Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом\~ в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Новоушицької районної державної адміністрації (далі - Управління) сплачену тимчасову допомогу у сумі 21962\~ гривні 90 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та\~ протягом\~ 2013-2017 років не сплачував аліменти на його утримання, присудженні рішенням суду, у зв`язку із чим Управлінням була призначена тимчасова допомога за рахунок коштів державного бюджету. У серпні 2017 року було встановлено, що [PERSON] отримав дохід в 4 кварталі 2016 року в сумі 3300 грн та в 1 кварталі 2017 року в сумі 6400 грн та 2240 грн, тобто встановлено можливість останнього сплачувати аліменти та бездіяльність Управління із встановлення даних обставин, можливості стягнення\~ з відповідача суми сплаченої тимчасової допомоги,\~ не подачі відповідної заяви до суду, що вказує на неналежний захист порушених інтересів держави. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник Управління соціального захисту населення Новоушицької районної державної адміністрації\~ направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] \~ подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що позов не визнає, оскільки з нього стягується заборгованість з аліментів в примусовому порядку, на підтвердження чого надав довідку. Інших заяв та клопотань учасники справи не заявляли. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до наступних висновків. Положеннями\~статті 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах. Відповідно\~ до п.п. 3,4\~ст. 23 Закон України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Після підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Оскільки прокурор звернувся до суду із позовом про захист порушених інтересів держави, що полягають в стягненні коштів до Державного бюджету на утримання дитини у зв`язку із їх витратою\~ і позов заявлено в особі Управління соціального захисту населення Новоушицької районної державної адміністрації, як суб`єкта владних повноважень до компетенції якого входить питання призначення та виплати тимчасової допомоги, тому наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у справі є обґрунтованою. Крім цього, підстави для його процесуального представництва є підтвердженими, оскільки ним попередньо, до подачі позову до суду, скеровано відповідний\~ лист Управлінню від 06 грудня 2017\~ року /а.с. 50-51/. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а.с.39/. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2005 року з\~ [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки доходу\~ до його повноліття /а.с. 38/. 03 квітня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] » /ас. 41/. З довідок виданих Новоушицьким районним відділом Державної виконавчої служби від 04 травня 2017 року /а.с11/, від 26 травня 2016 року /а.с.17/, від 10 листопада 2016 року /а.с.23/, від 21 серпня 2014 року /а.с.27/, від 04 червня 2015 року /а.с.31/,\~ від 14 жовтня 2013 року /а.с.35/, вбачається, що\~ [PERSON] аліментів на утримання сина\~ [PERSON] \~ у період з 01\~ квітня 2013 року по 01 травня 2017 року не сплачував. Згідно з довідкою №5021 від 11 жовтня 2013 року, виданою Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області [PERSON] перебував в розшуку, як безвісно зниклий /а.с.36/. Відповідно до частин 8-9 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~ На виконання статті 181 Сімейного кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі\~ - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли: \~ \~ \~ \~рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до частини 1 пункту 7 Порядку тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. 23 жовтня 2013 року\~ Управлінням на підставі заяви [PERSON] прийнято рішення про призначення допомоги останній\~ на утримання сина [PERSON] /а.с.32/. Аналогічні рішення Управлінням приймались 27 серпня 2014 року /а.с.24/, 08 червня 2015 року /а.с.28/, 08 червня 2016 року /а.с. 12/, 22 листопада 2016 року\~ /а.с.18/, 10 травня 2017 року /а.с. 6/. Відповідно до довідок Управління [PERSON] виплачено тимчасову допомогу на дитину\~ за періоди: з жовтня по\~ грудень 2013 року включно - 1111,80 грн.; з січня по\~ грудень 2014 року включно -3086,40 грн.; з січня по\~ грудень 2015 року включно - 2852,70 грн.; з січня по\~ грудень 2016 року включно - 6203,00 грн.; з січня по жовтень 2017 року включно - 8709,00 грн., а всього 21962,90 грн /а.с.43-47/. Згідно пункту 10 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється, зокрема,\~ у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла дана обставина. Згідно із ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно п.12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] \~ отримав дохід в 4 кварталі 2016 року в сумі 3300 грн та в 1 кварталі 2017 року в сумі 6400 грн та 2240 грн /а.с.49/. Таким чином встановлено, що відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки працевлаштувався та отримує дохід, його місце проживання є відомим, тому останній, відповідно до положення Постанови КМУ від 22 лютого 2006 року № 189 (п. 10), ч. 10 ст. 181 СК України, зобов`язаний відшкодувати державі кошти витрачені на виплату тимчасової державної допомоги на дитину у сумі 21962 гривні 90 копійок. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Доводи відповідача про те, що стягнення\~ з нього\~ Державною виконавчою службою заборгованості по сплаті аліментів не заслуговують на увагу, виходячи із наступного. Державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів є соціальною гарантією забезпечення нормального рівня життя неповнолітньої дитини.\~ Предметом розгляду даної справи\~ є правовідносини, які виникли між платником аліментів і державою у зв`язку із\~ призначенням та виплатою тимчасової допомоги.\~ Держава здійснює виконання обов`язку замість боржника платника аліментів на набуває права вимоги\~ в частині сплачених сум. Нарахування та стягнення\~ заборгованості по\~ сплаті аліментів з відповідача [PERSON] врегульовано ст. ст. 194, 195 СК України та здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження»,\~ та\~ не є предметом розгляду даної справи.\~ При цьому розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору\~ - судом (ч. 3 ст. 195 СК України). Крім того, суд роз`яснює відповідачу його право, передбачене ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», на\~ оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у разі їх порушення. Відповідно до вимог\~ ч. ч.\~ 1, 3 ст. 133, ст. 141\~ ЦПК\~ України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.\~ За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прокурором заявлено одну вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір у сумі 1600\~ грн., який,\~ з врахуванням задоволення позову в повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь особи, яка понесла дані витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved