Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 17544 грн. 76 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 1319 грн. 93 коп. суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 735 грн. 45 коп. три відсотки річних та судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. Мотивуючи свої вимоги тим, що в опалюваних сезонах 2017-2020 позивач здійснював постачання теплової енергії, зокрема, у квартиру [ADDRESS] . На ім`я боржника, відповідального квартиронаймача, було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання та було видано розрахунковий документ, по якій боржник повинен виконувати оплату. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі: договору купівлі-продажу, серія та номер 1311, виданого 30.11.2016 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Яценко О.М. Позивач надав теплову енергію за період з 01.10.2017 по 01.01.2021 на суму 21849,42 грн., за яку відповідач не сплатив, отже не виконав своїх зобов`язань в повному обсязі, чим завдано позивачу матеріальну шкоду. Таким чином, з урахуванням перерахунку, залишок боргу складає 17544,76 грн. Надіслане відповідачу попередження залишилося без задоволення та відповіді. Ухвалою суду від 01.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України,учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання листа рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позовуз ухваленням заочного рішення відповідно до ст.\~ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановленні наступні факти та відповідно правовідносини. Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. Позивач в своєму позові зазначає, що на ім`я [PERSON] , відповідального квартиронаймача, було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання та було видано розрахунковий документ, по якій боржник повинен виконувати оплату. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 29.10.2020, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1311, виданого 30.11.2016 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Яценко О.М. Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 01 жовтня 2017 р. по 01 січня 2021 р., що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Однак, відповідачем оплата послуг за надану теплову енергію не здійснювалась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить, з урахуванням перерахунку, 19600,14 грн., яка складається з: основного боргу за надані послуги 17544,76 грн., трьох відсотків річних 735,45 грн., сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 1319,93 грн. 04 грудня 2020 позивачем на адресу відповідача за вих. № 752-ф28 надсилалося попередження (в порядку досудового урегулювання сплати боргу) про оплату боргу в сумі 20007,14 грн., який утворився станом на 04.12.2020. Відповідачем борг не погашено, спір не урегульовано. Згідно із частиною першою\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини 3\~статті 20 вказаного Закону\~споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами\~статті 24 Закону України «Про теплопостачання»\~визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів\~статті 11 ЦК України. Статями\~68,\~162 ЖК України\~визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом статей\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей\~610,\~611 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 20 червня 2012 року по справі № 6-68цс12, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Приймаючи до уваги те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позов підлягає задоволенню. 31 серпня 2020 ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» було подано до Ленінського районного суду м. Миколаєва заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 15666,89 грн., а також 856,64грн. суми, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 536,43 грн. три відсотки річних та 210,20 грн. судового збору. Ухвалою суду від 07 вересня 2020 р. у справі №489/4119/20, судовий наказ №2-н/489/737/20 відмовлено у видачі судового наказу. У відповідності до ст.. 166 ЦПК України, у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Згідно з п. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved