Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Представник позивача, звернувшись до суду із цим позовом просив: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], 26 385 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати по справі 768 гривень 40 коп. Також, позивач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, згідно положень п.1 ч.6 ст.128 ЦПК України, але про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності та відзив не подавав. В звязку з тим, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач до суду не зявився, заяву на розгляд справи за його відсутності та відзив не подавав, суд приймає рішення у заочному розгляду справи, відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. 06 травня 2005 р. Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області здійснено реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] запис №2 537 000 0000 000210 (свідоцтво серія [NUMBER]). Згідно наказу №58 від 30 серпня 2018 р. [PERSON] прийнято на посаду продавець-консультант код 5220 (16) згідно направлення Кодимського ДЦЗ з 01 вересня 2018 р. 01 вересня 2019 р. між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю №10, згідно якого остання призначена на посаду продавець-консультант магазину «Одягу та взуття». Так згідно витягу з інвентаризаційного опису №19 товарів та грошових коштів у торгівлі від 15 жовтня 2018 р. була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 26 385 грн. Вивчивши матеріали справи на підставі представлених доказів та доведення перед судом їх переконливості суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Відповідно до ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, спричиненої по їх вині підприємству в разі, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством. Так, згідно п.2 Трудового договору №10 від 01 вересня 2018 р. працівник несе повну матеріальну відповідальність перед Фізичною особою, у випадку порчі, утрати чи недостачі. Крім того, згідно витягу з інвентаризаційного опису №19 товарів та грошових коштів у торгівлі від 15 жовтня 2018 р. [PERSON] підтвердила факт виявленої недостачі та зобовязалася її виплатити. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а заподіяні збитки працівником при виконанні трудових обовязків підлягають стягненню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по цивільній справі, суд вважає, що в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який сплачений позивачем на час звернення до суду.

Outcome: approved