Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

представник позивача просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] втратившим право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що 04.05.2017 померла мати позивача та відповідача [PERSON]. 13.11.2017 приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу був посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого позивачу перейшла квартира [ADDRESS]. Відповідно до закону позивач зареєструвала своє право власності на квартиру, користується та утримує квартиру, оплачує комунальні послуги, розпочала ремонт та звернулася до комунальних підприємств по питанню укладання договорів на отримання комунальних послуг. Однак у вказаній квартирі зареєстрований її брат [PERSON], [INFO], який у квартирі не проживає з 2014, добровільно вибрався з квартири та речей які б йому належали в квартирі немає. Він проживає в іншому місці та в іншій країні за адресою: [ADDRESS], [PERSON] Федерація та 15.08.2017 отримав паспорт громадянина [PERSON] Федерації та згідно свідоцтва федеральної податкової служби стоїть на обліку в податкових органах іншої держави, а тому він не має наміру повернутися в Україну. Реєстрація [PERSON] у квартирі порушує право позивача, як власника зокрема вона не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги у звязку з чим вона несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. В звязку з тим, що позивач не може вирішити вказане питання в добровільному порядку, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Заслухавши представника позивача, яка не заперечує проти розгляду даної справи у відсутності відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобовязана довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~82\~цього Кодексу. В судовому\~засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.05.2017 померла мати позивача та відповідача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). 13.11.2017 приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу був посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого позивачу перейшла квартира [ADDRESS], що стверджується копією договору (а.с.7). Відповідно до закону позивач зареєструвала своє право власності на квартиру, користується та утримує квартиру, оплачує комунальні послуги, розпочала ремонт та звернулася до комунальних підприємств по питанню укладання договорів на отримання комунальних послуг. Однак у вказаній квартирі зареєстрований брат позивача [PERSON], [INFO], що стверджується копією будинкової книги (а.с.14-15) та довідкою ВУЖКГ (а.с.9), який у квартирі не проживає з 2014, добровільно вибрався з квартири та речей які б йому належали в квартирі немає, що стверджується актом депутата Ватутінської міської ради (а.с.8). Відповідач [PERSON] проживає в іншому місці та в іншій країні за адресою: [ADDRESS], [PERSON] Федерація та 15.08.2017 отримав паспорт громадянина [PERSON] Федерації, в якому є відмітка про місце його реєстрації за вищевказаною адресою та згідно свідоцтва федеральної податкової служби стоїть на обліку в податкових органах іншої держави, а тому він не має наміру повернутися в Україну, що стверджується відповідними доказами (а.с.16-19). Реєстрація [PERSON] у квартирі порушує право позивача, як власника зокрема вона не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги у звязку з чим вона несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь -які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із положеннями ст. 16, 383, 386, 391 ЦК України, власник ... квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі ... судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням... Крім того, відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВС України №2 від 12.04.1985 р. суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Під час розгляду позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї. Так, власник житла має право вимагати визнання колишнього члена його сім'ї таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права користування цим приміщенням із зняттям останнього з реєстрації. А тому враховуючи викладене суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] втратившим право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Від відшкодування судових витрат позивач відмовилася. На підставі ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved