Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 14.04.2017 року, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь КЦО УПФУ Дніпропетровської області суму надмірно сплаченої пенсії в розмірі 1520,76 грн. В обґрунтування предявлених вимог посилався на те, що 15.05.2013 року [PERSON] звернувся до КЦО УПФУ Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пенсії по втраті годувальника, оскільки він досяг 18-річного віку та навчається в Криворізькому професійному транспортно-металургійному ліцеї за денною формою навчання. На підставі п.2 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.06.2013 року відповідачеві розпочато виплату пенсії. 11.09.2013 року та в подальшому [PERSON] надавались до управління відповідні довідки в підтвердження його статусу як студента та дійсності підстав для продовження нарахування та виплати йому пенсії по втраті годувальника. На підставі довідки №58 від 13.05.2015 року за період учбового семестру з 09.02.2015 року по 05.07.2015 року [PERSON] було виплачено пенсію, однак при отриманні у вересні 2015 року довідки №471 від 25.09.2015 року управлінням встановлено, що наказом №64 від 05.05.2015 року його було відраховано зі складу студентів. У звязку з цим виникла переплата пенсії за червень 2015 року в розмірі 821,96 грн. Позаяк, з метою отримання неповної вищої освіти наказом Криворізького професійного транспортно-металургійного ліцею за № 114 від 10.08.2015 року [PERSON] зараховано на І курс денного відділення, про що до управління надано відповідну довідку. Виходячи з визначеної навчальним закладом в довідці тривалості учбового семестру з 01.09.2015 року по 20.12.2015 року, відповідачеві поновлено виплату пенсії з 01.09.2015 року та виплачено її в повному обсязі по 31.12.2015 року. Під час проведення управлінням у лютому 2016 року моніторингу з питань нарахування та виплати пенсії [PERSON] встановлено, що наказом №187 від 02.11.2015 року його було відраховано зі складу студентів, однак особисто управлінню своєчасно не повідомлено. У звязку з цим виникла переплата пенсії за грудень 2015 року в розмірі 698,80 грн. Таким чином, загальний розмір пенсії, надмірно сплаченої відповідачеві з його вини, становить 1520,76 грн. Оскільки в добровільному порядку повернути пенсію відповідач не бажає, а направлені управлінням з цього приводу повідомлення ігнорує, представник позивача, діючи від імені та в інтересах КЦО УПФУ Дніпропетровської області, вимушений звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, предявлені вимоги підтримав. Додатково зазначив, що станом на 11.10.2017 року сума заборгованості по переплаті пенсії в сумі 1520,76 грн. [PERSON] в добровільному порядку до державного бюджету не повернута. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не відомі. Заяв про викладення розгляду справи чи заперечень щодо предявлених вимог від нього на адресу суду не надходило. З урахуванням відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в травні 2013 року [PERSON] звернувся до КЦО УПФУ Дніпропетровської області із заявою про призначення на його імя пенсії у звязку з втратою годувальника, яка раніше була призначена на його матір (а.с.8). В підтвердження дійсності підстав для призначення йому пенсії по втраті годувальника, [PERSON] надав довідку з місця навчання за № 296 від 06.09.2013 року про те, що він навчається на І курсі денного відділення Криворізького техніку НметАУ на держбюджеті денного відділення за спеціальністю «Доменне виробництво», період навчання визначено до 30.06.2017 року (а.с.13). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Як визначено ст.38 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст.36 цього Закону. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії. Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,\~призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. На підставі довідки з навчального закладу за № 58 від 13.02.2015 року (а.с.14) КЦО УПФУ Дніпропетровської області нарахувало та виплатило [PERSON] пенсію з урахуванням тривалості учбового семестру з 09.02.2015 року по 05.07.2015 року. Згідно довідки №471 від 25.09.2015 року (а.с.16), наказом №64 від 05.05.2015 року [PERSON] відрахований з навчального закладу у звязку з наявністю академічної заборгованості. Таким чином, розмір надмірно виплаченої пенсії за червень 2015 року склав 821,96 грн. згідно розрахунку (а.с.21). Як вбачається з матеріалів справи, наказом №114 від 10.08.2015 року [PERSON] було зараховано на денне відділення Криворізького техніку НметАУ денного відділення спеціальності «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд» із закінченням навчання 30.06.2017 року. Учбовий семестр визначено тривалістю з 01.09.2015 року по 20.12.2015 року (а.с.15). За даних обставин позивачем поновлено виплату позивачеві пенсії по втраті годувальника та виплачено в повному обсязі в межах учбового семестру. В ході проведення моніторингу підстав для подальшого нарахування [PERSON] пенсії, КЦО УПФУ Дніпропетровської області направлено запит до Криворізького техніку НметАУ за № 1449/02/06 від 10.02.2016 року (а.с.17). Згідно довідки №167 від 09.03.2016 року (а.с.18), наказом №187 від 02.11.2015 року [PERSON] відрахований з навчального закладу у звязку з наявністю академічної заборгованості. Таким чином, розмір надмірно виплаченої пенсії за грудень 2015 року склав 698,80 грн. згідно розрахунку (а.с.21). З даного приводу позивач неодноразово звертався до відповідача, але останній переплачені кошти в добровільному порядку не повернув. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій регламентовано ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року (далі Порядок), відповідно до яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до п.4 Порядку, суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації чи її приховання. Так, звертаючись до суду з позовом, КЦО УПФУ Дніпропетровської області предявлені вимоги мотивувало тим, що надмірна виплата відповідачеві суми пенсії по втраті годувальника відбулася внаслідок його вини, а саме ненадання відомостей з місця навчання щодо змін, які б призвели до припинення подальшої виплати пенсії. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобовязання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Відповідно до правовою позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові №6-151цс13 від 22.01.2014 року, при вирішенні питання про повернення безпідставно набутих коштів, як то заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, встановленню підлягають обставини допущення рахункової помилки з боку особи, яка здійснювала їх нарахування та виплату, так і недобросовісність з боку набувача. Так, в ході судового розгляду судом не встановлено доказів, які б свідчили про те, що під час нарахування та виплати [PERSON] пенсії по втраті годувальника КЦО УПФУ Дніпропетровської області було допущено будь-які рахункові помилки, зокрема відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою. Однак, перевірені докази у справі, яким судом надано відповідну правову оцінку, очевидно вказують про наявність саме у відповідача умислу на приховування обставин відрахування його з навчального закладу у звязку з наявністю академічної заборгованості, яка в разі її доведення до відома територіального управління ПФУ в розумінні ст.ст.36,38 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначала б достатність підстав для припинення подальшої виплати йому пенсії по втраті годувальника. Таким чином, наявність в діях [PERSON] вини в безпідставному отриманні пенсійних виплат в розмірі 1520,76 грн., визначає недобросовісність їх набуття відповідачем, у звязку з чим позовні вимоги КЦО УПФУ Дніпропетровської області є доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі із стягненням вказаної суми з [PERSON] на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.88 ЦПК України, з огляду на ухвалення рішення на користь позивача, який на підставі п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 1600 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved