Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача, [PERSON] на користь Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» суму заборгованості по кредиту за липень 2014 року по вересень 2014 року в розмірі 1125 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Шаповалова Я.Ю. не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 17.02.2014 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПС №91, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 4500 грн., під 44% річних, загальним строком користування 12 місяців, з обов'язком погасити кредит до 17.02.2015 року. У відповідності до п.3.3 договору сторони домовились, що проценти за користування кредитом відповідач сплачує авансом в день підписання кредитного договору. Погашення кредиту здійснюватиметься в сумі 375 грн. кожного місяця не пізніше останнього робочого дня поточного місяця шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок позивача. Згідно п.4.2 договору протягом дії кредитного договору або до повного погашенні заборгованості по кредиту відповідач зобов'язується щомісячно сплачувати кредит в розмірі 375 грн. з рахунку відкритого в Лозівському відділенні АТ «Ощадбанк» протягом 12 місяців, починаючи з наступного місяця після укладання кредитного договору. Оскільки п.3.3 договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то відповідач скористався цим правом і 17.02.2014 року уклав з Лозівським відділенням АТ «Ощабданк» ф.190 на списання щомісячного регулярного платежу на користь позивача протягом 12 місяців по 375 грн. починаючи з березня 2014 року, але відповідач дану домовленість порушив, оскільки починаючи з липня 2014 року платежі взагалі не надходили (а.с.8,9). Для врегулювання спору в досудовому порядку позивачем 07.06.2014 за вих.№07/06 було направлено на адресу відповідача вимогу про виконання зобов'язань за кредитним договором та сплатою заборгованості в розмірі 375 грн., однак останній на неї не відреагував (а.с.10). З довідки про стан заборгованості по кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПС №91 від 17.02.2014 року, наданого позивачем вбачається, що відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з цим, станом на вересень 2014 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 1125 грн., заборгованість по відсотках - відсутня (а.с.12,13). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобов'язання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved