Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Представник позивача, яка діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зняти арешт нерухомого майна житлового будинку по вул. Шевченка, 13 в с. Уличне Дрогобицького району Львівської області, та зняти арешт нерухомого майна земельної ділянки № 13 по вул. Шевченка в с. Уличне Дрогобицького району Львівської області накладені згідно постанови відкриття виконавчого провадження № 29823913 від 14 листопада 20177 року, виданої державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що 18 липня 2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист №2-3204/2010р. про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБі Банк» заборгованості по кредитному договорі. 04 травня 2012 року на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна внесено записи про арешт вище зазначеного нерухомого майна [PERSON]. 11 травня 2017 року право вимоги передано від ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] згідно з актом прийому-передачі від за Договором відступлення прав вимоги №1036 від 11 травня 2017 року. 01 серпня 2017 року [PERSON] повідомив Дрогобицький МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про повернення [PERSON] заборгованість за кредитним договором, як підлягали стягненню за виконавчим листом №2-3204/2010р. 06 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області з заявою, в якій просила зняти арешт з майна боржника , однак на таку повідомлено, що підстави для зняття арешту відсутні, оскільки виконавчий лист №2-3204/2010р. від 18 липня 2011 року повернуто стягувану, та повторно не предявлено. А тому звертається до суду з даним позовом. Представник відповідача у встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документами отримано 14.03.2018 року. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з положеннями\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1\~ст. 319 ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2010 року у цивільній справі № 2-3240/10 задоволено позов ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON] ) та стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 273 922 грн. 48 коп. та 120 грн., сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 1700 грн. судового збору (а/с7-9) та на підставі якого 18 липня 2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист №2-3204/2010 р (а/с 27-28). Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження №29823913, згідно з якою, серед іншого накладено арешт на все майно [PERSON] та 04 травня 2012 року до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна внесено записи про арешт нерухомого майна, а саме: житлового будинку, адреса: Львівська обл., Дрогобицький р., с. Уличне, вулиця Шевченка, будинок 13 (реєстраційний номер обтяження 12463783); земельної ділянки за адресою: Львівська область, Дрогобицький р-н, с. Уличне, вулиця Шевченка, земельна ділянка 13, кадастровий номер: 2621288200:01:003:0020 (реєстраційний номер обтяження 12464009), що стверджується копія Інформаційної довідки з Державного реєстру (а/с 29-34). Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії І-СГ №012184 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького району Дрогобицького районного управління юстиції Львівської області 29 березня 2012 року, актовий запис №9 від 29 березня 2012 року [PERSON] змінила, імя на [PERSON] (а/с 35). Згідно копії договору про відступлення прав вимоги № 1036 [PERSON] набув права вимоги ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» за Кредитним договором № 318/07/09 від 28 вересня 2007 року укладеним з [PERSON] (а/с 36-38) про що складено акт прийому - передачі ( а/с 41-42). 16 травня 2017 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» повідомило [PERSON] ([PERSON]) про відступлення права вимоги (а/с43). Відповідно до довідки ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» №13/1-16702 від 30 травня 2017 року, [PERSON] ([PERSON]) не має кредитної заборгованості перед банком за Кредитним договором № 318/07/09 від 28 вересня 2007 року (а/с 44). Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 26 червня 2017 року у справі № 442/4180/17, змінено стягувача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» його правонаступником [PERSON] за виконавчим листом № 2-3204/2010р., виданим Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 18 липня 2011 року (а/с 45-46) та на підставі якої останній звернувся до Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області з заявою про вступ у виконавче провадження правонаступника стягувача, та 05 жовтня 2017 року [PERSON] підтвердив повернення [PERSON] заборгованість за своїми зобовязаннями (а/с 47,48). На звернення [PERSON] до Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області з заявою про зняття арешту з майна боржника повідомлено, що підстави для зняття арешту відсутні, оскільки виконавчий лист №2-3204/2010р. від 18 липня 2011 року повернуто стягувачу, та повторно не предявлено (а/с 49-50). Таким чином, вказані вище письмові докази свідчать про те, що накладений арешт на майно боржника слід скасувати. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це, майно і про зняття з нього арешт. Відповідно до п.2 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту» позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи достовірно встановлено, що позивач у даній справі є власником будинку № 13 в с. Уличне Дрогобицького району Львівської області та земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою. Як власник будинку та земельної ділянки, виконавши боргові зобов»язання, позивач звернулася до відповідача - Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області із заявою про про зняття арешту з майна боржника, на що отримала відповідь , що підстави для зняття арешту відсутні, оскільки виконавчий лист №2-3204/2010р. від 18 липня 2011 року повернуто стягувачу, та повторно не предявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ч.1 ст. 317 вказаного кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved