Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПрАТ «СК «УСГ») звернувся до суду з позовом про стягнення коштів в порядку регресу з [PERSON]. Свої вимоги представник позивача обґрунтував наступним. 13.03.2015 року на вулиці Белінського, 11/1 у м. Одесі, з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій автомобіль марки «Шкода», д/н [NUMBER], власником якого є ТОВ «Ілта», отримав механічні пошкодження. Вина відповідача підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року. 14.01.2015 року між позивачем та потерплім було укладено Генеральний договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземних транспортних засобів. Потерпіла сторона своєчасно звернулася з відповідною заявою до страховика та їй було відшкодовано вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Шкода», д/н [NUMBER] у розмірі 17.429,76 грн. Таким чином, посилаючись на ст. 993, 1191 ЦК України, представник позивача просив суд позов задовольнити. Представник позивача, до суду, до судового засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу заочно за його відсутністю, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення відповідача, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. 13.03.2015 року, о 18 години 00 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Белінського, 11/1 в м. Одесі, здійснюючи рух заднім ходом не переконався, що це не створить перешкод іншим учасника руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого здійснив зіткнення з стоячим автомобілем марки «Шкода», д/н [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року, у справі № 522/5448/15-п. Вину правопорушник в судовому засіданні визнав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Шкода», д/н [NUMBER], що належав на час ДТП на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ААС 983625). 14.01.2015 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» був укладений Генеральний договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 28-0199-01407 та додаток № 28-0199-01408/0378, обєктом страхування відповідно до якого є автомобіль марки «Шкода», д/н [NUMBER]. Відповідно до страхового акту № ДККА-43625 від 20.04.2015 року розмір страхового відшкодування склав 17.429,76 грн. Згідно платіжного доручення № 8356 від 27.04.2015 року вищевказані кошти були сплачені ТОВ «ІЛТА». Відповідно до ч. 1 ст. 58 та ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, аналогічні положення закріплені також у ст. 993 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача по справі, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судових витрат у розмірі 1.218,00 грн. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-61, 79, 88, 109, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved