Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Прокурор Богородчанського району звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Богородчанського спеціалізованого агролісгоспу до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є батьками відповідно неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] про стягнення 30192,96 грн. збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок самовільної рубки деревини. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що 12.08.2014 року неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у лісовому масиві Глибоківського лісництва Богородчанського спецагролісгоспу в обході №19, кварталі 73, літерна ділянка №3, скоїли незаконну рубку чотирьох дерев ялиці та двох дерев смереки, чим спричинили істотну шкоду і завдали збитків лісовому господарству на загальну суму 30193,96 грн. Ухвалою Богородчанського районного суду від 10.11.2014 року до неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] застосовано примусові заходи виховного характеру, а вироком від 10.11.2014 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України та на підставі ст. 105 КК України звільнений від призначеного покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру. Згаданим вироком та ухвалою суду встановлено обставини скоєння самовільної рубки та розмір заподіяної шкоди, що складає 30192,96 грн. Посилаючись на ч.2 ст. 1179 ЦК України прокурор вказав, що у неповнолітніх немає майна та коштів, достатніх для відшкодування заподіяної шкоди, а тому просив стягнути з батьків на користь держави в особі Богородчанського спецагролісгоспу заподіяну матеріальну неповнолітніми матеріальну шкоду, пропорційно до частки кожного. Зокрема солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як батьків неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] 2/3 частки від вказаної суми, тобто 20128,64 грн., а з [PERSON] - матері [PERSON] - 1/3 частки, що становить 10064,32 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з викладених підстав. Представник Богородчанського спецагролісгоспу в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнала частково. Вказала, що не заперечує факту скоєння її дітьми правопорушення, яке вони вчинили без її відома внаслідок вкрай важких матеріально побутових умов проживання. Зокрема вказує, що є матір'ю десятьох дітей, четверо з яких ще неповнолітні. Батько одного з дітей - відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, останніми роками страждає на психічне захворювання, з сім'єю не проживає, залишився проживати у спільно збудованому будинку, внаслідок чого вони з дітьми живуть у будинку, що належить її матері, 1950 року побудовию. Практично усі діти проживають разом з нею, крім того, в одній сім'ї виховуються також 4 онуків. Батько [PERSON] - [PERSON] фактично з народження сина живе окремо, дитиною не цікавиться, жодної допомоги не надає. Тому діти, внаслідок тяжкого матеріального становища вдались до самовільної рубку кількох дерев, які мали намір продати, щоб придбати необхідні речі до школи. Самовільна рубка була виявлена, зрубана лісопродукція вилучена. Розмір нарахованих матеріальних збитків вважає надмірно високим, тому просила прийняти рішення з урахуванням вказаних обставин. Представник [PERSON] - [PERSON] заявлений позов не визнала. Вказала, що [PERSON] є її матір'ю, народила 6 дітей, четверо з яких проживають разом з нею. З 2008 року є вдовою, на даний час на пенсії. Сім'я проживає у важких матеріальних умовах, які і спричинились до того, що неповнолітній [PERSON] вдався до самовільної рубки. Просила при прийнятті рішення врахувати важке матеріальне становище відповідача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року неповнолітній [PERSON], спільно з неповнолітнім братом [PERSON] та неповнолітнім [PERSON], котрі не досягли віку кримінальної відповідальності, в лісовому масиві Глибоківського лісництва в обході №19, кварталу №37, літерна ділянка 3, що поблизу с.Яблунька Богородчанського району Івано-Франківської області, без спеціального дозволу - лісорубного квитка скоїли незаконну рубку чотирьох дерев ялиці та двох дерев смереки в загальній кількості 8,15 куб.м. Внаслідок самовільної рубки лісовому господарству заподіяно істотної шкоди, що в грошовому виразі оцінена на суму 30192,96 грн. Ухвалою Богородчанського районного суду від 10.11.2014 року до неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] застосовано примусові заходи виховного характеру, а вироком від 10.11.2014 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України та на підставі ст. 105 КК України був звільнений від призначеного покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру. Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному осязі її батьками або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було задано не з їхньої вини. Таким чином, за своїм характером відповідальність батьків значною мірою є додатковою. Суть цієї відповідальності полягає в тому, що вона можлива тоді, коли до відповідальності притягнуті діти. Тобто цивільно-правова відповідальністьбатьків залежить від відповідальності дітей. А тому виключається відповідальність батьків при відсутності відповідальності дітей. Крім того, відповідальність батьків настає лише після того, як з'ясовується, що у дітей нема майна або його недостатньо для відшкодування збитків. Жодних доказів цього позивачем суду не подано. Шкода заподіяна спільними діями кількох неповнолітніх, які мають різних батьків має відшкодовуватись самими неповнолітніми солідарно, а батьки несуть часткову відповідальність. Вказаних обставин не було враховано при пред'явленні позову прокурором. А тому суд вважає, що підстав для покладення відповідальності на відповідачів за відсутності заявлених цивільно-правових вимог до самих неповнолітніх немає. За таких оставин у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст.1179, 1182 ЦК України,

Outcome: dismissed