Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року в загальному розмірі 10048 грн. 86 коп. та 1921 грн. судових витрат. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідач, не уклавши договір на постачання теплової енергії безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташовані нежитлові приміщення відповідача. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. За період бездоговірного користування з 16.10.2017 року по 31.10.2019 року відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на 8851 грн. 92 коп. За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про включення опалення №170/6956 від 16.10.2017 року; №170/10102 від 27.10.2018 року та відключенням опалення №170/8594 від 10.04.2018 року; №170/8594 від 09.04.2019 року. Таким чином, у період з 16.10.2017 року по 31.10.2019 року відповідач за рахунок позивача користувався тепловою енергією на потреби опалення та гарячого водопостачання без договору, тобто без достатніх підстав. Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачу за вказаною у позовній заяві адресою, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет 11.09.2020 року було викладено судове повідомлення, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та роз`яснено відповідачу його право щодо направлення до суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів та заяв свідків, що підтверджують заперечення відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавав. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення підвальної частини №1-1, 7, 6, 4, 5 загальною площею 92, 6 кв.м в літ. «А-4» в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів. Згідно розрахунку, який знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед підприємством за отриману теплову енергію за період з 16.10.2017 року по 31.10.2019 року складає 8851 грн. 92 коп. Крім того, згідно розрахунків, які знаходяться в матеріалах справи, інфляційні витрати складають 999 грн. 49 коп., та 3% річних у сумі 197 грн. 45 коп. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення опалення №170/6956 від 16.10.2017 року; №170/10102 від 27.10.2018 року та актами про відключення опалення №170/8594 від 10.04.2018 року; №170/8594 від 09.04.2019 року, що складені представниками КП «Харківські теплові мережі» та житлово-експлуатаційної організації. Як вбачається з матеріалів справи, за кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Згідно ст.68 ЖК України наймачі зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується окремо від квартирної плати згідно встановленим тарифам. Однак, відповідач будучи зобов`язаним своєчасно вносити плату за отриманні послуги, в однобічному порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашає заборгованість добровільно. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. На підставі ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Такі заяви до суду не були надані. Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач порушує право позивача на отримання оплати за надання послуг з опалення, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а сума боргу - стягненню. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved