Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що відповідач має сплатити на користь позивача 11780 грн. 89 коп. боргу за кредитним договором № б/н від 23.12.2016 року. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як позовні вимоги позивача складають 12256,26 грн., що не перевищує суму 170000 грн.. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив обставини, що викладені нижче. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 23.12.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Аналізуючи зазначений доказ, суд приходить до висновку, що з нього неможливо зробити висновок про суму кредиту, яка була отримана відповідачем, та про умови кредитування. Крім того, в анкеті-заяві відсутня відмітка про те, що [PERSON] отримав пам`ятку клієнта, в тому числі, Тарифи і основні умови обслуговування і кредитування та ознайомився з їх змістом під підпис, а також відсутня відмітка яку саме картку він просить видати. На підтвердження позовних вимог позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.8), яка не містить підпису позичальника, тому судом також даний доказ відкидається як неналежний та недопустимий на підтвердження позовних вимог. Що стосується витягу з Умов та прави надання банківських послуг, долучених позивачем на підтвердження позовних вимог, то він також не містить підпису позивальника про ознайомлення з його умовами (а.с.9-23), тому у суду відсутні підстави вважати, що саме з долученими позивачем до позову Умовами та правилами ознайомлювався позивач при підписанні анкети-заяви. Також суд вважає за необхідне заначити, що у позовній заяві не зазначено, яка сума відсотків за користування кредитом погоджена сторонами при укладенні договору. Аналізуючи надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, суд вважає за необхідне врахувати правову позицію, яка була викладена 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду, коли було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом по справі №342/180/17. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, що Умови та правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» є неналежними доказами, так як не містять інформацію щодо предмета доказування, тому в силу ч.4 ст. 77 ЦПК Укураїни суд не бере їх до розгляду. На підтвердження заявленої до стягнення суми заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором від 23.12.2016 року [PERSON] станом на 18.08.2019 року позивачем виставлено розмір заборгованості до стягнення на загальну суму 11780 грн. 89 коп., яка складається з 3214,93 грн заборгованості за тілом кредиту, 2267,85 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 4236,71 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 1024,21 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина, 537,19 грн процентна складова (а.с.5-6). Аналізуючи надані позивачем докази суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, чим передбачена сплата заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також чим передбачена відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем суми заборгованості за відсотками. Також, у зв`язку із визнанням судом неналежним доказом витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умов і правил надання банківських послуг, тому суд приходить до висновку, що позивачем не обґрунтована пред`явлена до стягнення сума штрафів. Таким чином, суд обґрунтовано вважає, про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 3214,93 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити за недоведеністю позивачем свої позовних вимог належними і допустимими доказами. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь АТ КБ «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного та ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial