Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №002-07013-210307 від 21.03.2007 року в сумі 1584,47 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Позов обґрунтовує наступним. 21.03.2007 року сторони уклали кредитний договір №002-07013-210307. Відповідно до пункту 1.1 вищевказаного Договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 1120,00 грн. на умовах, визначених договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування Кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує позивач плату в розмірі 2,75% в місяць, п. 2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1120,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №9274680 від 21.03.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Станом на 18.08.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 18.08.2014 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» Кредитному договору №002-07013-210307 від 21.03.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1584,47 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 1120,00 грн.; заборгованість за відсотками: 74,07 грн.; заборгованість за комісіями: 390,40 грн. Положеннями Договору передбачено, що ТОВ «Комерційний банк «Дельта» у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених Договором платежів більше ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредит, в повному обсязі та сплати процентів за його користуванням, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені Договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов та підстави, яким він обґрунтований підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Раніше суду пояснила, що вона сплатила кредит раніше чим за рік, що визначено кредитним договором. Крім того в письмових запереченнях на позов, відповідач наполягала на застосуванні до спірних вимог позовної давності. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», що підтверджується п. 1.2 ст. 1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». 21.03.2007 року між сторонами укладений кредитний договір №002-07013-210307, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 1120,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних ( п. 2.3 договору), плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,75% в місяць (п. 2.5 договору), що підтверджується анкетою позичальника, кредитним договором, меморіальним ордером №9274680 від 21.03.2007 року. Згідно п.1.2 договору, кредит наданий на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх виплат не пізніше ніж 20.03.2008 року. Відповідно п.2.8 договору, відповідач зобов'язалась щомісячно, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, не пізніше 21 числа кожного місяця сплачувати позивачу рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи, в сумі 131,00 грн. Відповідно квитанцій від 31.07.2007, 27.08.2007, 24.09.2007, 25.10.2007, 26.10.2007 року, відповідач сплатила на користь позивача по договору кредиту №002-07013-210307 платежі на суму 1710,00 грн. Згідно розрахунку ціни позову, вищезазначені платежі відповідача враховані як плата за пропуск платежів, що передбачено п.6.5 договору. Відповідно розрахунку ціни позову, станом на 18.08.2014 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитному договору №002-07013-210307 від 21.03.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1584,47 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 1120,00 грн.; заборгованість за відсотками: 74,07 грн.; заборгованість за комісіями: 390,40 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач, в порушення п.2.8 кредитного договору, вносила щомісячні платежі не з квітня 2007 року, а з липня 2007 року, внаслідок чого у неї виникла прострочена заборгованість. Позивач скористався своїм правом, передбаченим п.6.5 кредитного договору і зарахував перераховані відповідачем грошові кошти не на погашення заборгованості за кредитним договором, а на першочергове погашення штрафних санкцій за порушення строків сплати платежів, у відповідності до п.2.11 кредитного договору. Враховуючи вище зазначене, станом на 18.08.2015 року відповідач має заборгованість по кредитному договору кредитному договору №002-07013-210307 від 21.03.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1584,47 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 1120,00 грн.; заборгованість за відсотками: 74,07 грн.; заборгованість за комісіями: 390,40 грн., що підтверджується розрахунком ціни позову. В письмовому запереченні на позов відповідач наполягала на застосуванні позовної давності до спірних правовідносин, яка начала перебіг з 21.03.2008 року. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 ЦК України). Сторони при укладенні кредитного договору не скористались своїм правом на збільшення позовної давності, передбаченим ч.1 ст.259 ЦК України, в зв'язку з чим до спірних правовідносин необхідно застосувати загальну позовну давність. Позивач не надав суду доказів щодо поважності причин пропуску позовної давності, яка сплила 21.03.2011 року, в зв'язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити в зв'язку зі спливом позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed