Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Приватне підприємство «Люблинецьбуд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, зокрема прохає зобовязати відповідача передати позивачеві наступне майно: диски шин причепа в кількості 1 шт. вартістю 200 грн., два колеса на ЗІЛ загальною вартістю 2410 грн., один промисловий слюсарний стіл вартістю 268 грн., два баки окрасочних СО-12 вартістю 3000 грн., 150 дроселів ДПМ вартістю 750 грн., коробку телефонну КРТН-10 вартістю 50 грн.,54 коробки телефонні УКГ -40 загальною вартістю 1242 грн., 25 ртутних ламп ДРТ-240 загальною вартістю 4750 грн., 13 ртутних ламп ДРТ 400 загальною вартістю 3770 грн., 17 ламп дзеркал 500 вт УКЗ-215 загальною вартістю 1105 грн., 32 лампи ДНАТ-250 загальною вартістю 2880 грн., 40 ламп ДНАТ 400 загальною вартістю 3000 грн., 11 ламп дугових ДРУ 400-5 загальною вартістю 2750 грн., 290 ламп комут. КМ 48-50 загальною вартістю 667 грн., 90 ламп комут. КМ 60-50 загальною вартістю 90 грн., 90 ламп комут. КМ 6-50 загальною вартістю 90 грн., насос КМ 80-65-180/б/дв вартістю 2173 грн., патрон Е-27 ФК-04 4А в кількості 40 штук загальною вартістю 240 грн., радіо розетки з блокир. в кількості 10 штук загальною вартістю 30 грн., 20 світильників без роз. ЛПО 30-40-11 ЗИ в кількості 20 штук на загальну суму 4400 грн., 15 однолампових світильників загальною вартістю 3600 грн., 100 світильників 4-х лампових ЛПБО 4*20 загальною вартістю 15500 грн., світильник для РТ ламп ГСП 18-400-004 загальною вартістю 800 грн., світильник л/р промисл. НСП 22*500 в кількості 5 штук загальною вартістю 905 грн., три світильники ЛПО 30-2*36-2-2 загальною вартістю 669 грн., 8 світильників ЛПО 34-4*36 загальною вартістю 1920 грн., 270 стартерів 20 С-127 загальною вартістю 1620 грн., 3 трансформатори ТАМУ -10С загальною вартістю 300 грн., 28 фільтрів ячеїстих ФЯУБ-10 загальною вартістю 2604 грн., 30 металорукавів Д50 загальною вартістю 540 грн., дозатор 4274 ДН 8-4-1 вартістю 18445 грн., 360 погонних метрів кабелю силового загальною вартістю 2340 грн., 2 конвейери скребкові КПС-М 320 т. загальною вартістю 130000 грн., два контейнери 2т загальною вартістю 944 грн.,8 кутників 100*10 загальною вартістю 128 грн., машина випробування пружин МИП-10 вартістю 13750 грн., насос консольний НГ-150-125-298/6 з/дв вартістю 28000 грн., установка масло насос. СГС вартістю 23939 грн., 5 шаф закритого типу 3/3-70000 загальною вартістю 3350 грн., 5 шаф закритого типу 3-0000 загальною вартістю 4350 грн., шафу силову СПМ-75 сх2 вартістю 1000 грн., арматуру сигнальну АС-1, в кількості 75 пог.м. загальною вартістю 160 грн., 2 вентилі СКУР-10 А загальною вартістю 684 грн., вимірювач швидкості течії ИСТІ-006-120-70 вартістю 2450 грн., волого вимірювач ВЧМ-803457 вартістю 2490 грн., датчики пожарні ДТЛ в кількості 100 штук загальною вартістю 500 грн., 8 дифманометрів ДМ 1001 У2 0*2,5 МРА загальною вартістю 400 грн.,електрометалізатор ЕМ-14 вартістю 20500 грн., іономір И-120.2 вартістю 5440 грн., 12 ключів переключ. КП-03 загальною вартістю 1680 грн., колонку звукову вартістю 85 грн., концентратор телеф. РИФ загальною вартістю 1600 грн., насос ГНОМ 53-10 вартістю 12000 грн., опромінював КД-33-Л вартістю 200 грн., три перетворювачі Ш-78 загальною вартістю 4437 грн., 4 підсилювачі УД-2 загальною вартістю 480 грн., 2 покажчики потоку загальною вартістю 1152 грн., 4 прилади ФБС-1/форма блок загальною вартістю 460 грн., 2 прилади ВИКА ОГЦ-1 загальною вартістю 7000 грн., прилад ИОП «КВАНТ-1» вартістю 1160 грн., 12 приладів контролю полумя ПКП-ф загальною вартістю 8940 грн., пульт Т-43-8 вартістю 535 грн., 2 пульти пожежні Сигн. ППС-3ПКПО 19-10-2 загальною вартістю 1690 грн., 4 регулятори температури ПТР-Е загальною вартістю 1000 грн., 4 регулятори температури ПТР-П загальною вартістю 1000 грн., 5 регуляторів температури РТ-Е загальною вартістю 750 грн., рентгенометрію вартістю 220 грн., сирену ПВ-СС вартістю 1290 грн., тахометр електр. 7ТЕ вартістю 3700 грн.,15 погонних мерів нержавіючої труби 6*1 загальною вартістю 2700 грн., ящик ЯРШ-3-63 вартістю 180 грн., а всього майна на загальну суму 373214 грн. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: приватне підприємство «Люблинецьбуд» є правонаступником КП «Будматеріали-99», яке є правонаступником «Дирекції по будівництву Люблинецького заводу газосилікатних виробів». У 1990-1993 роках для комплектації будівництва заводу Дирекцією по будівництву ЛЗГСВ було придбане, та поставлене на баланс заводу обладнання, у тому числі яке є предметом позову. Вказане майно перебувало на балансі підприємства до 2012 року. 11 червня 2012 року згідно видаткових накладних № РН-0000031 0000036 вказане майно було безпідставно передане відповідачеві [PERSON] по балансовій вартості. У кожній з вказаних накладних, підставою передачі відповідачеві майна зазначено «Умова продажу: згідно ухвали суду справа №0306/3015/2012 від 24.05.2012 року», що не відповідає дійсності, оскільки майно, зазначене у накладних не було предметом спору у вказаній цивільній справі. Спірне майно відповідач не придбавав у позивача, дійсна оцінка майна при його передачі не визначалась і рішення загальних зборів засновників підприємства з приводу передачі вказаного майна відповідачеві не приймалось. Визнаючи ту обставину, що відповідач [PERSON] вийшов зі складу засновників підприємства «Люблинецьбуд», позивач не визнає дійсним протокол зборів засновників підприємства від 03 травня 2012 року та прийняте на вказаних зборах рішення про повернення [PERSON] статутної частки із статутного фонду підприємства. З посиланням на п. 6.4.2 Статуту ПП «Люблинецьбуд» та ст.. 387, 1212, 1213 ЦК України прохає задовольнити позов. У ході розгляду справи представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, зазначених у ньому і прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позову не визнали і заперечили проти його задоволення. Заперечуючи проти позову посилаються на наступні обставини: відповідно п.4.5.2 Статут ПП «Люблинецьбуд» відповідач [PERSON] являвся одним із засновників підприємства . Належна йому частка в статутному фонді становила 8.47 %, що становить 36\~039,85 грн. із відповідною частку у майні підприємства. Порядок виходу засновників та порядок розрахунків у разі такого виходу було врегульовано положеннями розділу сьмого Статуту в редакції чинній на момент виходу відповідача із числа засновників підприємства. Питання щодо виходу та порядок розрахунків із засновником [PERSON] було вирішено на загальних зборах які мали місце 03.05.2012 року. На зборах було прийнято рішення щодо задоволення заяви про вихід [PERSON] із числа засновників та вирішено видати належну йому статутну та майнову частку, з визначенням нерухомого, що підлягало виділу відповідачеві. У звязку з тим, що вартість нерухомого майна, визначена для виділу відповідачеві в натурі була меншою, ніж належна відповідачеві частка в майні підприємства, то вказану різницю вирішено компенсувати за рахунок ТМЦ, які є швидкозношуваними матеріалами та перебувають на балансі підприємства. Отже , товарно-матеріальні цінності, які були передані [PERSON] за видатковими накладними від 11.06.2012 року, були передані останньому як виплата співзасновнику належної йому частки у майні підприємства в звязку із виходом з підприємства. Рішенням загальних зборів засновників ПП «Люблинецьбуд» від 28.02.2012 року було ухвалено призначити комісію по передачі майна засновникам при їх виході з складу засновників підприємства у складі трьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Тобто, загальними зборами, як вищим керівним органом, призначено комісію, як компетентний орган, щодо передачі майна засновникам у разі їх виходу із підприємства. Вказане рішення загальних зборів від 28.02.2012 року є чинним оскільки рішенням Ковельського міськрайонного суду у цивільній справі №159/7182/13-ц за позовом [PERSON] до ПП «Люблинецьбуд» про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників від 28.02.2012 року у задоволенні позову відмовлено повістю. В подальшому, загальними зборами засновників підприємства від 18.04.2012 року було врегульовано питання щодо попереднього розподілу майна в натурі між засновниками у разі їх виходу, а також вирішено питання щодо врегулювання різниці вартості майна, зокрема за рахунок рухомого майна, що перебуває на балансі підприємства. товарно матеріальними цінностями. При цьому бухгалтеру підприємства доручено після виходу засновників із підприємства оформити відповідні документи. Незважаючи на ту обставину, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 01.04.2013 року рішення загальних зборів «Про розподіл обєктів незавершеного будівництва у разі виходу» від 18.04.2012 року було визнано недійсним з підстав порушення підприємством порядку скликання, підставою для передачі відповідачеві [PERSON], як засновнику який виходить із числа засновників підприємства, спірного майна є наступні документи: заява відповідача про вихід із числа засновників та прийняте загальними зборами засновників рішення від 03.05.2012 року. Вказаним рішенням було ухвалено у звязку із виходом [PERSON] видати належну йому статутну частку та частку у майні підприємства шляхом виділу на його користь обєктів незавершеного будівництва, а різницю вартості частки доручено врегулювати та видати комісії, яка утворена на підставі рішення загальних зборів від 28.02.2012 року. Правомірність та законність прийнятого загальними зборами рішенням підтверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду від 05.07.2013 року та рішенням Апеляційного суду Волинської області від 05.09.2013 року, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] у визнанні незаконним рішення загальних зборів від 03.05.2012 року про вихід із числа засновників [PERSON] і виділення на його користь майна в якості проведення розрахунків щодо виплати належної йому частки. Рішенням апеляційного суду у вказаній справі також встановлено, що доводи апелянта ([PERSON] ) в тій частині, що зборами від 03.05.2012 року та від 04.05.2012 року неправомірно було прийнято рішення про видачу часток іншим співзасновникам підприємства та порушення у звязку з цим прав та інтересів позивача не впливають на правильність висновків суду першої інстанції , оскільки відповідно до розділу 6 Статуту вирішення вказаного питання відноситься до повноважень загальних зборів засновників. З метою врегулювання різниці у вартості виділеного нерухомого майна та належної [PERSON] частки у майні підприємства, комісією по передачі майна 30.04.2012 року було проведено засідання на якому за актами інвентаризації, яка проводилась на підприємстві з 12.03.2012 року по 23.03.2012 року, у відповідності до наказу №8 від 12.03.2012 року , було встановлено та затверджено наявну кількість та балансову вартість ТМЦ, яка має бути розподілена та видана засновникам у разі їх виходу. Відтак вартість виданих в наступному товарно-матеріальних цінностей встановлювалась на підставі бухгалтерських даних підприємства, щодо балансової вартості. В наступному, 08.06.2012 року , комісією, на виконання рішення зборів засновників від 03.05.2012 року, щодо врегулювання різниці належної [PERSON] частки у майні підприємства, з відповідачем [PERSON] було підписано акт приймання - передачі витребуваного майна за цінами їх балансової вартості. Отже, відсутні підстави для витребування спірного майна із чужого незаконного володіння, адже володіння є законним. Крім цього, відповідач [PERSON] пояснив, що незважаючи на те, що ним було підписано акт приймання передачі ТМЦ, у більшій частині товарно-матеріальні цінності, зазначені у накладних №РН-0000031-0000036 від 11 червня 2012 року були залишені ним на складах підприємства, оскільки фактично ніякої цінності вказане у накладних майно, не мало з тієї причини, що зберігалось на складах підприємства понад 20 років. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає. Згідно п.4.5.2. Статуту Приватного підприємства «Люблинецьбуд» відповідач [PERSON] являвся одним із засновників підприємства . Належна йому частка в статутному фонді становила 8.47 %, що становить 36\~039,85 грн. із відповідною частку у майні підприємства.(а.с.159 зворот). Порядок виходу засновників та порядок розрахунків у разі такого виходу було врегульовано положеннями Статуту в редакції чинній на момент виходу [PERSON] із числа засновників підприємства ( розділ 7 ). Зокрема, за змістом п.п.7.2-7.4 Статуту засновник має право вийти з підприємства, повідомивши інших засновників про свій вихід не пізніше ніж за місяць до виходу. Датою виходу Засновника з Підприємства є дата повного розрахунку з ним. Вихід засновника не може заборонятись рішенням загальних зборів. Засновник, який виходить з підприємства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному фонді Підприємства, визначену за даними балансу підприємства, складеного на момент виходу цього засновника. За домовленістю між Засновником та підприємством виплата вартості частини майна Підприємства може бути замінена переданням майна в натурі. Таке майно передається за вартістю, яка затверджується загальними зборами. Виплата вартості частини майна проводиться в строк, який не перевищує одного року з дня прийняття Засновниками відповідного рішення. (а.с.162). У відповідності до норм розділу 7 Статуту підприємства, питання щодо виходу та порядок розрахунків із засновником відповідачем [PERSON] було вирішено на загальних зборах засновників підприємства, які мали місце 03.05.2012 року. За рішенням зборів було задоволено заяву про вихід [PERSON] із числа засновників та вирішено видати належну йому статутну та майнову частку. Протокол зборів містить перелік нерухомого майна, яке виділяється відповідачеві в натурі, та у звязку із тим, що вартість вказаного нерухомого майна є меншою ніж належна [PERSON] частка в майні, то на вказану різницю вирішено виділити товарно-матеріальні цінності, які є швидкозношуваними матеріалами, які наявні та перебувають на балансі приватного підприємства. (а.с.164-165). Правомірність та законність прийнятого загальними зборами засновників підприємства від 03.05.2012 року рішення, стверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду від 05.07.2013 року та рішенням Апеляційного суду Волинської області від 05.09.2013 року, за якими рішення Ковельського міськрайонного суду від 03.05.2012 року, в частині відмови у задоволенні позову [PERSON] до ПП «Люблинецьбуд» про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників приватного підприємства «Люблинецьбуд» від 03.05.2012 року залишено в силі (а.с. 145-152). Окрім цього, відповідно до розділу 6 Статуту підприємства, рішення про видачу часток співзасновникам підприємства відноситься до повноважень загальних зборів засновників.(а.с.160-162). Отже, товарно-матеріальні цінності, які були передані відповідачеві [PERSON] за зазначеними у позовній заяві видатковими накладними від 11.06.2012 року, були передані останньому як виплата співзасновнику належної йому частки у майні підприємства в звязку із виходом із нього. Безпідставними є доводи позивача, щодо невірного визначення вартості майна, що було передане відповідачеві на підставі видаткових накладних від 11.06.2012 року. Згідно розділу 9 Статуту підприємства, підприємство здійснює оперативний та бухгалтерський облік результатів діяльності, веде статистичну звітність у встановленому порядку, несе відповідальність за достовірність, та подає державним органам згідно з установленими формами та строками. Комплексна ревізія фінансово-господарської діяльності Підприємства може відбуватись з ініціативи засновників і не частіше одного разу на рік.(а.с.162 зворот). Рішенням загальних зборів засновників ПП «Люблинецьбуд» від 28.02.2012 року було ухвалено призначити комісію по передачі майна засновникам при їх виході з складу засновників підприємства у складі трьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Тобто , загальними зборами, як вищим керівним органом, призначено комісію, як компетентний орган, щодо передачі майна засновникам у разі їх виходу із підприємства.(а.с.122-125). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2013 року у цивільній справі №159/7182/13-ц, провадження 2/159/1706/13 за позовом [PERSON] до ПП «Люблинецьбуд» про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників від 28.02.2012 року було ухвалено у задоволенні позову відмовити повністю. Відтак рішення загальних зборів засновників ПП «Люблинецьбуд» від 28.02.2012 року є чинним, а робота комісії легітимною.(а.с.127). З метою врегулювання різниці у вартості майна та належної [PERSON] частки у майні підприємства, комісією по передачі майна, 30.04.2012 року було проведено засідання на якому на підставі актів інвентаризації, яка проводилась на підприємстві з 12.03.2012 року по 23.03.2012 року у відповідності до наказу №8 від 12.03.2012 року у звязку з незаконним проникненням на склади підприємства [PERSON] та ухиляння останнього від проведення інвентаризації (а.с.126), було встановлено та затверджено наявну кількість та балансову вартість ТМЦ, яка має бути розподілена та видана засновникам у разі їх виходу.(а.с.129-142). У ході розгляду даної справи представник позивача [PERSON], заперечуючи доводи відповідача, поставив під сумнів дійсність Актів прийому-передачі ТМЦ від 23 березня 2012 року, складених комісією в складі засновників підприємства та бухгалтера підприємства з покликанням на ту обставину, що вказані акти не завірені печаткою підприємства, а також у звязку з тим, що форма вказаних актів не є тотожною формі, у якій складено Акт прийому-передачі від 08 червня 2012 року майна ПП «Люблинецьбуд» відповідачеві [PERSON] Однак належних та допустимих доказів на підтвердження своїх припущень позивач суду не надав. Акти прийому-передачі ТМЦ від 23 березня 2012 року, складені за результатами інвентаризації ТМЦ, проведеної у складі комісії, визначеному наказом директора ПП «Люблинецьбуд» №8 від 12 березня 2012 року «Про створення інвентаризаційної комісії» і тим же наказом було призначено дату проведення інвентаризації з 12 березня 2012 року по 23 березня 2012 року. (а.с.126). Акт прийому-передачі майна ПП «Люблинецьбуд» відповідачеві [PERSON] був складений 08 червня 2012 року іншою комісією, призначеною рішенням загальних зборів засновників ПП «Люблинецьбуд» від 28 лютого 2012 року і рішенням цих же зборів було визначено склад комісії. (а.с.122-124). Крім цього, рішенням загальних зборів засновників (власників) ПП «Люблинецьбуд» від 03 травня 2012 року Комісію по передачі майна було уповноважено відрегулювати різницю у вартості майна, яке необхідно виділити товарно-матеріальними цінностями та видати це майно відповідачеві [PERSON] та уповноважено бухгалтера підготувати та оформити належні документи, які необхідні для передачі майна. В наступному, 08.06.2012 року, комісією по передачі майна та відповідачем [PERSON], на виконання рішення зборів засновників від 03.05.2012 року, на врегулювання різниці належної [PERSON] частки у майні підприємства, було підписано акт приймання - передачі майна, що є предметом даного позову, за цінами їх балансової вартості. Відтак, вартість виданих відповідачеві [PERSON] товарно-матеріальних цінностей згідно видаткових накладних від 11 червня 2012 року та Акту прийому-передачі від 08 червня 2012 року встановлювалась на підставі бухгалтерських даних підприємства, згідно балансової вартості, що відповідає вимогам п.7.3 Статуту підприємства. Загальна вартість товарно-матеріальних цінностей, переданих відповідачеві згідно видаткових накладних № РН-0000031 0000036 від 11 червня 2012 року відповідає різниці у майні підприємства, що була призначена до виділу та частки відповідача у майні підприємства, належної йому при виділі. Отже, товарно-матеріальні цінності, про витребування яких позивається позивач, за наявності вищезазначених правових підстав, перебувають у законному володінні відповідача. Допущені бухгалтером у видаткових накладних № РН-0000031 0000036 від 11 червня 2012 року помилки, в частині умов (підстав) відчуження майна, а саме «згідно ухвали суду справа №0306/3015/2012 від 24 травня 2012 року» носить формальний характер і не можуть бути підставою для повернення майна. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У ході розгляду справи по суті представник позивача уточнив ціну позову 373214 грн. та звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати неоплаченої суми судового збору 3410 грн. до виходу суду у нарадчу кімнату. Клопотання представника позивача судом було задоволено, однак до виходу суду в нарадчу кімнату неоплачена сума судового збору позивачем та і не була оплачена. Згідно ч.2 ст. 82 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 ЦПК України залишається без розгляду або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved