Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №DNH4KP20181185 від 07.10.2006 року яка складається з 2\~673,55 грн. - заборгованість за кредитом, 18\~116,20 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 45\~999,96 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасніть виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. штрафи (фіксована частина), 3\~339,49 грн. процентна складова. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 07.10.2006 року банк надав [PERSON] кредит у розмірі 5\~457,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, заборгованість по тілу кредиту - не повернув, відсотки за користування кредитом - не сплатив, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути вищевказану заборгованість з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала , вважала, що банк пропустив строки позовної давності, для звернення до суду, також надала до справи рішення Полтавського районного суду від 26.03.2014 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 07.10.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №DNH4KP20181185, згідно якого банк надав [PERSON] строковий кредит в сумі 5\~457,40 грн. строком на 12 місяців по 08.10.2007 року включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць (25,08% на рік ) , на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання Позичальника поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Судом встановлено, що у лютому 2014 року позивач звертався до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним догвоором №DNH4KP20181185 від 07.10.2006 року в розмірі 39\~726,50 грн., яка станом на 22.01. 2014 року складалася з наступного: - 2673.55 грн. заборгованість за кредитом; - 12565.91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 22119.11 грн. пеня за несвоєчасне використання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1867.93 грн. штраф (процентна складова). Однак, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26.03.2014 року по справі №545/343/14-ц у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності. Рішення суду набрало законної сили. Не зважаючи на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26.03.2014 року по справі №545/343/14-ц, яким відмовлено у задоволенні вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення 39\~726,50 грн. заборгованості за кредитом позивач продовжував нараховувати відсотки пеню та штрафи на дане тіло кредиту. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.04.2017 року на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК Українипровадження в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №DNH4KP20181185 від 07.10.2006 року, в розмірі: 2673.55 грн. заборгованості за кредитом; 12565.91 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 22119.11 грн. пені за несвоєчасне використання зобовязань за договором - закрито. Оскільки, питання щодо стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла по даному кредитному договору у розмірі 39\~726,50 грн станом на 22.01. 2014 року було предметом розгляду цивільної справи №545/343/14-ц та в задоволені позовних вимог було відмовлено, суд вважає, що подальше нарахування відсотків, пені та штрафів здійснено відповідачем безпідставно та не грунтується на законі, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 33270,63 грн з яких 5 550,29 грн. (18\~116,20 - 12 565,91=5 550,29) заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 23 880,85 грн. (45\~999,96 - 22 119,11=23 880,85) заборгованості за пенею за несвоєчасніть виконання зобовязань за договором, штрафів у розмірі: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3 339,49 грн. - штраф (процентна складова), є такими, що задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed