Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Представник позивача по довіреності [PERSON] 06.10.2014 р. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON]. При житті [PERSON] являлася власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями в [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким житловий будинок та інші господарські будівлі, що знаходяться [ADDRESS] заповіла своїй онуці [PERSON] Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту немає, вона являється єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом у відповідності до вимог ЦК України 1963 року. Але оформити право власності на успадковане майно не може з причин відсутності правовстановлюючих документів на будинок. З цих підстав просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на зазначений будинок з приналежними господарськими будівлями. Представник позивача в судове засідання не з»явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений Зважаючи на відсутність згоди представника позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. З'ясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, з врахуванням вимог цивільного судочинства, суд вважає, що позов слід задовольнити в силу наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] народилася [INFO], її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. 27.04.1971 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 07.08.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області . 19.10.1988 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 3256, яким належний їй на праві власності житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями в [ADDRESS], заповіла своїй онуці [PERSON]. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області 13.08.2014 року. Син [PERSON] [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке видане 22.05.1998 року Відділом РАГС Львівського міськвиконкому. Син [PERSON] - [PERSON], помер в Російській Федерації, Краснодарському краї в кінці 1960 -х років. Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], який виготовлений 29.08.2014 року, до його складу входять: А-1- житловий будинок (рік побудови 1907), який складається з одної житлової кімнати, площею 17,2 кв.м., кухні, кладової, коридору, загальною площею 38,9 кв.м., Пг- погріб, В- вбиральня, №1- ворота, №2- огорожа, № 3- огорожа. Згідно довідки виконкому Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 215 від 11.08.2014 року за [PERSON] числиться житловий будинок [ADDRESS], в якому вона проживала до дня смерті. До будинку відноситься присадибна ділянка розміром 0,25 га, яка призначення для обслуговування житлового будинку. З врахуванням встановленого суд вважає доведеними факти, що [PERSON] за життя на законних підставах набула право власності на житловий будинок, господарські будівлі, споруди що розташовані в [ADDRESS], які в силу ст.1218 ЦК України, входять до складу спадщини, однак не встигла оформити їх за собою, оскільки [PERSON] померла . Спадщина відкрилась [INFO] - в день смерті спадкодавця [PERSON] та на час дії ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до абз.1 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р., який почав діяти з 01.01.2004р., правила Книги шостої цього Кодексу ( спадкове право), до спадщини, яка відкрилася раніше як 30.06.2003р. ( більше шести місяців до 01.01.2004р.), повинні застосовуватися норми ЦК 1963 року. Тому дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року, статтею 529 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно приписів статей 525,548, 549 ЦК 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених даною статтею, є визнання права. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за заповітом вчинив дії, що об'єктивно стверджують факт прийняття спадщини, а також те що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позивач потребує захисту невизнаного його права власності на успадковане майно, а позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved