Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.07.2011 року у розмірі 28 217,76 грн. станом на 24.03.2020 р., та судових витрат у розмірі 2 102,00 грн., посилаючись на те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 13.07.2011 року було укладено договір б/н про отримання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 300 грн. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредиту картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9 900,00 грн. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, Відповідач станом на 24.03.2020 року має заборгованість у розмірі 28 217,76 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту - 14 840,90 грн.; в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту - 000,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту -14 840,90 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 000,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 000,00 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 6 174,48 грн.; нарахована пеня - 5 382,49 грн., нараховано комісії - 0,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна ставка) - 1319,89 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. До матеріалів справи додано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також про винесення заочного рішення у разі виникнення обставин викладених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 13.07.2011 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно умов якого відповідачу видається платіжна картка кредитка «Універсальна», встановлюється кредитний ліміт за платіжною карткою, який в подальшому збільшувався (відповідно до наданої представником позивача довідки) та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 24.03.2020 року має заборгованість у розмірі 28 217,76 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту - 14 840,90 грн.; в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту - 000,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту -14 840,90 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 000,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 000,00 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 6 174,48 грн.; нарахована пеня - 5 382,49 грн., нараховано комісії - 0,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна ставка) - 1319,89 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] отримав платіжну картку кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», крім того, під підпис був ознайомлений з довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Позовні вимоги позивача також підтверджуються: анкетою-заявою позичальника, витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, виписками по картці за період з 13.07.2011 р. по 01.03.2020 р., довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за вказаним договором, внаслідок чого в нього перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, а тому позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням. Згідно платіжного доручення № ВОJ60B2X2P від 10.04.2020 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень., що в свою чергу відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved