Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Нью Файненс Сервіс звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення 9911,35 грн. заборгованості за кредитним договором №Р20.226.70908 від 29.01.2015 року, стягнення 1 921,00 грн судових витрат та витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що 29.01.2015 року між ПАТ Ідея Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір№Р20.226.70908. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 39450,00 зі сплатою 14 % річних , з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 30.09.2016 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість по поверненню кредитних коштів. 30.09.2016 року між ТОВ Факторингова компанія РАНТЬЕ та ПАТ Ідея Банк було укладено договір факторингу №30/09-1, відповідно до якого банк відступив новому кредитору право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Крім цього, 28.02.2017 року між ТОВ Факторингова компанія РАНТЬЕ та ТОВ Фінансова компанія СЕРЕТ, яке змінило найменування на ТОВ НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС було укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № №Р20.226.70908 від 29.01.2015 року. Станом на 28.02.2017 року (дата відступлення права вимоги) заборгованість відповідача становила 52327,24 грн., що підтверджується випискою по транзитному рахунку № [NUMBER] . Станом на 24.09.2019 заборгованість за кредитним договором становить: 9911,35 грн. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутись до суду з наведеним позовом. 24.03.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Крім того, відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт виконання умов договору про відступлення права вимоги. 06.04.2020 року представник позивача подав відповідь на відзив, яка судом неприймається, оскільки відсутні докази про направлення копії відповіді на відзив відповідачу. Такі вимоги до відповідь на відзив прямо зазначені в ст.ст. 178, 179 ЦПК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених ЦПК України, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Відповідь на відзив, яка не була прийнята судом, також не може бути прийнята і як пояснення. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового заідання були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, які надійшли до суду. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого ТОВ НФС позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] .. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 29.01.2015 року між ПАТ Ідея Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір№Р20.226.70908. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 39450,00 зі сплатою 14 % річних , з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 30.09.2016 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість по поверненню кредитних коштів. 30.09.2016 року між ТОВ Факторингова компанія РАНТЬЕ та ПАТ Ідея Банк було укладено договір факторингу №30/09-1, відповідно до якого банк відступив новому кредитору право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Крім цього, 28.02.2017 року між ТОВ Факторингова компанія РАНТЬЕ та ТОВ Фінансова компанія СЕРЕТ, яке змінило найменування на ТОВ НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС було укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №Р20.226.70908 від 29.01.2015 року. Станом на 28.02.2017 року (дата відступлення права вимоги) заборгованість відповідача становила 52327,24 грн., про що свідчить додаток №2 до договору факторингу( витяг з акту приймання-передачі). Станом на 24.09.2019 заборгованість за кредитним договором становить: 9911,35 грн, що підтверджується випискою по транзитному рахунку № [NUMBER] . За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Згідно з частиною першоюстатті 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивачем станом на 24.09.2019 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №Р20.226.70908 від 29.01.2015 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] , перед позивачем за кредитними зобов`язаннями в розмірі: 9911,35 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором відповідачкою до суду не представлено. Таким чином, відповідачка підписуючи 29.01.2015 року кредитний договір №Р20.226.70908 погодилася із вищезазначеними умовами та зобовязався їх виконувати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Позивач також просить покласти судові витрати на професійну правничу допомогу на відповідача, які підлягають то задоволення у розмірі 2100,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 526, 527, 546, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст ст.ст.6-13,18,19,43,71-79,89,141,182,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд,

Outcome: approved