Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 25 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 22574 доларів США, та за яким відповідач зобов'язався повернути банку кредит та сплатити проценти за користування ним в розмірах, порядку, передбаченому договором, та у строк не пізніше 24 грудня 2021 року. З метою забезпеченням виконання зобов'язання відповідача було укладено договір поруки 25 грудня 2006 року між банком та [PERSON] № 200/3, за яким відповідачка поручалась перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Натомість відповідач належним чином не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором. Так в зв'язку з нездійсненням [PERSON] у встановлені кредитним договором строки платежів за кредитом та нарахованими процентами, у нього виникла прострочена заборгованість за сумою кредиту. Банк направляв відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, яка однак залишилась без задоволення. Таким чином станом на 7 липня 2015 року заборгованість відповідача за сумою кредиту складає 12124,93 доларів США та за відсотками за користування кредитом в сумі 592,22 доларів США. Виходячи з того, що відповідач порушив умови договору кредиту від 25 грудня 2006 року, то йому було розраховано пеню на суму простроченого виконанням зобов'язання в розмірі 0,01% від суми заборгованості, яка дорівнює станом на 7 липня 2015 року 2,67 доларів США. Оскільки [PERSON] не виконала своїх зобов'язань, як поручитель, то на підставі наведеного просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором № 200 від 25 грудня 2006 року за сумою кредиту в розмірі 12124,93 доларів США, за непогашеними відсотками за користування кредитом в розмірі 592,22 доларів США, за пенею в розмірі 2,67 доларів США, а також судові витрати по зверненню до суду із вказаним позовом. У судове засідання представник позивача, який діє на підставі довіреності, Маштаков С. А., не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені позову в повному обсязі та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі до суду не з'явились повторно за невідомих суду причин, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши заяв про можливість розгляду справи у їх відсутність. Таким чином зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов ПАТ «ПУМБ» підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодав\-ства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визна\-чених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими озна\-ками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йо\-му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що розмір пені за прострочення платежу обмежений подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. Матеріалами справи встановлено, що 25 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого по всіх правах та обов'язках відповідно до п. 1.1 Статуту є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200 (додаткові угоди від 13 червня 2007 року, від 19 червня 2008 року та від 17 липня 2009 року), відповідно до якого банк надав позичальникові кредит в сумі 22574 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік по строковій заборгованості, та у розмірі 16 % на рік по простроченій заборгованості, та з кінцевим терміном повернення до 24 грудня 2021 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит згідно встановленого графіку, сплатити відсотки за користування кредитом, що нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з 360 днів у році, та в порядку й на умовах, встановлених кредитним договором. Крім цього за невиконання позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими до сплати процентами. Також згідно п. 5.1 кредитного договору у разі порушення відповідачем строків виконання зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, він зобов'язаний сплатити на вимогу банка пеню у розмірі 0,01% річних від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Судом також було встановлено, що 25 грудня 2006 року для забезпечення виконання умов кредитного договору № 200 від 25 грудня 2006 року між ЗАТ «Донгорбанк», як кредитором, [PERSON], як позичальником, та [PERSON], як поручителем, був укладений договір поруки № 200/3, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором № 200 від 25 грудня 2006 року щодо повернення суми кредиту в розмірі 22574 доларів США до 24 грудня 2021 року, сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік по строковій заборгованості та у розмірі 16 % на рік по простроченій заборгованості, а також щодо сплати неустойки. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представниками ПАТ «ПУМБ», вбачається, що станом на 7 липня 2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2006 року № 200 перед позивачем за сумою наданого кредиту в розмірі 12124,93 доларів США, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 592,22 доларів США, за пенею в розмірі 2,67 доларів США, а загалом - 12719,82 доларів США. Факт наявності заборгованості у позичальника у вказаному за розрахунком позивача розмірі підтверджується умовами кредитного договору від 25 грудня 2006 року з відповідними додатками до нього та додатковими угодами, укладеними між представниками банку та [PERSON] На підставі встановлених у судовому засіданні обставин та враховуючи норми матеріального права суд дійшов висновку, що [PERSON] неналежним чином виконував зобов'язання за кредитним договором № 200 від 25 грудня 2006 року, внаслідок чого у позичальника утворилась заборгованість перед банком у загальному розмірі 12719,82 доларів США. Також суд зазначає, що внаслідок ухилення позичальника від виконання покладених на [PERSON] обов'язків поручитель, [PERSON], несе солідарну відповідальність разом із позичальником перед позивачем щодо погашення боргу з кредиту, відсотків та неустойки. Таким чином у судовому засіданні на підставі вивчених доказів у сукупності було встановлено факт наявності у відповідачів перед ПАТ «ПУМБ» солідарної відповідальності за порушення умов кредитного договору від 25 грудня 2006 року № 200, на підставі чого з боржників підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 12719,82 доларів США. Згідно ст. 88 ЦПК України на користь банку з відповідачів в рівних частках також підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2812 грн.

Outcome: approved