Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Прокурор Герцаївького району Апетракіоає Г.В. звернувся в інтересах держави в особі Чернівецької облдержадміністрації із зазначеним позовом до Герцаївської райдержадміністрації і [PERSON] Мотивував тим, що про факт незаконної приватизації земельної ділянки прокуратурі Герцаївського району стало відомо 27.04.2013 року в ході досудового розслідування кримінального провадження №12013270050000516. Так, розпорядженням райдержадміністрації від 06.07.2007 року №217-р «Про передачу земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Буківської сільської ради (за межами населеного пункту)» [PERSON] надано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1571 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Буківської сільської ради, право на неї посвідчено Державним актом серії ЯД №073455 на право власності на земельну ділянку. Однак, при цьому були порушені вимоги ст.ст.14, 19 Конституції України, ст.ст.38, 122, пункт 12 Перехідних положень ЗК України, оскільки [PERSON] надано земельну ділянку за межами населеного пункту на території Буківської сільської ради Герцаївського району за розпорядженням Герцаївської РДА, яка на це не мала повноважень. Посилаючись на викладене, прокурор просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Герцаївської райдержадміністрації №217-р від 06.07.2007 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1571 га, визнати недійсними державний акт серії ЯД №073455 на право власності на земельну ділянку, виданий 15.05.2008 року, скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку, земельну ділянку кадастровий номер 7320780600:01:001:0114 площею 0,1571 га повернути державі в особі Чернівецької обласної державної адміністрації. У судовому засіданні прокурор Поп М.Ю., посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник Герцаївської РДА - Каланча В.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачем не враховано, що на момент прийняття спірного розпорядження (06.07.2007 року) ст.122 ЗК України визначала повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування по наданню земельних ділянок юридичним особам у постійне користування. Відповідно до ст.ст.17,21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації розпоряджаються землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України. Згідно вимог п.12 Перехідних положень цього Кодексу до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями, незалежно від їх цільового призначення, за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади. Нормативні акти (діючі на момент прийняття райдержадміністрацією спірного розпорядження), які б вказували на те, що цими земельними ділянками мала б розпоряджатися Чернівецька облдержадміністрація, відсутні. Вважає, що оспорюване розпорядження прийняте відповідно до вимог земельного законодавства, позовні вимоги є безпідставними і у їх задоволенні слід відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, тому суд вважає, що розгляд справи слід провести у його відсутності. Представник відділу Держкомагенства у Герцаївському районі - Аврумуцоає А.В. у судовому засіданні пояснила, що спірна земельна ділянка розташована за межами с.Буківка Герцаївського району, просила суд прийняти рішення на свій розсуд. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що розпорядженням Герцаївської районної державної адміністрації №217-р від 06.07.2007 року затверджено технічну документацію із землеустрою та передано [PERSON] у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1571 га, яка розташована на території Буківської сільської ради за межами населеного пункту - с.Буківка Герцаївського району. На підставі цього розпорядження 15.05.2008 року [PERSON] отримав державний акт серії ЯД №073455 на право власності на вказану земельну ділянку. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). У відповідності до ст.ст.17,21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації розпоряджаються землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України. За змістом ст.38, ч.3 ст.122 ЗК України районні державні адміністрації не вправі надавати громадянам земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків за межами населеного пункту. Акти місцевих держадміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, іншим актам законодавства або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до суду, відповідні рішення органів виконавчої влади, а також акти, якими порушуються права щодо володіння, користування чи розпорядження земельними ділянками, визнаються недійсними, скасовуються судом (ст.152 ч.3 п.«г», ст.155 ч.1 ЗК України). У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про те, що оспорене розпорядження слід визнати таким, що видане за межами відповідних повноважень, а тому суперечить вимогам закону, як наслідок, не ґрунтується на законі й оспорений державний акт щодо права власності на землю. У зв'язку з цим, не може вважатися набутим у законний спосіб і право власності [PERSON] на землю. У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Суд, встановивши, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності всупереч вимогам земельного законодавства та волі держави, вважає, що дана земельна ділянка підлягає поверненню у власність держави. У частині вирішення вимоги про скасування державної реєстрації права власності на землю, суд виходить з того, що в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» передбачена певна процедура реєстрації прав на нерухомість, до складу якої входять також земельні ділянки. За положеннями ст.26 цього закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, відповідне рішення суду є підставою для скасування реєстраційного запису, але такий запис вноситья відповідним реєстратором, а не судом. Однак до реєстратора таких вимог не заявлено і до участі у справі в якості відповідача його не залучено. Тож ця вимога задоволенню не підлягає. Відтак, позов слід задовольнити частково, скасувавши оспорюване розпорядження, визнавши недійсним державний акт та повернувши земельну ділянку у власність держави і відмовивши в задоволенні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на землю. На підставі ст.19 Конституції України, ст.ст.17,21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст.38, 122, 152, 155 ЗК України, п.12 розділу «Перехідні положення» ЗК України, ст.387 ЦК України та

Outcome: partial