Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.06.2010, у розмірі 42497,73 грн, станом на 30.09.2019, з яких заборгованість за тілом кредиту - 314,89 грн, за відсотками за користування кредитом - 37353,83 грн, заборгованість за пенею та комісією - 2329,12 грн, штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - фіксована частина і 1999,89 грн - процентна складова, а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 24.06.2010 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке перейменоване на АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1200,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у Заяві відповідач надав згоду на те, що вказана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір), який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Свої зобов`язання за кредитним договором від 24.06.2010 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 51 зворот). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 70,73,77), однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Відповідно до п. 2 ч. 7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, у силу ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.2010 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій відповідач підтвердила своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, а також що вона ознайомлена з умовами кредитування та погоджується на них (а.с. 9, 10, 11-22). По суті вказаний договір є договором приєднання, у розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил, [PERSON] надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку. Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] отримав кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн на картковий рахунок з видачею пластикової картки, який в подальшому збільшено до 1200,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування (а.с.9,55). [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с. 53-54,5-6), випискою за кредитною карткою (а.с. 61-66), згідно з якою [PERSON] активно користувалася картковим рахунком, зокрема знімав готівку, розраховувалася за товари, отримані послуги, а також здійснював часткове погашення заборгованості, вносячи кошти на картковий рахунок у терміналах самообслуговування, востаннє 27.12.2017 на суму 500,00 грн. Вказане свідчить про визнання ним боргу. Кредитування відповідача здійснюється за умовами кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 10). Згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за користування кредитними коштами встановлюється базова відсоткова ставка - 2,5 % на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році (а.с. 13). Також договором визначено розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді 7 % від заборгованості (але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості). Передбачений умовами договору і пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості) (а.с. 10 зворот). Умовами договору передбачено пеню = 2,5% (базова відсоткова ставка) + 1% від заборгованості, про те не менше ніж 30,00 грн. на місяць. Також умовами договору передбачено, що за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань нараховується штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а.с.10). Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 11.08.2010, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором від 24.06.2010 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 1200,00 грн, що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, у результаті чого, станом на 30.09.2019 утворилась заборгованість за кредитом - 314,89 грн та відсотках нарахованим за користування кредитом - 37353,83 грн, яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, який відповідач не заперечив, та з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Умовами договору «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачена пеня за несвоєчасне погашення кредиту, а також комісія за обслуговування (а.с. 10). Ставлячи перед судом питання про стягнення з відповідача в рахунок погашення заборгованості за пенею та комісією, банк не розмежовує вказані складові, незважаючи на звернення уваги на це в ухвалі суду від 13.03.2020 (а.с.42). У розрахунку заборгованості вказана сума зазначена як сума нарахованої пені та комісії, а в стовпчику розрахунку як «сума пені», що є незрозумілою, суперечливою складовою розрахунку заборгованості, та не допускається у відносинах зі споживачем. Тому суд приходить до висновку що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки умовами договору передбачено право банку нараховувати штрафи за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, зокрема 500 грн. фіксована частина та штраф 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, беручи до уваги доведення в судовому засіданні факту прострочення [PERSON] платежів за кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь банку штраф - 500 грн, та штраф 5 % від суми заборгованості, що виходячи з розміру встановленої судом заборгованості складає 1883,43 грн. (37668,72 грн х 5 % /100 %). Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, часткову обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.06.2010, станом на 30.09.2019, а саме за тілом кредиту - 314,89грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 37353,83 грн, штраф фіксована частина - 500 грн та штраф відсоткова складова - 1883,43 грн, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, у загальному розмірі 40052,15 грн (з розрахунку: 314,89+37353,83+500+1883,43). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial