Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, по якому виникла заборгованість у зв`язку із невиконанням відповідачем його умов. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач була двічі належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини неявки. З письмової згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідачу позивачем на підставі анкети-заяви без номеру про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20.01.2014 року було відкрито картковий рахунок. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Укладений між сторонами кредитний договір від 20.01.2014 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, термін дії картки до жовтня 2017 року, то кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. А тому, вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються розрахунком та випискою по особовому рахунку. Таким чином, суд вважає, що з відповідача як позичальника за кредитним договором належить стягнути на користь позивача заборгованість по тілу кредиту за період з 28.02.2018 року в розмірі 5560,53 гривень. Щодо стягнення 133035 гривень заборгованості за відсотками, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки їх розмір та нарахування не передбачено в анкеті-заяві від 20.01.2014 року, а інших документів, які б підтвердили факт погодження відповідачем конкретної відсоткової ставки по даному кредиту суду надано не було. Щодо судових витрат, то відповідно до ст.141 ч.2 п.3 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги заявлені на суму 138595,53 гривень, судом задоволено позовні вимоги на суму 5560,53 гривень, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривні, відсоток задоволених позовних вимог становить 4 відсотки, а тому з відповідача слід стягнути 84,10 гривні судового збору. На підставі ст.ст.207, 634, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial