Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 травня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 125596, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «SKODA OCTAVIA A7», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 12 вересня 2018 року в м. Луцьку Волинської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого автомобіля «SKODA OCTAVIA A7», державний реєстраційний номер [NUMBER] за кермом якого перебувала [PERSON] , та автомобіля марки «BMW 523і», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області № 154/255/18 від 17.10.2018 року особою винною в ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності. Відповідно до рахунку № ПТС0000576 від 14.09.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 22099, 98 грн. При цьому, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 125596 від 14.05.2018 року зарахував частину страхового відшкодування в розмірі 12802,32 грн. в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку. Іншу частину суми страхового відшкодування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи в розмірі 9297 грн. 66 коп. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 22099, 98 грн. 28 березня 2019 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку, однак, станом на день звернення з позовом до суду на рахунки позивача кошти не надходили. На цій підставі просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 22099 грн. 98 коп., а також судовий збір за звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином за останнім відомим місцем його проживання, а також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення відповідногооголошення на офіційному веб-яайті судової влади України. Причина неявки відповідача до суду не відома. Клопотання про відкладення справи з його боку до суду не надходили. Правом подачі відзиву на позовну заяву відповідач також не скористався. У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ч.4 ст.223 та ст.ст.280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини та норми, якими вони регулюються. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.993\~ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Судом встановлено, що 14 травня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування наземних транспортних засобів № АМ № 125596, забезпечений транспортний засіб «SKODA OCTAVIA A7», державний реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії з 15 травня 2018 року до 14 травня 2019 року. 12 вересня 2018 року о 13 год. 25 хв., в м. Луцьку Волинської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого автомобіля «SKODA OCTAVIA A7», державний реєстраційний номер [NUMBER] за кермом якого перебувала [PERSON] , та автомобіля марки «BMW 523і», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цього ж дня, [PERSON] звернулась до позивача із заявою про настання страхового випадку по договору страхування та виплату страхового відшкодування, у якій повідомила, що внаслідок ДТП сталося пошкодження транспортного засобу «SKODA OCTAVIA A7», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Для перерахування страхового відшкодування вказав реквізити ТОВ «Промтехсервіс» (а.с10-14). Згідно постанови Володимир-Волинського міського суду від 17 жовтня 2018 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні ДТП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Внаслідок ДТП автомобіль марки «SKODA OCTAVIA A7» державний реєстраційний номер [NUMBER] ., було пошкоджено. Відповідно до рахунку № ПТС0000576 від 14.09.2018 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 22099 грн. 98 коп. 17 вересня 2018 року страховиком ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» складено відповідний страховий акт № UA2018091200032/L01/01, за яким нарахована сума страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] за договором страхування від 14.05.2018 року щодо страхового випадку від 12 вересня 2018 року становить 22099,98 грн., загальна сума нарахованої премії за договором вказана у розмірі 12802,32 грн., та до відшкодування визначено 9297,66 грн. (а.с. 16). Факт виплати позивачем на рахунок ТзОВ «Промтехсервіс» суми страхового відшкодування відповідно до договору АМ 125596 від 14.05.2018 року у розмірі 9297,66 грн. підтверджується платіжним дорученням № 20843 від 18 вересня 2018 року (а.с. 19). Згідно витягу ЄЦБД МТСБУ на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була забезпечена полісом (а.с.20). З метою досудового врегулювання спору 28 березня 2019 року [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, однак вона залишилась без уваги. За вказаних обставин, у відповідності до положень ст.993 ЦК України, вимоги позивача є підставними, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved