Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Прокурор м.Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 737,00 грн., які просить стягнути з [PERSON] в користь місцевого бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких міркувань. 03 березня 2013 року, близько 03 год. 00 хв. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля входу в клуб «Арена Холл», що розташований в м. Тернополі на вул. М.Кривоноса, 2Б, зреалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], під час суперечки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому [PERSON] правою рукою декілька ударів в обличчя, спину та грудну клітку, від чого потерпілий впав на землю. Після цього, [PERSON], скориставшись безпорадним станом потерпілого, умисно наніс йому декілька ударів ногами по різних частинах тіла, спричинивши [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку (разом із синцями та саднами шкірних покривів і крововиливом у сполучну оболонку очного яблука), які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров'я. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 29.05.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 900 гривень в дохід держави. Відповідно до інформації за №01-3/1563 від 10.07.2014 року, наданої «Тернопільською університетською лікарнею» комунального закладу Тернопільської обласної ради, вартість лікування потерпілого [PERSON], [INFO] у нейрохірургічному відділенні з 03 03.2013р. по 14.03.2013 року складає 1474 грн. Як вбачається із квитанції №26 від 29.09.2014 року, іншим співучасником злочину [PERSON] відшкодовано витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 737,00 грн. У відповідності до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді. Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього кодексу. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров»я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, кошти стягненні з винної особи зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки фінансування закладів охорони здоров'я, зокрема лікарні, здійснюється з Державного бюджету України, вбачаються порушення інтересів держави, а тому є підстави для звернення прокурора до суду в межах його компетенції, передбаченої ст. 121 Конституції України для захисту інтересів держави. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати відповідачем витрат пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved