERSON] /а.с.17/. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №64640477 від 11.05.2021 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася /а.с.18/. Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу № 97/02-31 від 30.10.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Журавненської селищної ради, що належали померлій і є спадковим майном /а.с.23/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У статті 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268\~ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Згідно\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст.\~1268,1269,1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем позивачці необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3\~ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є особою на чию користь складено заповіт та єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли у жоден із передбачених законом способів. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідачі проти задоволення позову не заперечують, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved