Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група») звернулись до суду із позовною заявою, в якій просять стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 35326,93 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» зазначили, що 19.11.2015 р. між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 25-2110-15-00008, за яким ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» застрахував майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу легкового автомобілю «TOYOTA Yaris», державний номер [NUMBER]. 08.05.2016 р. сталась ДТП, внаслідок якої автомобіль [PERSON] зазнав механічні ушкодження, а винним у події на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 16.06.2016 р. було визнано [PERSON] 29 лютого 2018 року суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова було зроблено запит щодо доступу до персональних даних про [PERSON], з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України. 23 січня 2018 року від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшла відповідь на запит, згідно якої було встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. 15 березня 2018 року на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова та в порядку ст. 31 ЦПК України зазначена цивільна справа надійшла до Харківського районного суду Харківської області, та ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.03.2018 року провадження по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило. Представник позивача, [PERSON], у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з наведеного та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 19 листопада 2015 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 25-2110-15-00008, предметом якого є страхування транспортного засобу «TOYOTA Yaris», державний номер [NUMBER] (а.с. 4). 08 травня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «TOYOTA Yaris», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Ford Explorer», державний номер 95641ХК, під керуванням водія [PERSON] (а.с. 5-6). Згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.06.2016 р. вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм, - [PERSON] п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (а.с. 7). 11 травня 2016 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість), яким були зафіксовані пошкодження транспортного засобу «TOYOTA Yaris», державний номер [NUMBER] (а.с. 10). 21 травня 2016 року на замовлення [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОАРТ» було складено рахунок на оплату № 3581 від 21.05.2016 р. з приводу визначення вартості ремонту автомобіля «TOYOTA Yaris», державний номер [NUMBER], на загальну суму 39707,45 грн. (а.с. 12) 24 травня 2016 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено розрахунок суми страхового відшкодування на суму 35326,93 грн., який затверджено начальником управління врегулювання транспортних збитків - [PERSON] (а.с. 13-14) З копії платіжного доручення № 9511 від 25.05.2016 р. вбачається, що позивачем було виплачено [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 35326,93 грн. (а.с. 15) Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, у звязку з виплатою [PERSON] страхового відшкодування у звязку з пошкодженням належного йому автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної події, яка сталася з вини відповідача, до позивача у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке б мав [PERSON] до відповідача, у звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. У ході розгляду справи відповідачем не було заявлено про оспорювання стягуваної суми страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування в розмірі 35326,93 грн. Згідно з платіжним дорученням № 28957 від 25 жовтня 2017 року при предявленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved