Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Правекс-Банк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просило стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №\~4696-006/07Р від 18.12.2007р. у розмірі 6\~417,96 євро. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 10\~805,00 грн., однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідачів не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 18.12.2007р. між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~4696-006/07Р, згідно умов якого банк надав останній кредит у розмірі 10\~805,00 євро зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 9.99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а [PERSON] зобовязалась кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с.9-16). Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором №\~4696-006/07Р від 18.12.2007р., яка відповідно до розрахунку станом на 16.12.2016р. становить 6\~417,96\~євро та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6\~354,03 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16.12.2016р. становить 174\~103,08 грн., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 63,93 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16.12.2016р. становить 1\~751,71 грн. (а.с.30-35). В якості забезпечення зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором 18.12.2007р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 4696-006/07Р, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що випливають з кредитного договору (а.с.22-23). Відповідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку божників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідачі всупереч положенням статті 60 ЦПК України не надали суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved