Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача борг за використану електроенергію в розмірі 3712 грн. 32 коп. та судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. Посилається на те, що відповідач уклала договір із ВАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . Відповідач кошти за спожиту елетроенергію не сплачувала, внаслідок чого за період із 20 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 3712 грн. 32 коп. Ухвалою від 17 червня 2020 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву на позов не направила. Судом встановлено наступне. 27 квітня 2001 року між ВАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», та [PERSON] був укладений договір № 278119 про користування електричною енергією (а.с.5). Відповідно до п.6.1 вищезазначеного договору він укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловида наміру внести до нього зміни або доповнення. Відповідач кошти за споживання електроенергії не сплачувала, внаслідок чого за період із 20 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 3712 грн. 32 коп. (а.с.6). Внаслідок несплати відповідачем коштів за спожиту електроенергію, була відключена електроенергія за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Суд приймає до уваги подані сторонами докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України щодо порядку укладення правочинів, виконання зобов`язань, відповідальності за його невиконання, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п.1.1 Договору про користування електричною енергією № 278119 від 27 квітня 2001 року Електропостачальник постачає електричну енергію відповідно до умов Договору, а Споживач своєчасно оплачує спожиту електричну енергію. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, відповідач в порушення вищезазначених вимог не виконує обов`язок щодо сплати коштів використану електроенергію, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 202, 203, 205, 207, 509, 526, 610, 611, 625, 626,

Outcome: approved