Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 22.03.2021, просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] понад п`ять років до часу відкриття спадщини - [INFO] ; визнати за ним [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , 1/3 частка якої належала померлому на підставі Свідоцтва про право на житло № [NUMBER] від 07.09.2006 року, 1/6 частка якої була успадкована після смерті [INFO] дружини, [PERSON] , прийнятої шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері, [PERSON] , прийнятої шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач з 1976 року по теперішній час постійно проживає в квартирі [ADDRESS] . Разом із ним до травня 2008 року мешкала його мати, [PERSON] , яка померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 4271, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке видано 05.05.2008 року Запорізьким міським відділом РАЦС ГУЮ Запорізької області, та до липня 2020 року - вітчим, чоловік матері, [PERSON] , який помер [INFO] , про що 20.07.2020 складено відповідний актовий запис № 1185. Шлюбні відносини мати позивача оформила з [PERSON] в 1989 році, саме з цього часу вони всі мешкали разом, однією сім`єю, в них був спільний бюджет, вони разом вели господарство, за час спільного проживання робили частковий поточний ремонт квартири, придбали побутову техніку ті інші предмети домашнього вжитку. В 2006 році позивач разом з матір`ю та вітчимом разом отримали шляхом приватизації квартиру за [ADDRESS] , де мешкали і були зареєстровані, у спільну часткову власність по 1/3 частці відповідно. [INFO] померла [PERSON] , мати позивача. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Розпорядження щодо належного майна на випадок своєї смерті [PERSON] за життя не зробила, тому спадкоємцями першої черги, за законом, після її смерті, були чоловік [PERSON] та позивач, її син, які прийняли спадщину шляхом фактичного вступу, мешкаючи разом зі спадкодавцем, та продовжуючи там мешкати після її смерті - по 1/6 частці відповідно. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, у вигляді 1/2 частки квартири за [ADDRESS] , яку позивач, на підставі ст. 1264 УК України, прийняв шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. 23.12.2020 року приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу була відкрита спадкова справа після померлого [PERSON] . Але, оскільки право позивача на спадок за законом виникає не на підставі родинної спорідненості, а відповідно до ст. 1264 ЦК України, позивач позбавлений у позасудовому порядку оформити своє право на спадщину після смерті вітчима. Крім того, набуття [PERSON] у власність 1/6 частки квартири після смерті дружини шляхом фактичноо вступу, оформлено ним не було. Ухвалою суду від 18.02.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у загальному позовному провадженні. Ухвалами суду від 01.03.2021 витребувано докази від приватного нотаріуса Кріль О.М., а саме копію спадкової справи № 67003191, заведеної за заявою [PERSON] , а також вказаного приватного нотаріуса та П`яту запорізьку державної нотаріальної контори зобов`язано надати інформацію про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 10.03.2021 до суду надійшла відповідь за підписом державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В., відповідно до якої спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, до нотаріальної контори спадкоємці не звертались. 12.03.2021 до суду надійшла аналогічна відповідь від приватного нотаріуса Кріль О.М., а також копія спадкової справа №37/2020 (номеру Спадковому реєстрі: 67003191) до майна померлого [INFO] [PERSON] . 05.04.2021 в підготовчому судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та перехід до суду розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні вказала, що не має заперечень проти позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, допитавши свідків, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.09.2006 року Шевченківська районна адміністрація ЗМР посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності в рівних долях громадянам: [PERSON] - 1/3, [PERSON] -1/3, [PERSON] -1/3. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 48,34 кв.м., в тому числі житлова площа 29,6 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 07.09.2006, №1986 р. Згідно з витягом №11901655 про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане 20.09.2006 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності: [PERSON] - приватна спільна часткова (1/3 частка), [PERSON] - приватна спільна часткова (1/3 частка), [PERSON] - приватна спільна часткова (1/3 частка). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 24.07.1989 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований м. Певек, міськРАЦС Чаунського району Магаданської області. [INFO] померла [PERSON] у віці 81 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 4271. Згідно із відповіддю державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В., спадкова справа після померлої [INFO] громадянки [PERSON] не заводилась, до нотаріальної контори спадкоємці не звертались. Аналогічна відповідь надійшла від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кріль О.М. [INFO] помер [PERSON] у віці 84 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1185. 23.12.2020 за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кріль О.М. відкрито спадкову справу №37/2020 після смерті [PERSON] [INFO] . Відповідно до матеріалів спадкової справи, 28.12.2020 приватним нотаріусом направлявся запит до Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг ЗМР за № 244/02-14 про отримання інформації про склад сім`ї померлого [PERSON] станом на 19.07.2020. За відповіддю Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] в період з 29.04.1993 по 20.08.2020 (помер [INFO] ), разом з ним на день смерті був зареєстрований [PERSON] . За показаннями свідка [PERSON] , колишньої дружини позивача, [PERSON] постійно мешкав за адресою: [ADDRESS] , приблизно з 1980 року. Крім того, свідок повідомила, що поховання [PERSON] вона здійснювала самостійно. Свідок [PERSON] зазначила, що вона є сусідкою позивача з 1978 року. Весь цей час він мешкав за адресою: [ADDRESS] . Крім позивача у квартирі мешкала його матір та вітчим [PERSON] , вони разом мешкали однією сім`єю. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004за № 20/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. За роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивача із спадкодавцем доведений наданими суду фактичними даними, а саме: відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про підтвердження фактичного проживання (а.с. 62), копією паспорту [PERSON] із відміткою про реєстрацію (а.с. 11, зворот), показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Крім того, суд вважає належними та допустимими доказами, що підтверджують спільне проживання позивача з спадкодавцем, квитанції про сплату комунальних послуг та інших платежів (а.с.69-70), а також угоду про захоронення [PERSON] , свідоцтво про поховання на кладовищі Святого Миколая № 44421 [PERSON] , яке видане [PERSON] (колишній дружині позивача), про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян зроблений відповідний запис 22.07.2020 за №21063, акт №1934 про виконання угоди про захоронення [PERSON] (а.с.71-72). Отже, після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом прийняли її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . На момент смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є позивач [PERSON] . З встановленням зазначеного факту у позивача виникло право на отримання спадщини після смерті [PERSON] як у спадкоємця четвертої черги за законом в силу ст. 1264 ЦК України. Позивач здійснив це право, звернувшись до нотаріальної контори 23 грудня 2020 року із відповідною заявою (а.с. 40). Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Таким чином з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, проаналізувавши правові норми, що регулюють встановлені судом правовідносини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved