Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з неї борг у сумі 19423.25 грн., який утворився внаслідок невиконання зобов'язань за укладеним 28.01.2011 року з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитним договором № б/н. Сума боргу складається з: 9322,80 грн. - заборгованість за кредитом, 8699,34 Грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом - штраф 500 грн. (фіксована частина), 901.11 грн. - штраф (процентна складова). Крім цього просив стягнути понесені судові витрати в сумі 243.60 грн. Представник позивача, діючий на підставі довіреності № 1240-О від 24.04.2013 року, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснив, що відповідачці 28.01.2011 року було надано кредит у розмірі 11100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача В СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ ЗМЕНШИВ розмір позовних вимог на суму штрафу 901 грн. 11 коп. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала у повному об'ємі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, давши оцінку усім зібраним у справі доказам, дійшов висновку про таке: 28.01.2011 року між «ПриватБанком» та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н, за яким банк, шляхом перерахування кредитних коштів на відкритий банком картрахунок, надав її кредитні кошти у розмірі 11100,00 гривень зі сплатою за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка своїми підписами підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та позивачем Договір. 28.01.2011 року було відкрито кредитну лінію якою відповідачка почала користуватись, одержуючи та погашаючи кредити. Пункт 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає обв»язок клієнта погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом до п.2.1.1.7.6 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів - позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У порушення вимог Закону та умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, тому станом на 31.07.2014 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 18522,14 грн., з яких: 9322,80 грн. - заборгованість за кредитом, 8699,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та штраф 500 грн. (фіксована частина), 901.11 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача В СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ ЗМЕНШИВ розмір позовних вимог на суму штрафу 901 грн. 11 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, в тому числі і з договору. А в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Враховуючи, що договірні зобов'язання відповідачем належним чином не виконані, суд задовольняє позовні вимоги представника позивача у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Частиною 4 статті 130 ЦПК України передбачено ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. На підставі ст. 509, 510, 526, 527, 530, 532 ЦК України,

Outcome: approved