Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Прокурор Ріпкинського району, Чернігівської області звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] та просив стягнути з Городнянської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Чернігівської обласної ради на користь [PERSON] суму недовиплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 6416 грн 00 коп. (шість тисяч чотириста шістнадцять гривень 00 копійок). Позов вмотивований тим, що, [PERSON] будучи дитиною-сиротою, навчався у Городнянській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів Чернігівської обласної ради та знаходився на повному державному утриманні. У 2014 році він закінчив навчання у вказаній школі-інтернаті та здобув повну загальну середню освіту та перебував на повному державному забезпеченні. У відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов\~соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та Постанови Кабінету Міністрів України №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» було виплачено одноразову допомогу в сумі 1300 гривень. Зазначають, що школа-інтернат при визначенні розміру допомоги мала б керуватись нормами вказаного закону, а не Постановою Кабінету Міністрів України. Посилаються, що у відповідності до Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» [PERSON] мають бути доплачені грошові кошти в сумі 6416,00 гривень. У судовому засіданні прокурором підтримано вимоги позову з підстав викладених у позовній заяві. [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, при викладенні пояснень посилався на те, що сума допомоги в розмірі 1300 гривень закладена в кошторис і самостійно збільшувати видатки на ці цілі відповідач не має право. Крім того [PERSON] продовжив навчання в іншому державному закладі, який у подальшому виплатить йому недоплачену суму допомоги. У позові представник відповідача просить відмовити. Представник третьої особи на стороні відповідача - Управління освіти та науки Чернігівської обласної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у повному обсязі (а.с.60). Заслухавши прокурора, беручи до уваги заперечення відповідача та третьої особи на стороні відповідача, дослідивши всі заявлені у справі докази, встановивши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд прийшов до наступного. Доведено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 072280, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області 17 березня 2009 року, [PERSON] народився 01 березня 1997 року. Батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно до дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 121953, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області 28 травня 2009 року, встановлено, що [PERSON] помер 10 жовтня 1997 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 26 від 13.10.1997 року (а.с.13). Згідно з дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 121955, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстицїї Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] померла 09 грудня 2006 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 54 від 11.12.2006 року (а.с.14). 31 травня 2014 року [PERSON] отримав атестат про повну загальну середню освіту в 2014 році у Городнянській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів Чернігівської обласної ради (а.с.12). Згідно відомості на виплату грошей (а.с.6-7) [PERSON] виплачено вказаним навчальним закладом одноразову грошову допомогу по закінченню навчання в сумі 1300 гривень. Відповідно до довідки, виданої Замглайським аграрним професійно-технічним училищем за № 48 від 16.02.2015 року встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно навчається в Замглайському АПТУ з 01.09.2014 року по 27.06.2015 року по спеціальності „ тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії „А); водій автотранспортних засобів категорії „С і знаходиться на повному державному утриманні під опікою директора училища, [PERSON]. (а.с.11). Статус дитини-сироти позбавленої батьківського піклування, це визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» заходи соціальної допомоги дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій. Як встановлено ч.ч. 1-3 ст.8 вказаного Закону держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів. Згідно ч. 7 ст. 8 зазначеного Закону, випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Відповідачем визнається, що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 «Про поліпшення, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» [PERSON] було виплачено грошову допомогу в сумі 1300 гривень. При виплаті позивачу грошової компенсації відповідач керувався нормами Постанови Кабінету Міністрів України №226 від 05.04.1994 року. При цьому одноразова допомога, що передбачена ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» виплачена не була. Суд вважає, що під час розгляду та вирішенні даної справи застосуванню підлягають норми Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким не передбачено обов'язкову умову для виплати зазначеної допомоги працевлаштування випускника, а отже позовні вимоги в заявлених межах підлягають задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років (на момент закінчення школи-інтернату не виповнилося 18 років) становив 1286 гривень.\~\~\~\~\~\~ У зв'язку із чим одноразова грошова допомога [PERSON] відповідно до ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» мала б складати 7716 гривень (6x1286 грн.) Враховуючи, що обов'язок по виплаті дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів покладено на навчальний заклад, який закінчила дитина-сирота та законом передбачено виплату одноразової грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не поділяючи їх на окремі категорії тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався, суд приходить до висновку, що суму невиплаченої одноразової грошової допомоги необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved