Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Прокурор Петрівського району Кіровоградської області звернувся з позовом до суду в інтересах малолітньої особи - [PERSON], мотивуючи тим, що [INFO] померла громадянка [PERSON], бабуся малолітньої [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,17 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Батько малолітньої [PERSON] та син померлої [PERSON] - [PERSON] не прийняв спадщину після смерті своєї матері, а [INFO] помер. Згідно ст.1265 ЦК України, [PERSON] після смерті бабусі є спадкоємицею п'ятої черги та прийняла спадщину, так як 26.05.2010 року [PERSON] - законний представник неповнолітньої дитини, а саме її мати, звернулася до Петрівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 27.03.2014 року отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що в спадковій справі є заяви про прийняття спадщини за заповітом інших спадкоємців. Однак, як з'ясувалося, хоча заяви іншими спадкоємцями за законом та заповітом до нотаріальної контори подавалися, вони не прийняли спадщину, тому єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її внучка [PERSON], [INFO], тому прокурор і звернувся з позовом до суду в інтересах малолітньої [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав. Представник законного представника неповнолітньої особи [PERSON] в судовому засіданні також підтримала позов. Представник відповідача ТОВ «ВЕРЕС-К» Бесараб В.А. в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи тим, що [PERSON], яка померла [INFO], при житті 18 листопада 2008 року склала заповіт, яким заповіла ТОВ «ВЕРЕС-К» належну їй земельну ділянку площею 5,17 га, розташовану на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. В межах строку для прийняття спадщини поштовим зв'язком на адресу Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області було надіслано нотаріально посвідчену заяву директора ТОВ «ВЕРЕС-К» Дзюби Т.М. від 13 травня 2009 року про прийняття спадщини, але у зв'язку з довготривалою відсутністю призначеного на посаду державного нотаріуса в Петрівському нотаріальному окрузі та тимчасовим виконанням обов'язків державним нотаріусом з іншого нотаріального округу, ця заява вчасно не була розглянута, а тому лише 28 травня 2010 року виконуючим обов'язки державного нотаріуса Голобородьком О.В. відмовленотовариству у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з пропуском строку звернення з заявою. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2010 року ТОВ «ВЕРЕС-К» визначено додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на підставі якого 12 березня 2011 року заяву про прийняття спадщини подав Осовський В.М., який діє за довіреністю від 04.06.2009 року. Представник відповідача вважає, що заява про прийняття спадщини подана в порядку, передбаченому законом, так як згідно довіреності від 04.06.2009 року ТОВ «ВЕРЕС-К» надало представнику Осовському В.М. право вести від імені товариства справи в усіх державних установах, органах нотаріату; а також право подавати та одержувати будь-які заяви, документи, в тому числі і про видачу свідоцтва про право на спадщину, крім цього, неможливо виконати юридичною особою вимоги ч.2 ст.1269 ЦК України про те, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, так як щодо правовідносин щодо спадкування спадкоємцем - юридичною особою, неможливо застосувати вимогу щодо особистого подання заяви про прийняття спадщини, тому на підставі ч.1 ст.90 ЦК України, в якій зазначено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині, вважає, що з урахуванням особливостей юридичної особи, а також того, що вимога особистої подачі заяви може належати за своєю природою лише людині, правомірним є подання заяви про прийняття спадщини Осовським В.М. Таким чином, ТОВ «ВЕРЕС-К» правомірно подано заяву про прийняття спадщини за заповітом,а тому відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник відповідача Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Представник третьої особи Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,17 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 15.04.2002 року на підставі рішення сесії Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 16.10.2001 року №161/23(а.с.22-23). Батько малолітньої [PERSON](а.с.5) та син померлої [PERSON] - [PERSON] не прийняв спадщину після смерті своєї матері, а [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області(а.с.7). Статтею 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно ст.1265 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємицею п'ятої черги та вважається такою, що прийняла спадщину. 26.05.2010 року [PERSON] - законний представник неповнолітньої дитини, а саме її мати, звернулася до Петрівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті [PERSON], однак 27.03.2014 року отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.13), у зв'язку з тим, що в спадковій справі є заяви про прийняття спадщини інших спадкоємців. [PERSON], вважаючи, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2014 року №278/02-31 Петрівської державної нотаріальної контори є незаконною та такою, що порушує права малолітньої [PERSON], в тому числі гарантовані ст.41 Конституції України, звернулася до суду із позовом про оскарження нотаріальних дій. Рішенням ІІетрівського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2014 року в справі №400/453/14-ц(а.с.14-15), [PERSON] в задоволенні позовних вимог відмовлено, мотивуючи тим, що відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом була здійснена нотаріусом через наявність спадкового спору, який вимагає окремого вирішення в судовому порядку. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2014 року(а.с.16-17) дане рішення залишено без змін. Таким чином, позивачка вимушена була звернутися до прокурора з заявою про захист законних прав та інтересів своєї малолітньої дитини щодо визнання права на спадщину. Згідно матеріалів спадкової справи, заяви про прийняття спадщини також подали [PERSON] - чоловік спадкодавця, [PERSON] - мати спадкодавця, та TOB «ВЕРЕС-К», якому спадкодавець [PERSON] при житті заповіла належну їй земельну ділянку, про що мається заповіт від 18.11.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №2671(а.с.24). Однак, заяви вказаних спадкоємців були подані з пропущенням строку, встановленого ст.1270 Цивільного кодексу України. Відповідно до рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2010 року в справі №2-465-2010(а.с.9-10), ТОВ «ВЕРЕС-К» та [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] три місяці. Як вбачається, [PERSON] відмовився від права визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Абзацом 4 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 Цивільного кодексу України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] не скористалась своїм правом на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у визначений судом строк. Що стосується ТОВ «ВЕРЕС-К», то 12.03.2011 року заяву про прийняття спадщини подав Осовський Василь Миколайович, якийдіє від імені ТОВ «ВЕРЕС-К» за довіреністю від 04.06.2009 року(а.с.18). Правочин про прийняття спадщини є суворо особистим, тому дії щодо подання заяви про прийняття спадщини повинні бути здійснені самим спадкоємцем. Так, згідно ч.2 ст.1269 Цивільного кодексу України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, не допускається прийняття спадщини за довіреністю та від імені спадкоємця третіми особами, крім випадків, передбачених ч.4 ст.1269 Цивільного кодексу України. Згідно ст.237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно з ч.3 ст.244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно ч.1 ст.246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. У відповідності зі ст.145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Згідно ст.62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособова (директор). Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом. Крім того, п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Не допускається прийняття заяв про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяв про їх відкликання, складених від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Тобто, виходячи з наведеного, вбачається, що подати заяву про прийняття спадщини від імені ТОВ «ВЕРЕС-К» можуть або загальні збори учасників товариства, або керівник товариства (згідно витягу ЄДРПОУ, керівником товариства є Дзюба Тамара Миколаївна). Оскільки заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подано представником по довіреності Осовським В.М. від імені ТОВ «ВЕРЕС-К», то вказана заява не відповідає вимогам чинного законодавства та спростовує факт прийняття спадщини товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРЕС-К». В такому разі ТОВ «ВЕРЕС-К» безповоротно втратило право на спадщину після смерті [PERSON]. Отже, враховуючи те, що інші спадкоємці за законом та спадкоємець за заповітом не прийняли спадщину, єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відповідно до ст.ст.1265, 1268 ЦК України, є її малолітня внучка [PERSON], [INFO], представником якої нотаріусу були надані всі необхідні документи та внесені необхідні платежі для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного та враховуючи те, що ТОВ «ВЕРЕС-К» втратило право на спадщину після смерті [PERSON], суд вважає, що за малолітньою [PERSON], [INFO], законним представником якої є - [PERSON], необхідно визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилось після смерті бабусі - [PERSON], яка померла [INFO], а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,17 га, розташовану на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер: [NUMBER], а тому позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.145, 237, 244, 246, 1265, 1268, 1296 ЦК України, ст.62 Закону України «Про господарські товариства», п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5.

Outcome: approved