Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі ПрАТ «Київобленерго», позивач) в особі свого представника Годятської А.В., звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі споживачі, відповідачі), в якому просив стягнути солідарно з останніх на користь ПрАТ «Київобленерго» заборгованість за використану електричну енергію в розмірі 10 022 грн. 74 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову посилавсь на те, що позивач є суб`єктом господарювання, отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевим електричним мережам на території Київської області. 16.01.2000 року між позивачем та гр. [PERSON] було укладено Договір про користування електричною енергією №89/26, відповідно до умов якого Макарівський районний підрозділ поставляє електроенергію за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася своєчасно сплачувати спожиту електричну енергію відповідно до вимог законодавства. За інформацією Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON] померла у 2007 році. На даний час власником майна за вказаною адресою є [PERSON] (дочка покійної). В даному будинку без реєстрації проживає [PERSON] (син [PERSON] ) разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Тобто, після смерті [PERSON] споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] продовжується. Внаслідок несплати\~за спожиту\~електричну енергію\~у відповідачів\~перед позивачем\~виник борг у сумі 10\~022,74 грн., що вбачається з показника лічильника СО-И449М № 0001116 за особовим рахунком № [NUMBER] , та станом на 01.08.2019 р. спожито електричної енергії у розмірі 18 079 кВт.год. На момент звернення до суду з вказаним позовом борг у сумі 10\~022,74 грн. відповідачами погашено. Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду\~від 04.12.2019\~року позовну\~заяву ПрАТ\~«Київобленерго»,\~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.\~ У зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання відповідачів судом не встановлено, тому про розгляд справи їх повідомлено через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. Окрім того, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками відповідачам направлено за адресою, що вказана у позовній заяві, поштове відправлення отримано особисто 14.01.2020 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104819970. У встановлений судом строк відповідачі на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надали, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що ПрАТ «Київобленерго» є суб`єктом господарювання, що отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з розподілу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області. Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальником регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року №2019-VIII, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 №1875-IV, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (далі Правила, ПКЕЕН), що діяли на монет виявлення порушення, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 та Договором. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.1.1. ПКЕЕН вимоги Закону та ПКЕЕН є обов`язковими для виконання всіма споживачами. Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Так, 16.01.2000 року між позивачем та гр. [PERSON] було укладено Договір про користування електричною енергією №89/26, відповідно до умов якого Макарівський районний підрозділ поставляє електроенергію за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася своєчасно сплачувати спожиту електричну енергію відповідно до вимог законодавства. Цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення (а.с. 9-10, 18). За інформацією Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області від 07.08.2019 р., [PERSON] померла [INFO] . Власником майна за вказаною адресою є [PERSON] (дочка покійної). В даному будинку без реєстрації проживає [PERSON] (син [PERSON] ) разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми (а.с. 12). Тобто, після смерті [PERSON] споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] продовжується. Внаслідок несплати\~за спожиту\~електричну енергію\~у відповідачів\~перед позивачем\~виник борг у сумі 10\~022,74 грн., що вбачається з показника лічильника СО-И449М № 0001116 за особовим рахунком № [NUMBER] , та станом на 01.08.2019 р. спожито електричної енергії у розмірі 18 079 кВт.год., заборгованість складає 10\~022,74 грн., що підтверджується рахунком за електроенергію № 6509734981 від 31.07.2019 р., особовою карткою споживача та розрахунком заборгованості (а.с. 13-17). Відповідно до\~ст.\~1\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні»\~послуги індивідуальний\~споживач -\~фізична або\~юридична особа,\~яка є\~власником (співвласником)\~нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ст. 5 Закону, до житлово-комунальних послуг належать зокрема: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною першою статті 12 Закону передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (норми даної статті поширюються не лише на власника, а й на особу, яка наділена майновими правами щодо нього у найбільшому обсязі). Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний суд України своєю постановою від 20.04.2016 року №6-2951цс15 «...відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплатити надані йому послуги в межах строку позовної давності...» Пунктом 42 Правил передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН - розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно із п. 20 ПКЕЕН - розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць (аналогічна норма містить п. 2.3.13 ПРРЕЕ). Слід зазначити, що п. 28 ПКЕЕН (аналогічна норма містить п. 5.12 ПРРЕЕ) передбачено, що у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. На момент звернення до суду у позивача відсутні письмові звернення відповідача з повідомленням про виявлення в платіжному документі помилкових показань приладу обліку та виставлених сум, а також прохання проведення відповідного перерахунку вартості спожитої електричної енергії відповідно до фактичних показників приладу обліку відповідача, а також відсутня заява на укладення договору розстрочки сплати вищевказаного боргу. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією\~для населення, споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення\~правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладу обліку. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи також, що викладені у позові обставини відповідач не заперечила, суд визнає докази достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач надав послуги, які відповідач отримала, але не оплатила. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати позивача зі сплати судового в розмірі 1921,00 грн., підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах, тобто по 960,50 грн. з кожного. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved