Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

представник позивача Луньов В.О. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року у сумі 68456,55 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що у період з 10 січня 1981 року по 12 квітня 2017 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Укрзалізниця». У 2012 році ДП «Донецька залізниця», як і інші підприємства, установи та організації залізничного транспорту України, були перетворені в ПАТ «Українська залізниця». Під час знаходження [PERSON] у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року у сумі 68 456,55 грн. Вказана заборгованість підтверджена довідкою, виданою відокремленим підрозділом моторвагонного депо Ясинувата ДП «Донецька залізниця» № 418/04-05 від 26 квітня 2017 року. Згідно з наказом № 260-к від 12 квітня 2017 року [PERSON] за власним бажанням був звільнений з займаної посади. Неодноразово [PERSON] звертався до відповідача з вимогами щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі, але заборгованість погашено не було.14 грудня 2018 року позивач [PERSON] звертався до Дружківського міського суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заробітної плати у сумі 68456,55 грн. 26 грудня 2018 року судом було видано судовий наказ про стягнення з ПАТ «Українська залізниця» заборгованості по заробітній платі на користь [PERSON] Відповідач, не погодився з судовим наказом, звернувся до суду про скасування судового наказу. Згідно з ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 22 січня 2019 року судовий наказ було скасовано, у зв`язку із спором про право. Представник позивача Луньов В.О. просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 12 квітня 2017 року у сумі 68456,55 грн. Ухвалою суду від 21 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Призначено підготовче судове засідання на 17 квітня 2019 року на 10:00 год. 23 квітня 2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04 червня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду на 21 червня 2019 року. У судове засідання адвокат Луньов В.О. та позивач [PERSON] не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Адвокат Луньов О.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки [PERSON] [NUMBER] , заведену 06 грудня 1977 року, з 10 січня 1981 року по 12 квітня 2017 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем, обіймав посаду машиніста електропоїзду Відокремленого підрозділу моторвагонного депо Ясинувата Державного підприємства «Донецька залізниця». 12 квітня 2017 року [PERSON] було звільнено із займаної посади за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах (ст. 38 КЗпП України). Згідно висновку Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2 унеможливлення виконання ПАТ «Українська залізниця» регіональною філією «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, ст.ст.115,116 КЗпП України спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на територіях міста Донецька Донецької області; тривалими перервами в роботі транспорту, регламентованими умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини є надзвичайними, непередбаченими і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язальної сторони за трудовим договором, якою є ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», вони об`єктивно впливають на її обов`язки, передбачені законодавством України про працю, зокрема ст.ст.115, 116 КЗпП України та унеможливлюють їх виконання. Такі форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є підставами для звільнення від відповідальності зобов`язальної сторони, якою є ПАТ «Українська залізниця регіональна філія «Донецька залізниця ПАТ «Українська залізниця» за невиконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема ст.ст. 115, 116 КЗпП України, враховуючи субсидіарне застосування ст.4 КЗпП України та ст.ст.9, 263, 617 ЦК України. Відповідно до зазначеного висновку Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року втрата контролю і доступу ПАТ «Українська залізниця» до виробничих потужностей та іншого майна за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 68 , в тому числі, до оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звітів, що подавались до контролюючих органів, комп`ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням трудових відносин з працівниками, починаючи з 20 березня 2017 року щодо структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень», коли фактично вийшло з-під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями, позбавило можливості ПАТ «Українська залізниця» виконати зобов`язання перед вивільненими працівниками згідно зі ст.ст.47, 83, 115, 116 КЗпП України, а саме кожному звільненому працівнику структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця ПАТ «Українська залізниця» видати належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок. Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25 червня 2014 року № 200, прийнятої у відповідності до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі, на базі Державного підприємства «Донецька залізниця», згідно додатку № 1. 21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця». «Державне підприємство Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», та є регіональною філією даного товариства. Факт знаходження позивача в трудових відносинах з відповідачем підтверджується записами в її трудовій книжці, наказом про припинення трудового договору. Останній запис в трудовій книжці позивача зроблено відповідачем. Таким чином, суд вважає, що ПАТ «Українська залізниця» є належним відповідачем у справі. Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі ст.ст. 94, 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган мають виплачувати заробітну плату за виконану роботу та не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами та колективними договорами. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці, відповідно до актів законодавства і колективного договору, на підставі укладеного трудового договору, а згідно зі ст. 22 цього Закону, суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу № 1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», позивач перебувала з відповідачем в трудових відносинах до 12 квітня 2017 року, але при звільненні не отримав всі належні йому платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду з прав людини та нормам діючого законодавства України. Як вбачається з роз`яснень викладених у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. На підтвердження нарахованої але не виплаченої заробітної плати позивачем надано суду довідку №418/04 від 26 квітня 2017 року про те, що за період з 01 лютого 2016 року по 12 квітня 2017 року сума невиплаченої заробітної плати [PERSON] , за період з 01 лютого 2016 року по 12 квітня 2017 року, складає 68456, 55 грн. Довідка підписана посадовими особами: начальником моторвагонного депо Ясинувата - [PERSON] та головним бухгалтером [PERSON], та завірена печаткою Відокремленого підрозділу моторвагонного депо м. Ясинувата. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позивач підтвердив наявність заборгованості відповідача з виплати заробітної плати за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року у сумі 68456,55 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з ПАТ «Українська залізниця» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved