Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Представник Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Слов`янської міської ради як внутрішньо переміщена особа з 30.08.2016 року. Згідно заяв про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 30.08.2016 року, 28.02.2017 року, 11.04.2017 року, 05.09.2017 року, 06.03.2018 року, 05.09.2018 року, 05.03.2019 року [PERSON] щомісячно одержував в Управлінні адресну допомогу. Виплати здійснювалися за рахунок коштів Державного бюджету. Відповідач у своїх заявах повідомляв, що будь-хто з членів сім`ї не має у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Під час перевірки Управлінням виявлено, що [PERSON] має у власності житлове приміщення, яке розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача зазначає, що [PERSON] було порушено вимоги п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача незаконно отриману адресну допомогу у розмірі 32\~627,60 гривень та судовий збір. Представник позивача Винник О.В. у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Вказала, що відповідач на прийомі в Управлінні надав пояснення, згідно яких зазначив, що він хворіє та в буд. [ADDRESS] триває ремонт. Крім того вказав, що під час звернення до Управління його не було попереджено про те, що необхідно повідомляти, якщо у власності є житло, яке розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що у 2008 році після смерті матері він набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в якому відсутнє електропостачання. Зазначив, що він звертався до Управління за грошовою допомогою, де його було ознайомлено із умовами надання даної адресної допомоги. Під час звернення до Управління відповідач повідомив працівників про те, що у нього є будинок, але він є непридатним для життя, в будинку відсутнє опалення. Також вказав, що в даному будинку він не мешкає, а проживає у Свято-Успенській [ADDRESS] [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що згідно п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не надається особам, які мають у власності житлове приміщення, розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Згідно акту обстеження житлового будинку, який був наданий у судовому засіданні, у житловому будинку [ADDRESS] , відповідач не зареєстрований, але тимчасово проживає в даному будинку, проте даний будинок непридатний для проживання. На підставі чого вважає даний позов безпідставним. Суд, вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради із заявами для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 30.08.2016 року, 30.09.2016 року, 28.02.2017 року, 11.04.2017 року, 05.07.2017 року, 06.03.2018 року, 06.09.2018 року, 05.03.2019 року (а.с.5-12). Рішеннями Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» від 26.10.2016 року, 04.04.2017 року, 20.09.2017 року, 18.10.2017 року, 29.03.2018 року, 28.09.2018 року, [PERSON] була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 30.08.2016 року по 27.02.2017 року у розмірі 1130,00 гривень; з 28.02.2017 року по 27.08.2017 року 1247,00 гривень; з 05.09.2017 року по 04.03.2018 року 1312,00 гривень; з 16.09.2017 року по 04.03.2018 року 1508,80 гривень; з 06.03.2018 року по 05.09.2018 року 1578,95 гривень; з 06.09.2018 року по 05.03.2019 року 1650,25 гривень (а.с.13-18). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради від березня 2019 року, [PERSON] нараховано допомогу переміщеним особам на проживання за період з червня 2017 року по березень 2019 року у розмірі 32\~627,60 гривень (а.с.24). Звертаючись із заявами про призначення допомоги, [PERSON] вказував, що у нього та будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції немає. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.08.2008 року, посвідченого Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою, має у приватній власності будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішення про державну реєстрацію було прийнято 05.09.2008 року (а.с.19). Відповідно до акту Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради № 11-20/178 від 25.02.2019 року було встановлено, що [PERSON] не надав інформацію про нерухоме майно на території України, внаслідок чого були надміру виплачені кошти в сумі 32\~627,60 гривень за період з червня 2017 року по березень 2019 року включно (а.с.20). Відповідно до пояснень [PERSON] від 16.03.2019 року, відповідач залишив будинок [ADDRESS] у зв`язку із тим, що він потребує ремонту. Зазначив, що він при зверненні до Управління не вказав про даний будинок, оскільки його не було повідомлено про те, що дані обставини необхідно зазначати (а.с.25). Рішенням про відмову в призначенні соціальної допомоги та терміни її надання від 25.03.2019 року, [PERSON] було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату ЖКП у періоди з: 03.06.2017 року по 27.08.2017 року; 05.09.2017 року по 04.03.2018 року; 06.03.2018 року по 05.09.2018 року; 06.09.2018 року по 05.03.2019 року (а.с.23). Як слідує з повідомлення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради від 26.03.2019 року № 11-11/1188, [PERSON] було зобов`язано повернути незаконно отриману допомогу у розмірі 32\~627,60 гривень у зв`язку із тим, що дані кошти були надміру нараховані та виплачені внаслідок наявності у власності відповідача житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що суперечить п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення ООС, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року (а.с.21). Згідно повідомлення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради від 15.04.2019 року № 11-11/1544, [PERSON] було повторно зобов`язано повернути незаконно отриману допомогу у розмірі 32\~627,60 гривень у зв`язку із тим, що дані кошти були надміру нараховані та виплачені внаслідок наявності у власності відповідача житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що суперечить п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення ООС, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року (а.с.22). Частина 2 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014. При цьому ч.1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. 14 квітня 2014 року відповідно до Указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України Т.О.В. від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території України розпочато проведення антитерористичної операції. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року №33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операції з 07 квітня 2014 року. Відповідно до п.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. 02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого смт. Андріївка Слов`янського району Донецької області також включено до вказаного переліку. Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, в редакції, що діяла до 03 червня 2017 року, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Доказів того, що смт. Андріївка Слов`янського району Донецької області було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також те, що смт. Андріївка Слов`янського району Донецької області не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суду не надано. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до п.11 Порядку №505, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Пунктом 12 Порядку передбачено підстави припинення виплати грошової допомоги з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, останній раз допомога відповідачу була призначена та виплачувалась з 06 вересня 2018 року по 05 березня 2019 року. Звертаючись 06 вересня 2018 року із заявою про призначення допомоги та заповнюючи відповідний бланк (а.с.11) відповідачем в графі «Інформація щодо наявності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції» зазначено «НІ». Вказані в бланку заяви дані не несли завідомо неправдивих даних, оскільки на час звернення з даною заявою до позивача, наявність у відповідача на праві власності житлового будинку в смт. Андріївка Слов`янського району Донецької області не тягнуло правових наслідків щодо вирішення питання про надання допомоги (смт. Андріївка Слов`янського району Донецької області віднесено до району проведення АТО) і відповідач безумовно не міг передбачити подальших змін у діючому законодавстві. На грошову виплату щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України. Вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, судом не встановлено факту надання неправдивих відомостей з боку відповідача. Це також підтверджується фактичними обставинами по справі, а саме: продовження позивачем виплат допомоги [PERSON] після набрання чинності новою редакцією абз.2 п.6 Порядку № 505, та відмова у призначенні допомоги вже в подальшому. Крім того, відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 (із змінами), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до акту обстеження житлового будинку від 23.04.2019 року, складеного комісією у складі депутата Андріївської сільської ради [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] , житловий будинок [ADDRESS] , в якому раніше проживав [PERSON] , не придатний для проживання, потребує капітального ремонту, електропостачання в будинку відсутнє, піч для опалення будинку зруйнована (а.с.41). Як слідує з довідки Свято-Успенського Святогірського монастира (Лаври) Донецької єпархії від 05.07.2019 року, [PERSON] з 01.06.2016 року по теперішній час мешкає як вимушений переселенець у Свято-Успенській Святогірській Лаврі Донецької області (а.с.40). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 09.09.2019 року, складеного комісією у складі депутата Андріївської сільської ради [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] , при обстеженні домогосподарства, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що в даному домогосподарстві ніхто не зареєстрований і не проживає. [PERSON] у даному домогосподарстві проживав без реєстрації з вересня 1995 року по грудень 2014 року (а.с.75). Відповідно до довідки Андріївської сільської ради Слов`янського району № 736/02-36 від 09.09.2019 року, за адресою: [ADDRESS] з вересня 1995 року по грудень 2014 року проживав [PERSON] без реєстрації. На теперішній час в будинку ніхто не проживає та не зареєстрований (а.с.76). З вищевикладеного слідує, що на час звернення відповідача (30.08.2016 року) до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, [PERSON] у будинку [ADDRESS] з грудня 2014 року не мешкав. Більш того, вищевказаний житловий будинок є непридатним для проживання, що підтверджується відповідним Актом та узгоджується із п. 6 зазначеного Порядку № 505. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 гривень, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed