Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Представник УПФ України в Малиновському районі м. Одеси звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат, в якому просить суд стягнути переплату пенсії з відповідача у розмірі 1847,18 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач перебуває на обліку в УПФ України в Малиновському районі м. Одеси та отримує пенсію по інвалідності ІІ-ої групи загального захворювання. 15 жовтня 1997 року [PERSON] надав до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси заяву про призначення пенсії по інвалідності, в якій зазначив, що не працює. При заповненні заяви громадянин [PERSON] був повідомлений належним чином про те, що у разі прийняття на роботу, звільнення з роботи та інших обставин, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, зобов'язаний своєчасно повідомити орган, що призначає та виплачує пенсію. Відпрацьовуючи списки персоніфікованого обліку, працівниками УПФ України в Малиновському районі м. Одеси було надіслано запит до відділу обліку надходження платежів, щодо перевірки факту та періоду знаходження в державному реєстрі застрахованих осіб, як суб'єкта підприємницької діяльності. Згідно ОК-5 та інформації про реєстрацію/відсутність реєстрації фізичної особи підприємцем стало відомо, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець з 14.04.2010 року та не повідомив про це орган, що виплачує йому пенсію. У зв'язку із чим виникла переплата пенсії у сумі 1847,18 гривень за період з 01.04.2009 року по 31.09.2013 рік. Посилаючись на вищевикладене представник УПФ України в Малиновському районі м. Одеси звернувся до суду з наведеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в УПФ України в Малиновському районі м. Одеси та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи. 15 жовтня 1997 року [PERSON] надав до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси заяву про призначення пенсії по інвалідності, в якій зазначила, що не працює. При заповненні заяви громадянин [PERSON] був повідомлена належним чином про те, що у разі прийняття на роботу, звільнення з роботи та інших обставин, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, зобов'язаний повідомити орган, що призначає та виплачує пенсію. Указом Президента України №384/2011 від 06.04.2011 року затверджено положення про Пенсійних фонд України, згідно якого Пенсійний фонд України є спеціальним органом виконавчої влади, його діяльність спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра. Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах і районах у містах щодо, зокрема, призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Відпрацьовуючи списки персоніфікованого обліку, працівниками УПФ України в Малиновському районі м. Одеси було надіслано запит до відділу обліку надходження платежів, щодо перевірки факту та періоду знаходження в державному реєстрі застрахованих осіб, як суб'єкта підприємницької діяльності. Згідно відповіді ОК-5 та інформації про реєстрацію/відсутність реєстрації фізичної особи підприємцем стало відомо, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець з 12.04.2010 року та не повідомив про це орган, що виплачує йому пенсію. Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №№1058-ІV, ст. 102 Закону України «Про пенсійне страхування» №1788-ХІІ від 05.11.1991р. пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричинили зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. 15 січня 2014 року УПФ України в Малиновському районі м. Одеси було прийнято рішення №20 про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з його сторони, згідно якого сума переплати пенсії за період з 01.04.2009 року по 30.09.2013 року склала 1847,18 гривень. Рішення УПФ України в Малиновському районі м. Одеси №620 від 15.01.2014 року відповідачем не оскаржене. Станом на теперішній час [PERSON] переплата не була виплачена. Згідно ч.2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved