Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 грудня 2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6981 грн. 97 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 23 грудня 2015 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 18898 грн. 64 коп., з яких: 6652 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом, 3623 грн. 29 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3991 грн. 65 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 4630 грн. 80 коп. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобовязань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 18898 грн. 64 коп., а також судові витрати з судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував /а.с. 39/. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову суду не надала. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] від 22 червня 2006 року, Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 грудня 2012 року, 25 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг, згідно умов якого, відповідачу було надано кредит в розмірі 6981 грн. 96 коп. строком на 24 місяці з 25 грудня 2012 року по 31 грудня 2014 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 349 грн. 38 коп. для погашення заборгованості по кредиту. Останній щомісячний платіж повинен бути не пізніше 31 грудня 2014 року. Заява [PERSON], Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт та Умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг. У вказаній письмовій заяві, Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Пунктом 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 23 грудня 2015 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 18898 грн. 64 коп., з яких: 6652 грн. 90 коп. залишок заборгованості за наданим кредитом, 3623 грн. 29 коп. залишок заборгованості за відсотками, 3991 грн. 55 коп. заборгованість за пенею та комісією, 4630 грн. 80 коп. штрафи, згідно ген. Угоди /а.с. 6/. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. Згідно ст.ст.526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та відкрив відповідачу рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов договору, відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. За частиною 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Пунктом 2.2. кредитного договору передбачено, що згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, передбачених Генеральною угодою, умовами та правилами, більше ніж на 31 день, по обовязкам, строк яких не настав. Сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 4754 грн. 23 коп. Відповідно до вищевказаного пункту Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, позичальнику був нарахований штраф у розмірі 4630 грн. 80 коп. У відповідності до положень ст.ст.549, 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді відповідачем не була погашена вказана сума заборгованості. Суду не надано беззаперечених, належних та допустимих доказів, які свідчать про звернення відповідача до банку із заявою про припинення дії договору або про його розірвання, а також про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконала, суд знаходить позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення № ІНВ98В178В від 28 грудня 2015 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved