Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки. Мотивував тим, що 06.08.2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 222/ФКВ-07, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 59500 доларів США з розрахунку 13,6% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 06.08.2007 року до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. В частині надання кредитних коштів ТОВ «Укрпромбанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором №222/ФКВ-07 від 06.08.2007 року іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки № б/н від 08.08.2007 року передала в іпотеку нерухоме майно: 1) домоволодіння, що складається з: літера А- житловий будинок (цегла), житловою площею 104,2 кв.м., загальною площею 166,0 кв.м., літера «Б» - гараж (цегла), літера «В» - сауна (цегла), що розташоване за земельні ділянці, площею 0,0890 га і знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За цільовим призначення є житловим приміщенням. Домоволодіння належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29.05.2007 року Угорницькою сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету № 14 від 29.03.2007 року та зареєстрованого 29.05.2007 року в Івано-Франківському ОБТІ за реєстровим номером 19004941, номер витягу 14698207, номер запису 850 в книзі 5; 2) земельну ділянку, площею 0,0890 га, кадастровий номер [NUMBER], надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі державного Акту на право власності на земельну ділянку від 27.01.2005 року, серії [NUMBER], виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [NUMBER] посвідченого 02.09.2004 року [PERSON], приватним нотаріусом за реєстраційним № 4102 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренд землі за № 0105294000139. 02.07.2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, та внаслідок передачі прав вимоги до боржників до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі і шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. В зв'язку з чим станом на 04.08.2015 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 1848720,81грн., з яких 1280994,72грн. - тіло кредиту; 567726,09грн. - відсотки. Також зазначив, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». На підставі наведеного просив суд в рахунок погашення заборгованості в сумі 1848720,81грн., з яких: 1280994,72грн. - тіло кредиту; 567726,09грн. - відсотки за кредитним договором № 222/ФКВ-07 від 06.08.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки з [PERSON], а саме: домоволодіння, що складається з: літера А- житловий будинок (цегла), житловою площею 104,2 кв.м., загальною площею 166,0 кв.м., літера «Б» - гараж (цегла), літера «В» - сауна (цегла), що розташоване за земельні ділянці, площею 0,0890 га і знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За цільовим призначення є житловим приміщенням; та земельну ділянку, площею 0,0890 га, кадастровий номер [NUMBER], надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS]; визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на даний предмет іпотеки та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. В матеріалах справи наявне письмове заперечення проти позову (а.с.122-124), в якому відповідач позов заперечила, зазначила, що позивач грунтує свої вимоги не на первинних розрахункових касових банківських документах і розрахунках а на своїй власній довідці із сумнівними даними, окрім цього позивачем позов подано з пропуском строку позовної даності, оскільки наявне рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області за позовом АТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 222ЄФКВ-07 від 06.08.1007 року, яким 11.04.2016 року відмовлено у позові позивачу у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання, і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку іпотечного договору. А оскільки суд відмовив позивачу у виконанні боржником основного зобов'язання тому відсутні і правові підстави для виконання зобов'язань за іпотекою. Крім цього позивачем також порушено вимоги Закону України «Про іпотеку», а саме не визначено ціну продажу предмета іпотеки, яка встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Також позивачем не враховано, що його право на звернення стягнення на іпотечне майно на підставі рішення суду може бути реалізоване шляхом реалізації предмета іпотеки, а не визнання права власності, в часі з урахуванням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». У зв'язку з цим просила в позові відмовити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, посилаючись на письмове заперечення (а.с.70-74), просив в задоволенні позову відмовити у зв'язку із пропуском позовної давності. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши представника позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого договором іпотеки, умовами якого передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечену вимогу в один із передбачених договором способів шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 06 серпня 2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 222/ФКВ-07, за яким банк надав позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію та в її межах надав кредитні кошти в розмірі 59500 доларів США на строк 36 місяців до 05.08.2010 року, процентна ставка за користування кредитом - 13,6 % річних. Мета кредитування - споживчі потреби (а.с.7-14,15,16). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. 08.08.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №222/ФКВ-07 від 06.08.2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір (а.с.17-20), згідно з яким остання передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що складається з: літера А- житловий будинок (цегла), житловою площею 104,2 кв.м., загальною площею 166,0 кв.м., літера «Б» - гараж (цегла), літера «В» - сауна (цегла), що розташоване за земельні ділянці, площею 0,0890 га та належить іпотекодавцю на підставі державного Акту на право власності на земельну ділянку від 27.01.2005 року, серії [NUMBER], і знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За цільовим призначення є житловим приміщенням; та земельну ділянку, площею 0,0890 га, кадастровий номер [NUMBER], надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Домоволодіння належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29.05.2007 року Угорницькою сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету № 14 від 29.03.2007 року та зареєстрованого 29.05.2007 року в Івано-Франківському ОБТІ за реєстровим номером 19004941, номер витягу 14698207, номер запису 850 в книзі 5. Земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі державного Акту на право власності на земельну ділянку від 27.01.2005 року, серії [NUMBER], виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [NUMBER] посвідченого 02.09.2004 року [PERSON], приватним нотаріусом за реєстраційним № 4102 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренд землі за № 0105294000139. Відповідно до копії Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на корись Дельта Банку від 30.06.2010 року (а.с.35-37), а також витягу з Додатку № 2 до Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року (а.с.34), ПАТ «Дельта Банк» замінив ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зобов'язаннях, зокрема у зобов'язаннях, що випливають з Кредитного договору №222/ФКВ-07 від 06.08.2007 року, укладеному між ТзОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] та іпотечного договору від 08.08.2007 року, укладеному між ТзОВ «Укрпромбанк» та [PERSON], та внаслідок передачі прав вимоги до боржників до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», якою визначено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язання забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). За рахунок предмета застави, іпотеки він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації,якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як вбачається з копії рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2016 року (а.с.107), залишеним в силі ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.11.2016 року (а.с.126-128), у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 222/ФКВ-07 від 06.08.2007 року, позивачу відмовлено в зазначеному позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України. Згідно з приписами статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, позовна давність пов'язується із судовим захистом суб'єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб'єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов'язаної особи. Судом встановлено, що кредит надавався відповідачу 06.08.2007р оку на термін до 05.08.2010 року. Позивач же звернувся з позовом до відповідача 11.09.2015р., тобто по спливу позовної давності, даних, які б свідчили про переривання такого строку, - не здобуто, відтак суд вважає, що за таких підстав в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed