Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 12.02.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ», правонаступником якого є АТ «СК «АРКС», та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту у формі заяви-приєднання (акцепт) № 37921а8ка до оферти № 144, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] . 20.01.2019 о 15 год 50 хв в м. Бровари по вул. Київській, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] , автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «DAF» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до відповіді НПУ № 3019021476018700 про ДТП та постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2019 (справа № 361/850/19), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2445394 від 08.02.2019 та умов договору страхування № 37921а8ка від 12.02.2018, розмір страхового відшкодування склав 63024,57 грн, яке АТ «СК «АРКС» було сплачено на СТО, згідно з платіжним дорученням № 535\~014 від 11.02.2019. Відповідно до висновку експерта № 033/19 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ««Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] , складає 106903,43 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до AT «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.01.2019. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «DAF», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно з полісом № АК7850825. Полісом встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в розмірі 100000,00 грн, франшиза 1000,00 грн. 27.03.2019 позивач звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з заявою про виплату страхового відшкодування. 25.04.2019 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 33085,59 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 30.08.2019 було направлено на адресу відповідача претензію, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову, становить 29938,98 грн, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 12.10.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд по справі відкладався з поважних причин. В судове засідання 21.12.2021 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» за довіреністю Волчек Н.М. попередньо через електронну пошту суду подала клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, в клопотанні також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частиною третьою статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] неодноразово в судові засідання не з`являвся без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] . Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://vnr.vn.court.gov.ua). Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 21.12.2021 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію представника позивача, викладену у поданому до суду клопотанні, оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від\~17.07.1997\~«Про ратифікацію\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого\~протоколу\~та протоколів\~№\~2,\~4,\~7\~та\~11\~Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що 12.02.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ», правонаступником якого є АТ «СК «АРКС», та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту у формі заяви-приєднання (акцепт) № 37921а8ка до оферти № 144, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 32, 33-37). Згідно з постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2019, 20.01.2019 о 15 год 50 хв в м. Бровари по вул. Київській, Київської області водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «DAF 95 XF 430» д.н.з. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив виїзд на призначену для зустрічного руху смугу дороги, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] та транспортним засобом «Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 11.4, 12.1, 13.1 ПДР України, за що його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 26.02.2019 (а.с. 11). Страхувальник [PERSON] 20.01.2019 звернулась до АТ «СК «АРКС» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 19-20). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2445394 від 08.02.2019 та умов договору страхування № 37921а8ка від 12.02.2018, розмір страхового відшкодування склав 63024,57 грн, яке АТ «СК «АРКС» було сплачено на СТО, згідно з платіжним дорученням № 535\~014 від 11.02.2019 на підставі рахунку на оплату № 10 від 31.12.2019 (а.с. 10, 14, 15, 16). Відповідно до висновку експерта № 033/19 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу від 12.07.2021, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ««Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] , складає 52116,23 грн (а.с. 21-31). 27.03.2019 АТ «СК «АРКС» звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 41). 25.04.2019 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь АТ «СК «АРКС» в розмірі 33085,59 грн (а.с. 42). З метою досудового врегулювання спору позивачем 30.08.2019 було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги від 29.08.2019 (а.с. 8, 9). Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою статті 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 16, 17 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За змістом статті 993\~ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Вказане підтверджується Постановою ВС № 61-15210св19 від 21.09.2020. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України визначено, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика, та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1194 ЦК України\~підстав. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15. Судом також установлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застраховано у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі полісу № АК7850825 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн, франшиза 1000,00 грн. Отже, в даному випадку після виплати страхувальником страхового відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування та частковим поверненням цьому страхувальнику суми відшкодованого страхового відшкодування страхувальником, де була застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, позивач отримав право вимоги до відповідача на залишок суми, що становить 29938,98 грн. Враховуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги у розмірі заявленому позивачем є підставними доведеними належними та допустимими доказами які містяться в матеріалах справи, а отже, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «СК «АРКС». Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04). У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved