Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Прокурор Мурованокуриловецького району в інтересах Мурованокуриловецької ЛПЛ звернувся до суду з позовом, зазначивши, що [PERSON] 25 вересня 2014 року близько 21 години, перебуваючи на території свого домоволодіння, в с.Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області, під час словесної суперечки із своєю мамою [PERSON], взявши до рук вила, умисно наніс її один удар по голові зправа, в результаті чого у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження, що належать в сукупності до категорії тяжких тілесних пошкоджень, які небезпечні для життя на час їх утворення. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Мурованокуриловецькій ЛПЛ з 26.09.2014 по 10.10.2014 року та згідно довідки на її лікування затрачено бюджетних коштів у сумі 2\~716,14 грн. Вироком Мурованокуриловецького районного суду від 25.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді пяти років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Понесені Мурованокуриловецькою ЛПЛ, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів, витрати на лікування потерпілої від злочину зачіпають економічні інтереси держави, просить стягнути з відповідача витрати на стаціонарне лікування в сумі 2\~716,14 грн. Сторони в судове засідання не зявився, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, відповідач позов визнав. Суд, за згодою прокурора, ухвалив провести судове засідання у відсутності сторін, задоволивши їх заяви. В судовому засіданні прокурор позов підтримала та просила стягнути з відповідача понесені Мурованокуриловецькою ЛПЛ витрати на лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 2\~716,14 грн. Суд, розглянувши справу, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Мурованокуриловецького районного суду від 25.12.2014 року [PERSON] визнано винним в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] та його засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до пяти років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с. 7-8). Згідно довідки Мурованокуриловецької ЛПЛ № 1116 від 12 грудня 2014 року внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 26.09.2014 року по 10.10.2014 року та загальна вартість витрат на лікування становить 2\~716,14 гривень (а.с. 5). Відповідно до розрахунку вартості одного ліжкодня відновного лікування Мурованокуриловецької ЛПЛ, вартість одного ліжко дня становить 194,01 грн. (а.с. 6). Частиною першою ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні; до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Таким чином, на підставі наведеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved