Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 12237,25 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКом і відповідачем 26.11.2007 року був укладений договір б/н, по якому він отримав кредит в сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів та штрафів за прострочення платежів. У порушення зазначених умов договору та закону відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.03.2017 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку у добровільному порядку не погашає. Представник позивача по довіреності Сафір Ф.О. до суду надав клопотання і заяву про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив задовольнити, не заперечував проти прийняття рішення у заочному порядку ( а.с. 3,53). Відповідач про час та місце судових засідань повідомлялася згідно вимог ст. 74 ЦПК України за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку за адресою: Харківська область м. Куп'янськ, вул. Московська,48, про що свідчать два поштові конверти, які повернулися не врученим адресату. До суду відповідач не з'явився з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого банком позову не надав. Частина ч.5 статті 74 ЦПК України передбачає, що у разі відсутності фізичної особи, яка бере участь у справі, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач [PERSON] вважається повідомленою належним чином про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у в'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. було змінено найменування позивача на Публічне акціонерне товариство, про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Ці зміни 17.07.2009 р. пройшли державну реєстрацію ( а.с.49,51,52). Згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 26.11.2007 року, який укладено між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON], що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу, пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, кредитор-позивач видав відповідачу кредитну картку з фінансовим кредитним лімітом у національній валюті України - гривні в сумі 2400 грн., зі сплатою базової процентної ставки за кредитним лімітом 36% з розрахунку 360 днів у році, на залишок заборгованості, а також зі сплатою комісій за зняття готівки і безготівкові розрахунки, пені та штрафів за порушення умов погашення та строком дії кредитної картки, що відповідає строку дії картки. Відповідно до довідки кредитна картка відповідача відноситься до «Універсальної 55 днів» та 05.02.2010 року кредитний ліміт був збільшений до 6000 грн. Як вбачається з тексту Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку, Банк надав клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення; кредитний ліміт у свою чергу клієнт зобов'язався погашати кредит щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості; а також оплачувати комісії та інші штрафні виплати на умовах, передбачених цим Договором; у випадку невиконання зобов'язань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобов'язаний повернути кредит ( у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язався сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору, тобто 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій / п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.12-52). У порушення взятих на себе зобов'язань по договору про надання банківських послуг відповідач умови надання і користування кредитними коштами належним чином не виконував. Останній платіж по погашенню кредиту відбувся 17.09.2016 року в сумі 280 грн. ( а.с.11), в результаті чого була допущена прострочка платежів. З наданого до суду розрахунку суми боргу відповідача вбачається, що станом на 23.03.2017 року він складає: 2950,95 грн. - тіло кредиту; 4877,30 грн. - нараховані відсотки; 3350,08 грн. - нарахована пеня; 11178,22 грн. - загальна заборгованість за наданим кредитом; 1058,92 грн. - заборгованість по судовим штрафам відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф-фіксована складова, 558,92 грн. штраф-процентна складова, а всього на загальну суму 12237,25 грн. (а.с.6-11), про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання умов договору та в добровільному порядку борг ним не погашено. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як понесення цих витрат було підтверджено доказами (а.с.1).

Outcome: approved