Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів, уточнивши позовні вимоги просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором №CL-600/119/2007 від 20.08.2007р. в розмірі 20936,68 доларів США та 1084519,97 грн. пені. Свої вимоги мотивує тим, що 29 серпня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір №CL-600/119/2007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 46258,02 дол. США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,49 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань встановлених кредитним договором, між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником, якого є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі - Позивач/Факторингова компанія) укладено Договір поруки №SR-600/230/2007 від 20/08/2007 р. У зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано умов кредитного договору, щодо строків погашення кредиту та нарахованих відсотків позивачем було надіслано відповідачам вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Проте зазначена вимога не була виконаною у встановлений строк. Станом на 02.06.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №CL-600/119/2007 від 20.08.2007 року становить 20936,68 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості еквівалентно 246529,34 грн. - залишок основної суми боргу, та 1084519,97 грн. - пені за прострочення виконання зобов'язання, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечили. Пояснили, що після передачі позивачу авто, останній обіцяв зупинити нарахування відсотків та обговорити питання реструктуризації боргу, однак такі на засідання кредитного комітету не виносились. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 29 серпня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником прав за вказаним договором якого є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.21-28), був укладений Кредитний договір №CL-600/119/2007 (а.с.5-8), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 46258,02 дол. США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,49 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань встановлених кредитним договором, між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником прав за вказаним договором якого є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір поруки №SR-600/230/2007 від 20.08.2007 р. (а.с.12), відповідно до п.1.1 якого остання поручилася перед позивачем за належне виконання [PERSON] в повному обсязі грошових зобов'язань, що випливають із кредитного договору. Згідно з ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки на встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п.1.2 договіру поруки №SR-600/230/2007 від 20.08.2007 р. поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як позичальник та [PERSON] як поручитель свої зобов'язання по кредитному договору не виконували належним чином, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. Як вбачається із представленого розрахунку заборгованості (а.с.103), станом на 02.06.2014р. залишок основної заборгованості по договору кредиту №CL-600/119/2007 від 20.08.2007 року становить 20936,68 дол. США. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.14 Постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищенаведене, оскільки [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором №CL-600/119/2007 від 20.08.2007 року, забезпеченим договором поруки №SR-600/230/2007 від 20.08.2007 р., укладеним з відповідачем [PERSON], суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 20936 доларів США 68 центів, що згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим Національним банком України станом на день розгляду справи, еквівалентно 245337 грн. 52 коп., тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України у разі порушення зобов'язання боржник повинен передати кредиторові пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п.3.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Як вбачається із представленого розрахунку заборгованості (а.с.103), станом на 02.06.2014р. пеня за прострочення виконання зобов'язання за договором кредиту №CL-600/119/2007 від 20.08.2007 року становить 1084519,97 грн., однак такий розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за основним зобов'язанням, тому у відповідності до положень ч.3 ст.551 ЦК України суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 50000 грн. При цьому, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі, які становлять 2953 грн. 38 коп. судового збору по 1476 грн. 69 коп. з кожного.

Outcome: partial