Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до [PERSON] з позовною заявою, у якій просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором ML700/914/2007 від 09.10.2007 року у сумі 12581657,49 грн., а також заборгованість за кредитним договором № ML700/1218/2008 від 09.07.2008 року у сумі 1352601,36 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами РML700/914/2007 від 09.10.2007 р. та РML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, а саме п'ятикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання за позивачем права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки, передати предмет іпотеки в управління на період до її реалізації та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача суму сплачено судового збору в розмірі 3441,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник ТОВ « ОТП Факторінг Україна» вказав, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами ML700/914/2007 від 09.10.2007 року та № ML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, укладеними між Банком та [PERSON], тобто до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за вказаними договорами. Позивач вважає, що відповідачем зобов'язання по кредитним договорам не виконані, порушується порядок та строки сплати відсотків, тому станом на 29.04.2013 за договором ML700/914/2007 від 09.10.2007 року виникла заборгованість у сумі 12581657,49 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 2215210,87 грн., заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам в сумі 561350,47 грн. та пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту у розмірі 9805096,15 грн. та за кредитним договором ML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, виникла заборгованість у сумі 1352601,36 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 255900,37 грн., заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам в сумі 43163,72 грн. та пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту у розмірі 1053537,27 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем були укладені іпотеки РML700/914/2007 від 09.10.2007 року та РML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, предметом яких стала п'ятикімнатна квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 6118. Позивач просить суд стягнути вказану заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами РML700/914/2007 від 09.10.2007 року та РML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, а саме п'ятикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання за позивачем права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки, передати предмет іпотеки в управління на період до її реалізації та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача суму сплачено судового збору в розмірі 3441,00 грн. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути цивільну справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву не визнала, вказала, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зверталося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2013 року, що набрало законної сили, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № ML 700/914/2007 від 09.10.2007 року у сумі 2690906,51 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором у сумі 1345453 грн.25 коп. та заборгованість за кредитним договором № ML 700/1218/2008 від 09.07.2008 р. у сумі 289169,31 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором у сумі 144584 грн. 65 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3219 грн., а тому відповідач не може двічі відповідати за одне і теж порушення зобов'язання. Далі представник вказала, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2012 року було визнано недійсними договори іпотеки № РML700/914/2007 від 09.10.2007 року та РML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, укладені між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] та виключено записи про заборону на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09.10.2007 року та від 09.07.2008 року, та виключено записи про обтяження іпотекою вказаної квартири з Державного реєстру іпотек від 09.10.2007 року та від 09.07.2008 року. 23.11.2012 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, згідно якого власником квартири стала [PERSON], договір посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий номер 1713 та зареєстрований в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 23.11.2012 на підставі Витягу про державну реєстрацію прав. Перед оформленням даного договору нотаріусом відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України були проведені всі необхідні дії з перевірки наявності або відсутності заборон, арештів відчуження нерухомого майна, відсутність податкової застави активів платника податків за даними Єдиних державних реєстрів. Ніяких обмежень для вчинення та посвідчення угоди виявлено не було, про що були підготовлені відповідні документи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмові пояснення, у яких позовну заяву не визнала, вказала, що набула квартиру [ADDRESS] 23 листопада 2012 року у [PERSON] за договором купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1713. На момент укладення договору купівлі-продажу були відсутні будь-які обтяження відчуження зазначеної квартири. Спірна квартира купувалася нею в період законності рішення Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2012 року, Позивач був стороною по справі, і йому було відомо, що спірне майно звільнене від усіх обтяжень за договором іпотеки, і не зважаючи на це банк не приймав ніяких заходів для відновлення обтяжень. На придбання вищевказаної квартири вона позичила гроші у [PERSON], згідно договору позики грошей від 23 листопада 2012 року, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1708. Для забезпечення своєчасного повернення грошей за договором позики, [PERSON] надала в іпотеку [PERSON] вищевказану квартиру, що підтверджується договором іпотеки від 23 листопада 2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1721. 15.05.2013 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року, що набуло законної сили, позов [PERSON] був задоволений. На сьогодні вона не є власником квартири. Просила розглядати справу у її відсутність. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив до суду письмові пояснення, у яких позов не визнав та вказав, що 23 листопада 2012 року уклав з [PERSON] договір позики грошей, який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1708. Для забезпечення своєчасного повернення грошей за договором позики, [PERSON] надала в іпотеку [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором іпотеки квартири від 23 листопада 2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1721. 12 липня 2013 року було ним було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1167. [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова, що набрало законної сили, продав [PERSON] вищевказану квартиру. Цивільну справу просив розглядати у його відсутність Представник третьої особи [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з 12.07.2013 року, [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО , продавцем квартири виступав [PERSON], що діяв від імені [PERSON] При укладанні договору квартира нічим не була обтяжена, у тому числі іпотекою. Перед оформленням даного договору нотаріусом відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України були проведені всі необхідні дії з перевірки наявності або відсутності заборон, арештів відчуження нерухомого майна, відсутність податкової застави активів платника податків за даними Єдиних державних реєстрів. Ніяких обмежень для вчинення та посвідчення угоди виявлено не було, про що були підготовлені відповідні документи. Вважає себе добросовісним набувачем тому стягнення не може бути накладене на її власність. Тим більше,що вона не брала на себе жодних зобов'язань майнового поручителя перед банком. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевірив матеріали справи приходить до наступного. В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини. 09.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML 700/914/2007, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 275881,58 доларів США строком до 11.10.2027 року зі сплатою відсотків у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором / а. с. 13 / 09.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML 700/1218/2008 , згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 31830 доларів США строком до 10.07.2023 року зі сплатою відсотків у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором / а. с. 20 / Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами ML700/914/2007 від 09.10.2007 року та № ML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, укладеними між банком та [PERSON], тобто до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за вказаними договорами. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2013 року, що набрало законної сили, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № ML 700/914/2007 від 09.10.2007 року у сумі 2690906,51 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором у сумі 1345453 грн.25 коп. та заборгованість за кредитним договором № ML 700/1218/2008 від 09.07.2008 р. у сумі 289169,31 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором у сумі 144584 грн. 65 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3219 грн. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з метою забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитними договорами між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] були укладені договори іпотеки РML700/914/2007 від 09.10.2007 року та РML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, предметом яких стала п'ятикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 6118. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2012 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними договорів іпотеки позов було задоволено та визнано недійсними договори іпотеки № РML700/914/2007 від 09.10.2007 року та РML700/1218/2008 від 09.07.2008 року, укладені між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] та виключено записи: - запис про заборону на квартиру [ADDRESS], з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09.10.2007 року (реєстраційний номер 5803261); - запис про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS], з Державного реєстру іпотек від 09.10.2007 року (реєстраційний номер 5803309); - запис про заборону на квартиру [ADDRESS], з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09.07.2008 року (реєстраційний номер 7536381); - запис про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS], з Державного реєстру іпотек від 09.07.2008 року (реєстраційний номер 7536684). Вказане рішення було скасовано рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 06 лютого 2013 року та в задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено. 23 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1713. За цим договором купівлі-продажу [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у власність квартиру і сплатила за неї 790000 гривень. 23 листопада 2012 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір позики грошей, який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1708. Для забезпечення своєчасного повернення грошей за договором позики, [PERSON] надала в іпотеку [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором іпотеки квартири від 23 листопада 2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1721. У зв'язку з невиконанням умов договору позики [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2013 року позов [PERSON] був задоволений та в рахунок погашення заборгованості за договором позики грошей від 23.11.2012 року звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], шляхом надання [PERSON] права продажу вказаної квартири. Вказане рішення набуло законної сили. 12 липня 2013 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова, що набрало законної сили, продав [PERSON] вищевказану квартиру, про що складено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1167. Таким чином [PERSON] стала власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу у порядку виконання судового рішення. Відповідно до вимог ч.3 ст. 47, ч.ч. 2, 3 ст. 55 Закону України «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства; при посвідченні угод про відчуження нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що договір купівлі-продажу від 23 листопаду 2012 року, були укладені під час дії рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2012 року, а відтак [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] на законних підставах у час, коли не було будь-яких заборон на її відчуження і у особи, яка не є іпотекодавцем. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, в разі визнання недійсним іпотечного договору. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Оскільки станом на момент набуття права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] жодних умов іпотечного договору не існувало, так як такий договір був визнаний недійсним за рішенням суду, то до [PERSON] не можуть переходити права та обов'язки за іпотечними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Оскільки іпотека є видом застави, а тому на останню поширюються положення Цивільного кодексу України, що регулюють положення про заставу в частині, що не суперечить Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Ніким із учасників розгляду справи не заперечується, що [PERSON] та [PERSON] не передавали в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], не укладали з ПАТ «ОТП Банк» договорів іпотеки, а відтак не можуть нести цивільно-правову відповідальність за договорами, стороною яких вони не були. Виходячи з наведеного звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] є таким що не відповідає закону. Крім того, позивач не надав суду доказів у обґрунтування своїх позовних вимог щодо виникнення заборгованості [PERSON] по кредитним договорам ML 700/914/2007 від 09.10.2007 року та № ML 700/1218/2008 від 09.07.2008 року після стягнення з нього заборгованості по цим кредитним договорам згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2013 року, що набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» необхідно відмовити.

Outcome: dismissed