Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Пришибська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням посилаючись, що відповідачі значаться наймачами та зареєстровані в [INFO], яка знаходиться у них на балансі, в якій не проживають з 2012 року, облаштування та ремонту якої не проводили, приватизацію не здійснювали, угоди з КП «Пришибське» на надання послуг не укладали, лічильники обліку електроенергії, газу та води там відсутні. Квартира пустує, в належному стані вони її не підтримують, комунальних послуг не сплачують, що підтверджується актами від 04 січня 2016 року, 14 березня 2016 року та 01 липня 2016 року. Місце проживання відповідачів не відоме. З заявою про збереження житла до них не зверталися. Просили суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 2 в будинку № 7 по вул. Молодіжній в с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується розміщеним в газеті «Зоря Полтавщини» від 26 вересня 2017 року № 139-140 (23071-23072) оголошенням про їх виклик до суду, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, причини неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO], який перебуває на балансі позивача згідно довідок Виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 05 жовтня 2017 року за № 02-19/716-1 та довідки Комунального підприємства «Пришибське» від 05 жовтня 2017 року за № 05-10/2. Проте з 2012 року відповідачі не користуються вищезгаданим житлом без поважних причин. Поважності причин, з яких вони не користуються спірним житлом, в судовому засіданні встановлено не було. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають. Відповідно до актів обстеження житла від 04 січня 2016 року, 14 березня 2016 року, 01 липня 2016 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з 2012 року, житлове приміщення знаходиться в незадовільному стані, на підлозі сміття, відсутні двері та вікна. Договір на утримання житлових будинків і прибудинкової території відповідачі підписуватися відмовилися, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Пришибське» Кременчуцького району Полтавської області від 05 жовтня 2017 року за № 05-10/2. Вищенаведене є підставою для визнання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житлом, оскільки були відсутні в ньому без поважних причин понад встановлений законом термін. Даних про наявність домовленостей між сторонами про більш тривалий термін користування житлом немає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову щодо визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, тому його задовольняє, виходячи з положень ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. що підтверджується документально.

Outcome: approved