Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до відповідачів в обґрунтування якого покликався на те, що 21.08.2013р. між Кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2333, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 5300грн. строком на 24 місяців із сплатою 42 % річних із щомісячною оплатою основної суми і відсотків. З метою забезпечення кредиту, відповідач [PERSON] виступила поручителем, оформивши договір поруки. За час дії кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснила жодної оплати, незважаючи на неодноразове нагадування. Не реагувала на це і поручитель. В зв'язку з цим станом на 31.12.2014р. їх заборгованість за кредитом становить 12768,21грн., з яких: 5300грн. - основна сума заборгованості; 7468,21грн. - відсотки. Тому просить суд достроково розірвати кредитний договір № 2333 від 21.08.2013р. про надання кредиту [PERSON], стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача - Бойчук М.В. в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України викликалася в судове засідання через оголошення у пресі, однак в судове засідання повторно не з'явилася, про причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідачів, розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.08.2013р. між Кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2333, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 5300грн. строком на 24 місяці із сплатою 42 % річних із щомісячною оплатою основної суми і відсотків (а.с.3,4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.6) [PERSON] порушувала графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала, у зв'язку з чим станом на 31.12.2014р. має заборгованість перед позивачем у розмірі 12768,21грн., з яких: 5300грн. - основна сума заборгованості; 7468,21грн. - відсотки. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем суду не подано. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань 21.08.2013р. між Кредитною спілкою «Самопоміч» укладено договір поруки з [PERSON], яка несе солідарну відповідальність у повному обсязі (а.с.5). В той же час згідно вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. П. 4.3.1 Кредитного договору № 2333 від 21.08.2013р. визначено, що спілка має право достроково розірвати договір, стягнути кредит та відсотки повністю за весь термін, передбачений п. 1.4 договору, а також звернути стягнення на майно позичальника або поручителя про настанні одного з наступних фактів: а) використання кредиту не за цільовим призначенням; б) прострочення позичальником сплати кредиту та відсотків за користування кредитом на термін що перевищує три календарних місяці. Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що є всі підстави кредитний договір розірвати та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved