Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, по якому виникла заборгованість у зв`язку із невиконанням відповідачем його умов. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач крім заяви про приєднання та повідомлення про умови кредитування інших документів не підписував. Відповідач був двічі належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідачу позивачем відповідно до заяви про приєднання без номеру від 24.05.2017 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії від того ж числа був встановлений кредитний ліміт в розмірі 15000 гривень строком на шість місяців з можливим продовженням на той самий строк. Крім того, із вищевказаних документів було встановлено, що по даному кредиту процентна ставка під час грейс-періоду становить 0 відсотків, а після закінчення такого періоду 30 відсотків річних. Кредитні кошти отримувались відповідачем починаючи з 31.05.2017 року шляхом зняття готівки в банкоматах, а також шляхом електронних переказів та розрахунків в торгівельно-сервісній мережі. Погашення відповідачем шляхом зарахування коштів на картковий рахунок, а також внесення готівки на рахунок. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В своїй позовній заяві позивач просить стягнути тіло кредиту та складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, пенею, комісією та три відсотки річних. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині пені і комісії, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилається на «Загальні умови надання кредиту Договору комплексного банківського обслуговування», надалі ДКБО, копію яких надав суду. Однак в матеріалах справи відсутні підтвердження, що саме цей ДКБО розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяви про приєднання без номеру від 24.05.2017 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), комісії, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Також суд вважає, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки ДКБО неодноразово змінювалися самим позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з ДКБО у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Така правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного суду №342/180/17 від 03.07.2019 року. Враховуючи те, що вищевказаний ДКБО наданий позивачем не містить підпису відповідача, надати інший примірник ДКБо із підписом відповідача неможливо, оскільки зі слів представника позивача [PERSON] його не підписував, а в заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати пені та комісії за невиконання договору, то в цій частині позовних вимог слід відмовити. Вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків та трьох відсотків річних підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються розрахунком. Таким чином, суд вважає, що з відповідача як позичальника за кредитним договором належить стягнути на користь позивача заборгованість станом на 26.07.2019 року, а саме: за тілом кредиту в розмірі 14988,39 гривень, за відсотками за період з 26.05.2018 року - 2480,90 гривень, та три відсотки річних згідно ст.625 ч.2 ЦК України з 26.06.2018 року в розмірі 108,10 гривень, а всього 17577,39 гривень. Щодо судових витрат, то відповідно до ст.141 ч.2 п.3 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги заявлені на суму 18103,70 гривень, судом задоволено позовні вимоги на суму 17577,39 гривень, відсоток задоволених позовних вимог становить 97,09 відсотка, а тому з відповідача слід стягнути 1865,09 гривень судового збору. На підставі ст.ст.207, 634, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial