Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Прокурор просить внести зміни до договору оренди землі від 20.09.2012 року, укладеного між Білозерською районною державною адміністрацією та відповідачем, виклавши п.9 вказаного договору в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 19845 грн. 14 коп. на рік (з урахування коефіцієнту індексації станом на 01.01.2015 року)», посилаючись на те, що відповідно до п.п.288.5.1 п.288.5 ст. 288 Податкового кодексу України річна сума розміру орендної плати не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за договором оренди укладеним з відповідачем станом на 01.01.2015 року становить 661504,75 грн., у зв'язку з чим у цей договір повинні бути внесені зміни в частині розміру орендної плати, на що відповідач не погоджується. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у позові. Представник Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області в судовому засіданні пояснила, що не може підтримувати позов прокурора, оскільки у зв'язку зі змінами внесеними до Земельного кодексу України з 01.01.2013 року райдержадміністрація не є розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності. Представник Головного управління Держземагенства України в Херсонській області в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити посилаючись на те, що у зв'язку зі змінами внесеними до Податкового кодексу України до вказаного договору оренди земельної ділянки необхідно внести зміни в частині визначення орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, про що відповідачу було надіслано лист на який від нього відповіді не отримано. Представник Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судовому засідання позов підтримала, посилаючись на те, що орендна плата по вказаному договору оренди земельної ділянки надходить до бюджету сільської ради. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідно до договору оренди земельної ділянки укладеного 20.09.2012 року між ним та Білозерською РДА, розмір орендної плати переглядається один раз на три роки, при цьому він не спроможний оплачувати орендну плату у запропонованому розмірі у зв'язку з чим має намір розірвати даний договір оренди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2012 року між Білозерською районною державною адміністрацією Херсонської області та [PERSON] укладено договір оренди землі строком на 5 років, зареєстрований 24.10.2012 року за №652030004001451, відповідно до умов якого останньому було надано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 25,9305 га, яка знаходиться в межах Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Згідно з п.9 вказаного договору орендна плата встановлена у розмірі трьох земельних податків на рік, що складає на момент укладення договору 1588 грн. 80 коп., а п. 13 договору передбачено перегляд розміру орендної плати один раз у три роки у випадках визначених цим пунктом. Відповідно до листа відділу Держземагенства у Білозерському районі Херсонської області від 11.02.2014 року відповідачу повідомлено про зміну діючого законодавства щодо визначення розміру орендної плати за землю та запропоновано звернутись до Головного управління Держземагенства Херсонської області з відповідною заявою та необхідність проведення грошової оцінки земельної ділянки. Згідно інформації відділу Держземагенства у Білозерському районі Херсонської області, доданої до листа від 26.03.2015 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки орендованої відповідачем за договором від 20.09.2012 року становить 661504,75 грн. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами. В обгрунтування заявлених вимог прокурор фактично посилається на ст. 288 Податкового кодексу України, ст.ст. 21, 30 Закону України «Про оренду землі» та ст.ст. 651, 652 ЦК України. Відповідно до п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Згідно п.п.288.5.1, 288.5.2 п.288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Відповідно до ст.ст. 21, 30 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України), зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, а в разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Поряд з цим, відповідно до ст. 652 ЦК України, нормами якої прокурор також обґрунтовує заявлений позов, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Згідно з ч.2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ч.4 ст.652 ЦК України допускає зміну договору у зв'язку з істотною зміною обставин за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Аналізуючи наведені вище норми діючого законодавства, які регулюють зміну умов договору оренди земельної ділянки, суд приходить до висновку, що за встановлених обставин, відсутні підстави для внесення в судовому порядку змін до договору оренди землі укладеного 20.09.2012 року з відповідачем, оскільки зміна розміру орендної плати в силу ст. 638 ЦК України є зміною істотних умов цього договору, що законом допускається за згодою сторін в порядку визначеному договором, а прокурором в судовому засіданні не доведено винятковості даного випадку, суперечення розірвання договору суспільним інтересам або спричинення при цьому суттєвої шкоди, а також наявності одночасно умов передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, що давало б підстави для зміни вказаного договору за рішенням суду. При цьому, судом враховується позиція відповідача щодо істотності зміни умов договору за таких обставин, при яких даний договір ним укладено не було б й бажання останнього розірвати договір з цих підстав в передбаченому порядку, а також те, що даний спір в передбаченому законом позасудовому порядку фактично не вирішувався, оскільки в порушення вимог ст.ст. 638, 639, 641, 654 ЦК України сторони не здійснювали дій, які б свідчили про наміри в належній формі досягти згоди про зміну умов договору або його розірвання, а лист відділу Держземагенства у Білозерському районі Херсонської області від 11.02.2014 року на який посилається прокурор не є підтвердження такого наміру орендодавця, оскільки він не містить пропозиції щодо зміни умов договору відповідно до ст. 641 ЦК України, а фактично носить інформаційний характер та містить пропозицію відповідачу вчинити певні дії (звернутися з відповідною заявою). За таких обставин, позов прокурора не може бути задоволений судом, як такий що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, оскільки прокурором не доведено передбачених законом підстав для зміни вказаного договору за рішенням суду.

Outcome: dismissed