Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 2012 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №R53700348528В (далі - Кредитний договір) відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 100000 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 33 відсотків річних. За таких обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивачазаборгованість за кредитом на загальну суму 104580 гривень 22 копійки, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1045 гривень 80 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явилася, направила до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, у зв'язку з чим судом 22 січня 2015 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. 29 жовтня 2012 року сторони уклали кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом надання грошових коштів в сумі 100000 гривень (а.с.6-12). З п.п. 3.3., 3.4., 3.5. Кредитного договору вбачається, що позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтетними платежами), 28 числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.10. Кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 відсотків від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим має заборгованість перед позивачем на суму 104580 гривень 22 копійки, яка складається з заборгованості по: кредиту - 86847 гривень 83 копійки; простроченої заборгованості по кредиту - 5081 гривня 68 копійок; відсоткам - 245 гривень 81 копійка; простроченої заборгованості за відсотками - 7714 гривень 35 копійок; пені - 4617 гривень 69 копійок; процентам за несплату кредиту - 353 гривні 94 копійки; процентами за несплату відсотків - 253 гривні 50 копійок. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. З ч.1 ст.509 ЦК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. З вимог ч.1 ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved