Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення на користь підприємства з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 5754,40 грн. та судового збору в розмірі 1762 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що товариство постачало електроенергію ФОП [PERSON] на підставі договору про постачання електроенергії №270050216 від 21.02.2014 року. ФОП [PERSON] припинила свою діяльність як субєкт господарювання 30.03.2017 року, однак свої зобовязання по договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 5754,40 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з частиною 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Як встановлено, ПрАТ «Рівнеобленерго» постачало електроенергію ФОП [PERSON] на підставі договору про постачання електроенергії №270050216 від 21.02.2014 року. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який функціонує відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 №1846/5 «Про затвердження порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» ФОП [PERSON] припинила свою діяльність, як субєкт господарювання 30.03.2017 року. Розділом 8 вищезазначеного договору передбачено, що розрахунки за використану електроенергію здійснюються у відповідності з додатком №4 до договору. У звязку із неподанням звітів про обсяги споживання, позивачем здійснено розрахунок на основі абзацу 6 пункту 2 додатку №4 до договору №270050216 виходячи із договірної потужності, яка складає 3 кВт. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії і несе відповідальність за порушення умов договору згідно з законодавством України. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підпунктом 2 пункту 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року, передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Таким чином, позов підлягає задоволенню, наявна заборгованість в сумі 5754,40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 1762 грн.00 коп. на користь позивача в якості відшкодування понесених ним у справі судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved