Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Прокурор звернувся в суд та просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 10.05.2001р. Острівською сільською радою [PERSON] Свої вимоги мотивує наступним. В ході проведення перевірки встановлено, що рішенням Острівської сільської ради №53 від 06.12.1996р. передано у приватну власність [PERSON] земельні ділянки, площею 0,20га для обслуговування житлового будинку та 0,39га - для ведення підсобного господарства. У 2001 році [PERSON] видано державний акт на право власності на вказані земельні ділянки. В цьому державному акті зазначено, що він виданий вже на підставі рішення сільради №32 від 26.09.1995р. та зареєстрований 10.05.2001р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Острівської сільської ради за №987. Однак, вищевказаним рішенням №32 земля мешканцям с.Острів не передавалася, а під номером 987 зареєстровано державний акт іншої особи. Крім того, підпис голови сільради [PERSON] у державному акті виконаний не ним, а іншою особою, з наслідуванням його справжніх підписів. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Навів суду обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Острівської сільської ради Дидак І.Г. в судовому засіданні позову не визнав. Пояснив, що всі вищевказані події відбувалися задового до обрання його сільським головою, тому він нічого пояснити не може. Однак, розміри земельної ділянки відповідача повністю відповідають державному акту. Також, рішенням сільради від 06.12.1996р. вказану земельну ділянку [PERSON] передано. Тому, вважає, що позов слід відхилити, оскільки потреби скасовувати спірний державний акт немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Подав суду заперечення проти позову, в яких зазначив наступне. В суді перебувала цивільна справа за його позовом. Як судом І інстанції, так і апеляційним судом досліджувалися рішення сільради і оскаржуваний державний акт про його право власності на земельні ділянки. Жодних порушень процедури передачі йому у власність вказаних ділянок не виявлено. Крім того, він постійно, добросовісно та відкрито на підставі рішення сільради користувався земельними ділянками. Також, просить застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні вимог прокурора. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав. Пояснив, що технічна описка в номері та даті рішення сільради не є підставою для його скасування. Також, вважає, що халатність землевпорядника сільради, яка підписалася за сільського голову та поставила не той реєстраційний номер в державному акті не можуть бути підставою скасування цього акта та позбавлення позивача права власності на земельну ділянку, яка йому передана. Просить застосувати позовну давність з огляду на те, що минуло тринадцять років. Представник 3-ї особи Відділу Держземагенства в Сокальському районі в сувдове засідання не прибув. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд в задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України регламентовано, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює нагляд за дотриманням законів органами місцевого самоврядування, в тому числі, при передачі у власність земельних ділянок та видачі ними державних актів. З державного акта на право приватної власності [PERSON] на землю вбачається, що він виданий іще 10.05.2001р. З огляду на вищевказане, покликання прокурора на те, що лише нещодавно було проведено перевірку, під час якої встановлено невідповідність відомостей, внесених в оскаржуваний державний акт не заслуговують на увагу, оскільки з моменту його видачі минуло понад тринадцять років. Також, слід врахувати і те, що існують ще й інші органи держави, які регулярно вчиняють контроль у сфері земельних ресурсів. В свою чергу строк, у межах якого законом передбачено право звернутися з позовом до суду закінчився більше як десять років тому назад. Крім того, судом встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності [PERSON], повністю відповідають розмірам та площам, вказаним в державному акті. Тому, суд приходить до висновку, що відповідачем ґрунтовно заявлено вимогу про застосування позовної давності у даному спорі, і з цієї підстави слід відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed