overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Прокурор в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до Комунального підприємства «Сніжнянськритуал» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи тим, що до прокуратури міста Сніжне надійшло звернення [PERSON], в якому зазначено, що КП «Сніжнянськритуал» тривалий час не виплачує їй заробітну плату. Внаслідок відсутності грошових коштів вона не має можливості скласти позовну заяву через юридичну консультацію. [PERSON] дійсно працює в КП «Сніжнянськритуал» на посаді наглядача кладовища. Згідно довідки, виданої адміністрацією КП «Сніжнянськритуал» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 27 січня 2014 року становить 2 888 гривень 33 копійки, а саме: за листопад 2013 року - 1309, 28 грн., з а грудень 2013 року - 1579, 05 грн. У судовому засіданні прокурор позов підтримав в повному об'ємі. Просить суд задовольнити позов і стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та судовий збір. Представник відповідача в особі директора КП «Сніжнянськритуал» [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи, до початку судового засідання надав письмову заяву, згідно до якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Суд вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об`ємі. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно довідки КП «Сніжнянськритуал» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 27 січня 2014 року становить 2 888 гривень 33 копійки, а саме: за листопад 2013 року - 1309, 28 грн., з а грудень 2013 року - 1579, 05 грн . (а.с.3). [PERSON] з даного питання зверталася на підприємство, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена, у зв*язку з чим, сума заборгованості підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 88 ч. З Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Прокурор в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до Комунального підприємства «Сніжнянськритуал» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи тим, що до прокуратури міста Сніжне надійшло звернення [PERSON], в якому зазначено, що КП «Сніжнянськритуал» тривалий час не виплачує їй заробітну плату. Внаслідок відсутності грошових коштів вона не має можливості скласти позовну заяву через юридичну консультацію. [PERSON] дійсно працює в КП «Сніжнянськритуал» на посаді наглядача кладовища. Згідно довідки, виданої адміністрацією КП «Сніжнянськритуал» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 27 січня 2014 року становить 2 946 гривень 84 копійки, а саме: за листопад 2013 року - 1309, 29 грн., з а грудень 2013 року - 1637, 55 грн. У судовому засіданні прокурор позов підтримав в повному об'ємі. Просить суд задовольнити позов і стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та судовий збір. Представник відповідача в особі директора КП «Сніжнянськритуал» Заброднього В.В. у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи, до початку судового засідання надав письмову заяву, згідно до якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Суд вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об`ємі. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно довідки КП «Сніжнянськритуал» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 27 січня 2014 року становить 2 946 гривень 84 копійки, а саме: за листопад 2013 року - 1309, 29 грн., з а грудень 2013 року - 1637, 55 грн. (а.с.6). [PERSON] з даного питання зверталася на підприємство, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена, у зв*язку з чим, сума заборгованості підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 88 ч. З Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Прокурор в інтересах [PERSON] просив задовольнити позов, посилаючись на обставини: 23.04.2010 року між сторонами по справі укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,7833 га, що знаходиться на території Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області. Згідно з п. 11 Договору, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Пунктом 12 Договору визначено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожен день прострочення платежу. Прокурор просив стягнути на користь позивача [PERSON] пеню у сумі 1014,98 грн. Позивач звернувся до суду з заявою в якій просив розглядати справу за його відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, однак до суду не прибув,про причини неявки суд не повідомив. Суд, вважає за можливе розглядати справу за відсутність сторін з постановою заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Суд, вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини: [PERSON] був виданий Державний акт на право власності серії ЯА № 637465 КСП «Берецький» на підставі розпорядження голови Первомайської районної державної адміністрації Харківської області за № 90 від 03.03.2006 року. 23.04.2010 року між сторонами по справі укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,7833 га, що знаходиться на території Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області та договір зареєстровано у відділенні державного земельного кадастру міськрайонного управління Держкомзему у м. Первомайський і Первомайському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.12.2012 року за № 632450004001662. Згідно з п. 11 Договору, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Пунктом 12 Договору визначено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожен день прострочення платежу. У відповідності з довідкою ТОВ «Агро-Голден» від 26.11.2014 року [PERSON] нарахована орендна плата 4 % від вартості земельної ділянки та склала 5736,65 грн. та за 2013 рік була сплачена орендна плата у сумі 5736,65 грн. Отже загальна сума пені складає 212,47+277,72+467,58+57,21=1014,98 грн. Відповідач своєчасно не сплатив [PERSON] пеню за оренду землі, згідно умовами договору та істотно порушує права та інтереси орендаря. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Прокурор в інтересах Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області звернувся із вказаною заявою, яку обґрунтовував тим, що 22.06.1998 року в с. Вовна померла [PERSON], яка була власником земельної частки (паю) площею 4,3873 га. Оскільки протягом року з часу відкриття цієї спадщини у встановленому законом порядку її ніхто не прийняв, просив визнати відумерлою спадщиною цю земельну частку (пай) та передати її у власність територіальної громади села. В судовому засіданні прокурор Шкатула В.П. заяву підтримав, представник заінтересованої особи заперечень проти задоволення заяви не мав. У своєму листі заінтересована особа Управління Держземагенства у Шосткинському районі Сумської області просили розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити таку заяву виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 22.06.1998 року в с. Вовна, Шосткинського району померла [PERSON], що підтверджено копією актового запису про смерть № 12 від 22.06.1998 року (а.с. 6). Як вбачається з листа відділу Держземагенства у Шосткинському районі Сумської області від 29.04.2015 року з додатками (а.с. 8, 10), витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (а.с. 9), довідки Вовнянської сільської ради від 22.04.2015 року № 197 (а.с. 7), [PERSON] отримала сертифікат серії СМ № 0078269 на право на земельну частку (пай), загальним розміром 4,39 в умовних кадастрових гектарах, вартістю станом на 2015 рік 33942,61 грн. Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру та довідкою Вовнянської сільської ради підтверджено те, що померла проживала одна і спадщина після неї ніким із спадкоємців не прийнята. (а.с. 7, 11). Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. В силу ст. 278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Враховуючи, що з часу відкриття спадщини [PERSON] сплив однорічний строк та вона залишається не прийнятою у встановленому законом порядку, є підстави для визнання її відумерлою та передачі у власність територіальної громади с. Вовна, Шосткинського району, Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Прокурор в інтересах Гарбузівської сільської ради Лебединського району Сумської області звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], залишилася земельна частка (пай) площею 4,6400 га, в тому числі ріллі 2,7100 га, сіножаті 1,0900 га, пасовища 0,8400 га, розташована на території Гарбузівської сільської ради. З моменту смерті спадкодавця і до цього часу спадщину ніхто не прийняв. Тому він просив визнати її відумерлою. Прокурор в судовому засіданні дану заяву підтримав. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, в наданій заяві вказав, що не заперечує проти заявлених вимог та просив справу розглянути у його відсутності. Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява обґрунтована, вимоги, заявлені в ній, пов'язані з цивільними правовідносинами і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що після смерті гр. [PERSON], що мало місце [INFO], залишилася земельна частка (пай) площею 4,6400 га, в тому числі ріллі 2,7100 га, сіножаті 1,0900 га, пасовища 0,8400 га, розташована на території Гарбузівської сільської ради Лебединського району Сумської області. Але до цього часу ніхто не прийняв дану спадщину, що стверджується листом Лебединської райдержнотконтори (а.с. 3) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) (а.с. 4-7). Крім цього, встановлено, що на час смерті [PERSON] ніхто з ним разом не проживав, що стверджується довідкою сільської ради (а.с. 9). Тобто спадкоємці, які прийняли спадщину шляхом спільного проживання з померлим, відсутні. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно вимог ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що з моменту смерті [PERSON] минуло більше одного року та те, що вказана вище спадщина до цього часу ніким не прийнята, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Донецької обласної ради яка фінансує Комунально - профілактичну установу Мар»їнську центральну районну лікарню звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, та просить стягнути з [PERSON] на користь комунальної лікувально - профілактичної установи «Мар»їнська центральна районна лікарня» кошти у сумі 1280 гривень 17 копійок, що були витрачені на лікування потерпілого. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 27 червня 2013 року приблизно о 21.30 годині за адресою: с. Павлівка вулиця Тельмана, 12, Мар»їнського району, Донецької області між [PERSON] та [PERSON], який знаходився у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязнених відносин виникла сварка. Під час сварки [PERSON] спровокував бійку та наніс [PERSON] удар кулаком в область підборіддя. Від нанесеного удару [PERSON] впав на підлогу. Після чого [PERSON] сів на нього зверху та почав наносити йому удари в область обличчя та грудної клітини. У цей час [PERSON] побоюючись за своє життя та здоров'я діючи умисно, захищаючись від суспільно забезпеченого посягання з боку [PERSON] не розрахувавши розмір необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, але з перевищенням меж необхідної оборони, схватив кухонний ніж та наніс ним один удар в область спіни зліва [PERSON], в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаюче ножове поранення в ліву плевральну порожнину з пошкодженням нижньої долі лівої легені, міжреберної артерії 7-го ребра зліва, гемо пневмоторакс зліва, що попередньо відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя у момент заподіяння. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Мар»їнській ЦРЛ з 27.06.2013 року по 09.07.2013 року включно. Таким чином, на лікуванні потерпілого [PERSON] лікувальним закладом затрачено кошти, на загальну суму 1280 гривень 17 копійок з розрахунку вартості 1 койко - доби - 106 гривень 68 копійок. У зв'язку з чим державі завдано матеріальний збиток на зазначену суму. Прокурор Лагода А.П. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні із позовом погодився у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши думку прокурора, який підтримав позовні вимоги, відповідача, який із позовом погодився, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладової охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1206,1166 України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі ДП «Сарненське лісове господарство», Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1375,30 грн. Вказав, що 30.03.2015 року відповідач в кварталі № 1 вид. 3 Костянтинівського лісництва здійснив самовільну рубку одного дерева породи «сосна», чим заподіяв шкоду природоохоронному фонду Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області на вказану суму. Прокурор, згідно заяви, підтримав свої позовні вимоги повністю і просить стягнути з відповідача 1375,30 грн. на користь Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи зі наступного. Вина відповідача в скоєнні незаконної порубки дерев підтверджується його письмовими поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про адміністративне правопорушення від 30.03.2015 року, з яких вбачається, що [PERSON] 30.03.2015 року відповідач в кварталі № 1 вид. 3 Костянтинівського лісництва здійснив самовільну рубку одного дерева породи «сосна», чим заподіяв шкоду природоохоронному фонду Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області в розмірі 1375,30 грн. [PERSON] для нарахування розміру стягнення за збитки, заподіяні лісовому господарству підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконною рубкою і пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, шкода внаслідок незаконної порубки одного дерева породи «сосна» відповідачем становить 1375,30 грн., що підтверджується доданим розрахунками. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що внаслідок незаконних дій відповідача природоохоронному фонду Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області заподіяна шкода в розмірі 1375,30 гривень, яка підлягає відшкодуванню згідно вимог ст. 1166 ЦК України. На підставі викладеного, ст. 100 Лісового Кодексу України, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Прокурор, в інтересах держави в особі Решетилівської міської ради Полтавської області звернувся до суду із указаною заявою, яку мотивував тим, що 13.08.2018 Остап`ївською сільською радою Великобагачанського району на території с. Остап`є було виявлено безхазяйне нерухоме майно: приміщення сільського будинку культури загальною площею 1879,7 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Пошук можливих власників вищевказаного нерухомого майна не дав результату, у зв`язку з чим та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Смоднянської сільської ради Косівського району звернувся до відповідача з даним позовом. Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив їх задоволити. Із позовних вимог вбачається, що 01.09.2014р. [PERSON] перебуваючи в лісовому масиві, що в с. Смодна Косівського району, на території обходу № 7, ділянки № 20, в кварталі № 18 Кобаківського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що належить до природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», діючи умисно, без відповідного дозволу виданого уповноваженим органом, вчинив незаконну порубку одного сиро ростучого дерева породи бук, кубомасою 0,86 м/куб. Внаслідок незаконної порубки дерева на території Косівського лісництва [PERSON] заподіяв державі в особі Косівського РП «Райагроліс» шкоду на загальну суму 4422,00 грн. Вироком Косівського районного суду від 29.10.2014р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 246 КК України та йому призначено відповідне покарання. Разом з тим, цивільний позов залишений без розгляду. Добровільно шкода, заподіяна ДП «Кутський лісгосп» лісо порушником [PERSON] не була відшкодована. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як було встановлено судом та стверджується матеріалами справи, майну позивача згідно Акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства ДП «Кутський лісгосп» від 02.09.2014р. було спричинено шкоду саме відповідачем у сумі 4422,00 грн. (а.с. 7) Вина відповідача доведена, про що судом винесено відповідне рішення. Зокрема, згідно копії вироку Косівського районного суду від 29.10.2014 (а.с.3) [PERSON] визнано винним за вчинення злочину передбаченого за ст.246 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. із конфіскацією незаконно добутого. Цивільний позов заявлений директором Косівського РП «Райагроліс» на суму 4422 грн. 00 коп. залишено без розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду має право звернутися до суду повторно. Беручи до уваги те, що вина відповідача у вчиненні правопорушення лісового законодавства доведена, а заподіяна ним шкода добровільно не відшкодована, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 1166 ЦК України, п.6 ч.1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та

Outcome: approved