Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву у якій предявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 59533,19 грн., справу розглянути без їх участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 26.12.2007 року між Акціонерним банком «Діамат» (правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Діамантбанк») [PERSON] був укладений Договір про встановлення ліміту кредитування №488 СМ/Д, згідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 50000,00 (п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок), зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 26% річних. В свою чергу відповідач, згідно з умовами викладеними в п.1.1., п,2.2.4. Кредитною договору, зобов'язався повернути фактично отриманий кредит, а також погасити фактичну заборгованість за процентами та комісіями у строк до 25.12.2009 року. Однак, [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого позивач звертався до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення з останнього заборгованості за Кредитним договором. На підставі чого, 13.01.2010 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська було ухвалено рішення по справі №2-4089/2009, яким з [PERSON] стягнуто на користь банку заборгованість станом на 17.04.2009 року за Кредитним договором, процентами, комісією, штрафом та пенею у сумі 55368,81 грн., судовий збір в розмірі 555,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30,00 грн., а всього 55953,81 грн. Рішення набрало законної сили, а тому встановлені судом обставини порушення відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України не піддягають повторному доказуванню під час розгляду інших справ, в яких беруть участь позивач та відповідач. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Проте, як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, станом на 15.05.2015 року вищевказане Рішення суду відповідачем у повному обсязі не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашена, а тому позивач,

Outcome: approved