Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач порушивши межі між їхніми дворогосподарствами захопив земельну ділянку позивача, шириною 50 см, де самовільно встановив огорожу. Внаслідок встановлення огорожі ширина дворогосподарства позивача зменшилась до 2, 88 м, що робить неможливим заїзд вантажного транспорту. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, при цьому пояснили, що за позивачем зареєстрована земельна ділянка за адресою: с. Березники, 480, Свалявського району, площею 0, 05 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Однак, згідно довідки Свалявського відділу ДП Закарпатгеодезцентр встановлено, що площа земельної ділянки позивача складає 0, 0478 га. Тобто фактична площа земельної ділянки [PERSON] менша від зареєстрованої на 0, 0022 га. Просить суд зобовязати [PERSON] демонтувати огорожу за його рахунок. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, при цьому пояснила, що огорожа встановлена на межі їхніх дворогосподарств. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], сільський голова с. Березники (колишній землевпорядник) пояснила, що раніше між згаданими дворогосподарствами знаходилась пішохідна доріжка, шириною 50 75 см. Вважає, що межі земельної ділянки позивача не порушено, оскільки дана доріжка не належала жодній із сторін. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач успадкував житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами у с. Березники, 480, який зареєстрував у КУП Свалявське РБТІ (а.с. 10-11). Згідно рішення Березниківської сільської ради № 7 від 11.07.1986 року та проекту забудови позивачу надано земельну ділянку під забудову прямокутної форми, шириною від вулиці 13, 5 м, при цьому житловий будинок мав бути збудований на відстані 0, 5 м від сусідньої межі зліва (у межах власної земельної ділянки) будинок мав знаходитись на відстані 3, 0 м від вулиці і мати наступні параметри: ширина від вулиці 8, 0 м, довжина вглиб земельної ділянки 9, 0 м (а.с. 92). Згідно схеми план схема інвентаризації земель станом на 1995 рік встановлено, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] мають однакову довжину від вулиці по 12, 5 м кожна. Між обома земельними ділянками на даній схемі позначена пішохідна доріжка довжиною 0, 75 м (а.с. 102-146). Випискою з рішення за № 11 від 23.07.1998 року встановлено, що Березниківською сільською радою надано [PERSON] дозвіл на будівництво житлового будинку та його газифікацію (а.с. 78). Відповідно до довідок №№ 635 та 636 від 27.04.2017 року виконкому Березниківської сільської ради, згідно погосподарської книги № 5 на 2016-2020 рр. у користуванні [PERSON] перебуває 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, а у користуванні [PERSON] - 0,084 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 148-149). За висновком № 115 судової земельно-технічної експертизи від 04.07.2017 року, встановлена відповідачем [PERSON] огорожа проходить по земельній ділянці взаємного накладення частин обох земельних ділянок (гр. [PERSON] та гр. [PERSON]С.) (а.с. 152-158). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За змістом ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Приписами ст. 103 ЗК України визначено зміст добросусідства, відповідно до якого власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. За правилами ст. 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що представником позивача належними та допустимими доказами не доведено факту встановлення відповідачем спірної огорожі на земельній ділянці [PERSON], а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed