Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Прокурор Жовтневого району м. Запоріжжя в інтересах громадянина [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому зазначив , що у користуванні [PERSON] на підставі ордеру на жиле приміщення № 2158 від 14.05.1993 року знаходиться [ADDRESS] . За весь час користування вказаною квартирою позивач самостійно вносила квартплату та оплачувала комунальні послуги, що підтверджується відповідними платіжними документами. Відповідно до довідки МКП « Основаніє» від 14.06.2011 року у [ADDRESS] крім головного квартиронаймача [PERSON] зареєстровані також колишня невістка позивача [PERSON], два повнолітні онуки та син. Протягом тривалого часу спільного проживання у вказаній квартирі зазначених осіб [PERSON] зазнавала утисків зі сторони [PERSON], які у тому числі супроводжувались побоями. У звязку з цим , [PERSON] декілька разів зверталась до органів внутрішніх справ з заявами на дії [PERSON] щодо спричинення їй побоїв та приниження її честі та гідності. Так , 22.12.2010 року позивач звернулась до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою на дії [PERSON] щодо завдання їй тілесних ушкоджень, які 17.12.2010 року кваліфіковані експертом Запорізького обласного бюро СМЕ як легкі. За результатами розгляду вказаної заяви [PERSON] 30.12.2010 року Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України винесено [PERSON] офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї . У звязку з тим, що погрози, побої та приниження з боку [PERSON] не припинялися позивач змушена була знову звернутись за захистом до правоохоронних органів. За результатами розгляду звернення [PERSON] від 17.03.2014 року Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області [PERSON] винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї. За результатами розгляду звернення [PERSON] від 24.04.2014 року Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області направлено матеріали до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. За результатами розгляду судом справи № 331/3349/14-п( № 3/331/611/14) про адміністративне правопорушення 19.05.2014 року винесено постанову про звільнення [PERSON] від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення , суд обмежився усним зауваженням. Незважаючи на офіційні попередження органів внутрішніх справ та судовий розгляд справи про вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, а також у порушення вимог Жовтневого кодексу та Цивільного кодексу [PERSON] продовжує принижувати честь та гідність [PERSON], завдавати їй побоїв, що унеможливлює подальше спільне проживання в одній квартирі. [PERSON] у звязку з таким поводженням колишньої невістки [PERSON] змушена по декілька днів та навіть місяців перебувати у друзів , сусідів чи на дачі. Прокурор просить суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання їй іншого жилого приміщення., та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні Прокурор Шевчук О.С., та [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , та її представник адвокат [PERSON] проти позову заперечують, [PERSON] суду пояснила, що все , що говорить [PERSON] не є правдою, крім того вона не підписувала попередження від 20.03.2014 року., однак клопотання про призначення почеркознавчої експертизі не надавала. 3-ті особи [PERSON], [PERSON] також проти позову заперечують, суду пояснили, що [PERSON] сама провокує скандали. 3-тя особа Жовтневий районний відділ у м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області суду надали заяву, прость справу розглядати без їх представника. 3-ті особи МКП « Основаніє», та [PERSON] в судове засідання не зявились , повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи , надані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що у користуванні [PERSON] на підставі ордеру на жиле приміщення № 2158 від 14.05.1993 року знаходиться [ADDRESS] . Відповідно до довідки МКП « Основаніє» від 14.06.2011 року у [ADDRESS] крім головного квартиронаймача [PERSON] зареєстровані також колишня невістка позивача [PERSON], два повнолітні онуки та син. 22.12.2010 року позивач звернулась до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою на дії [PERSON] щодо завдання їй тілесних ушкоджень, які 17.12.2010 року кваліфіковані експертом Запорізького обласного бюро СМЕ як легкі. За результатами розгляду вказаної заяви [PERSON] 30.12.2010 року Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України винесено [PERSON] офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї . У звязку з тим, що погрози, побої та приниження з боку [PERSON] не припинялися позивач змушена була знову звернутись за захистом до правоохоронних органів. За результатами розгляду звернення [PERSON] від 17.03.2014 року Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області [PERSON] винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї. За результатами розгляду звернення [PERSON] від 24.04.2014 року Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області направлено матеріали до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. За результатами розгляду судом справи № 331/3349/14-п( № 3/331/611/14) про адміністративне правопорушення 19.05.2014 року винесено постанову про звільнення [PERSON] від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення , суд обмежився усним зауваженням. Статтею 116 Житлового кодексу передбачено можливість виселення осіб, які проживають з наймачем та систематично порушують правила співжиття, у випадках якщо заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних осіб на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Доказом систематичного порушення відповідачем правил співжиття, що робить неможливим для позивача проживання з нею в одній квартирі є офіційні попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї від 30.12.2010 року та від 20.03.2014 року винесені Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області відносно [PERSON], а також постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2014 року по справі № 331/3349/14-п ( № 3/331/611/14) про адміністративне правопорушення. Адміністративний протокол відносно [PERSON], який розглянутий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя був складений на підставі пере направленого прокуратурою району звернення [PERSON] від 24.04.2014 року , а не на підставі офіційного попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї від 20.03.2014 року , як стверджує представник відповідача. Це відображено в адміністративному матеріалу № 011410. Відповідно до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» для виселення особи з підстав визначених ст.. 116 Житлового кодексу України достатнім є встановлення фактів повторності порушень співжиття. Таким чином, враховуючи наявність підтверджених документально( два офіційні попередження та постанова суду про адміністративне правопорушення) фактів систематичного порушення [PERSON] правил співжиття є достатні підстави для її виселення зі спірної квартири. Суд вважає, що для підтвердження триваючої антигромадської поведінки відповідача достатніми доказами є заходи попередження, що застосовуються правоохоронними органами та судами. Тобто , законодавством не вимагається притягнення особи виключно до кримінальної відповідальності. Також законодавством не визначено конкретний період упродовж якого можуть враховуватись факти порушень правил проживання. Відповідачем не спростовані докази, які наведені прокуратурою району в обґрунтування своїх позовних вимог. Відповідачем не оскаржувалися у судовому порядку офіційні попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї, винесені Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області. Постанова Жовтневого районного суду від 19.05.2014 року також набрала законної сили. Крім того на час предявлення прокуратурою району вказаного позову за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Однак після подачі позову до суду відповідачем було відчужено вказану квартиру своєму синові [PERSON], що по суті не позбавляє її можливості проживати в ній . Позивач [PERSON] не забезпечена іншим придатним для постійного проживання житлом, а поведінка відповідачки обєктивно робить неможливим знаходження позивача у спірній квартирі. Таким чином у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved