Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Прокурор Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері звернувся до суду в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня»до [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в розмірі 32070,53 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від16 грудня 2020 року кримінальне провадження № 12020270210000835 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вказана ухвала Прилуцького міськрайонного суду набрала законної сили. Судом встановлено, що близько 22:00 год. 00 хв.14.08.2020 [PERSON] , керуючи автомобілем «FordFocus», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Київська в м. Прилуки Чернігівської області в напрямку від вул. Ю. Коптєва до вул. Гімназична, на нерегульованому пішохідному переході перехресті вулиць Київська - Вокзальна, в порушення вимог п.п. 2.9а, 18.1 ПДР, знехтувавши безпекою дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу для надання дороги пішоходам, не надав перевагу в русі пішоходам, які здійснювали перехід проїзної частини по нерегульованому пішохідному переході вул. Київська від центральної міської площі до вул. Вокзальна, внаслідок чого скоїв наїзд на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №254 від 22.10.2020 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня. В подальшому, після вчинення наїзду на [PERSON] , водій [PERSON] , не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не звернувся за допомогою до присутніх осіб і не відправив потерпілу до лікувального закладу, хоча повинен і мав об`єктивну можливість це зробити, натомість самовільно покинув місце пригоди та залишив потерпілу в небезпеці.У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні в КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» з 14.08.2020 по 07.10.2020, вартість лікування за вказаний період становить 32070,53 грн. Вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди державі повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження №12020270210000835 та ухвалоюПрилуцького міськрайонного суду від16 грудня 2020 року.Однак, КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» заходи щодо реального стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вживалися, оскільки, лікувальний заклад до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілої [PERSON] від злочину не звертався, внаслідок чого порушуються державні інтереси, які полягають в забезпеченні повернення до бюджету відповідного державного закладу охорони здоров`я, понесених витрат. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача - [PERSON] . Згідно письмової заяви військового прокурора №14-41 вих-21 від 11.03.2021 вбачається, що відповідно наказів Генерального прокурора №54 від 02.03.2021 «Про окремі питання забезпечення початку роботи спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах окружних)», №40 від 17.02.2021 «Про день початку роботи окружних прокуратур», з 15 березня 2021 року спеціалізовані прокуратури у військовій та оборонній сфері (на правах окружних) реалізовують функції прокуратури відповідно до компетенції в межах визначених територій. Військова прокуратура Чернігівського гарнізону припиняє свою діяльність. Правонаступником є Чернігівська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері. У судове засідання прокурор Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. В судове засідання позивач представник КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також, не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 16 грудня 2020 року кримінальне провадження №12020270210000835 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності(а.с. 12-13). Відповідно до довідки №5/1249, наданої головним лікарем КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», вартість перебування на лікуванні в КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» потерпілою [PERSON] за період з 14.08.20 по 07.10.20 становить 32070,53 грн.(а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Частинами 1 та 3 ст.1206 ЦК України закріплено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 даної постанови, також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Згідно з п.2 указаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Відповідно до п.4 зазначеного Порядку стягненні в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Оскільки, в результаті злочинних дій [PERSON] потерпіла [PERSON] , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив 32070,53 грн. на її лікування, а відповідач не надав заперечень проти позову, то саме така сума і повинна бути стягнута з відповідача на користь КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 2270 грн. На підставі наведеного та ст.166, 1191, 1206 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» ,

Outcome: approved