Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 27912,80 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 09.04.2015 р. складає 656\~239,28 грн. В обґрунтування свої позовних вимог, позивач зазначає що між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 01.07.2008 року укладено кредитний договір №014/1842/82/135923, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 27\~200 доларів США строком до 01.07.2016 року зі сплатою 14%, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленого договором. Погашення заборгованості повинна була здійснюватися щомісячно, у разі порушення зобовязання за кредитним договором, відповідачем [PERSON] сплачуються відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочення платежу за кожний день прострочення. ПАТ «[PERSON] Аваль» свої зобовязання виконав, а саме видав [PERSON] кредит в розмірі 27\~200 доларів США, а останній в свою чергу, свої зобовязання не виконав, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на 09.04.2015 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 27\~912,80 доларів США, яка складається з : 1) 24\~355, 46 доларів США заборгованість за кредитом; 2) 2383,76 доларів США заборгованість по відсоткам; 3) 1173,58 доларів США розрахована пеня. Для забезпечення виконання зобовязання [PERSON] було укладено договір поруки з [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, однак вимога була залишена без задоволення. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на недійсність кредитного договору, оскільки він не мав наміру брати валютний кредит у доларах США, а просив банк видати позику в національній валюті гривні. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, однак про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу без її участі, на підставі наявних доказів. Дослідивши\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 01.07.2008 року укладено кредитний договір №014/1842/82/135923, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 27\~200 доларів США строком до 01.07.2016 року зі сплатою 14 %, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленого кредитним договором. Погашення заборгованості повинна була здійснюватися щомісячно, у разі порушення зобовязання за кредитним договором, відповідачем [PERSON] сплачуються відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (а.с. 11-20). Додатковими угодами №1 від 25.02.2009 року, №2 від 28.08.2009, №3 від 09.09.2010 року сторони погодились з реструктуризацією заборгованості за кредитом та подовжили строк його повернення (а.с. 21-45). Заперечення відповідача [PERSON] щодо отримання кредиту в національній валюті спростовуються змістом заяви відповідача про видачу кредиту (а.с. 102), текстом вищезазначеного договору та додаткових угод, меморіальним ордером №OKN 674055 від 03.07.2008 року (а.с. 101). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 13.11.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 04.03.2015 року, у справі № 285/4094/14-ц відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «[PERSON] Аваль» про захист прав споживачів. А саме відмовлено у задоволенні вимоги про визнання договору №014/1842/82/ від 01.07.2008 року таким, що укладений з порушенням прав споживача та таким, що укладений із застосуванням нечесної підприємницької практики (а.с. 103-107). При укладенні Кредитного договору відповідач був повідомлений про умови кредитування в [PERSON]. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач зобов'язався повертати кредит, сплачувати нараховані відсотки, а у разі порушення ним своїх договірних зобов'язань відсотки та штрафні санкції. [PERSON] власним підписом підтвердив згоду з умовами кредитного договору. Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань Кредитор має право вимагати дострокового погашення Кредиту Позичальником у повному обсязі. 01.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобовязалась відповідати перед [PERSON] за виконання зобовязань, взятих на себе [PERSON] за кредитним договором (а.с. 46-48). Однак, в порушення умов Кредитного договору, [PERSON] своїх договірних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим, станом на 09.04.2015 року існує заборгованість по кредиту в розмірі 27\~912,80 доларів США, яка складається з : 1) 24\~355, 46 доларів США заборгованість за кредитом; 2) 2383,76 доларів США заборгованість по відсоткам; 3) 1173,58 доларів США розрахована пеня. Незважаючи на попередження про виникнення простроченої заборгованості по кредиту та необхідності її погашення відповідачі суму заборгованості не погасили. Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування відповідачами не заявлено. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості (а.с.6-9), копією кредитного договору 014/1842/82/135923, копіями додаткових угод про встановлення позичальнику кредитних канікул (а.с. 10-49); копією договору поруки від (а.с.46-48), копією вимог та повідомлень (а.с.49,50), копіями паспортів та податкових номерів відповідачів (а.с.52-56),\~\~копією витягу зі статуту ПАТ «[PERSON] Аваль» (а.с.64-65), копією банківської ліцензії, копією дозволу (а.с. 58,60). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або\~\~інша\~\~фінансова\~\~установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~ Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, тобто порука є способом забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до положень статей 553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання\~\~за\~\~Кредитним договором\~\~виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідачі, в свою чергу, не виконують умов Кредитного договору та договору Поруки. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам - є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судові рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Тобто стягнення заборгованості проводиться за курсом НБУ станом на 09.10.2015 р., який становить 2129,9291 грн. за 100 дол. США. Зазначений у наданому позивачем розрахунку обмінний курс НБУ станом на 09.04.2015 року перевищує курс, встановлений на дату розгляду даної справи. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визначення еквіваленту суми заборгованості в національній валюті за курсом НБУ станом на 09.04.2015 року. Згідно доданого до позовної заяви платіжного доручення, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені судові витрати пропорційно з кожного відповідача.

Outcome: partial