Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області від 25.01.2018 р. №16-ос 25 січня 2018 року, [PERSON] було звільнено з посади начальника відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області. Відповідно до даного наказу з відповідачем було проведено повний розрахунок в сумі 34708грн 24коп, в тому числі виплачено вихідну допомогу в розмірі 13868грн 61коп, що підтверджується розрахунковою відомістю за січень місяць 2018 року. В подальшому 30.05.2018року Яворівським районним судом Львівської області у цивільній справі №460/683/18 за позовом [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, було ухвалено рішення на підставі якого, визнано незаконним та скасовано наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області №16 від 25.01.2017 «Про звільнення [PERSON] ( Яворівське відділення управління ВД ФСС України у Львівській області). Поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу профілактики виробничого травматизу та страхових виплат Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області з 26.01.2018 та стягнуто з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в користь [PERSON] 55286грн 55коп заробітної плати за час вимушеного прогулу (з урахуванням всіх обов`язкових платежів і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати). Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 26 листопада 2018року, апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області задоволено частково. Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 травня 2018 року в частині стягнення з відповідача в користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, в частині стягнення з відповідача в користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в користь відповідача [PERSON] 37435грн 60коп середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зважаючи на те, що 30.05.2018р. наказ, на підставі якого відповідача було звільнено із займаної посади, визнано незаконним і скасовано, та поновлено останнього на займаній посаді, ним втрачені правові підстави для набуття вихідної допомоги в сумі 13868,61грн, тому така підлягає поверненню в користь позивача. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] в користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області суму виплаченої вихідної допомоги в розмірі 13868грн 61коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, за обствин викладених у позовній заяві. Крім цього, подав відповідь на відзив, у якому вказує, що твердження відповідача про те, що вихідна допомога надана була відповідачу як засіб існування, є хибною, оскільки, відповідач після звільнення його із займаної посади перебував на обліку у центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, а після поновлення його на роботі, йому було виплачено суму коштів зідно рішення суду. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, покликаликався на обставини вказані у відзиві на позовну заяву. Крім цього, додатково пояснив, що вихідна допомога позивачем була надана відповідачу добровільно, при нарахуванні такої відсутня рахункова помилка з боку позивача і по своїй правовій природі дані кошти були засобом для існування відповідача на період його працевлаштування, а тому поверненню не підлягають. З листа Мінпраці від 08.01.2009р. № 1/06/186-09 вбачається, що відповідно до статі 44 КЗпП вихідна допомога виплачується при припиненні трудового договору, а отже, судом при винесенні рішення про сплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу має враховуватися факт виплати працівникові при звільненні вихідної допомоги. При вирішенні трудового спору (справа №460/683/18) щодо стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області на його користь заробітку за час вимушеного прогулу останнє погодилось з сумою визначеною Львівським апеляційним судом. Правильність зроблених розрахунків, за яких була здійснена виплата, а також сумлінність поведінки одержувача презумуються. Законодавець не уточнює, які саме безпідставно набуті допомоги не підлягають поверненню, але вони мають бути надані фізичній особі як засіб до існування. Також звертає увагу суду на те, що згідно з пп. 164.2.20 Податкового кодексу України вихідна допомога включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб та відповідно оподатковується за ставкою 18%. Крім того, із суми вихідної допомоги також утримується військовий збір (пп. 1.2 п.16-1. 10 р. XX ПКУ). Отже, з утриманої ним суми вихідної допомоги стягнуто 18% ПДФО та 1,5 % військового збору. Які поверненню не підлягаю. Відповідач в судовому засіданні підтримав пояснення свого представника адвоката Поставитюка В.В., просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] 01.08.2017року був прийнятий на посаду начальника відділу профілактики травматизму та страхових виплат Яворівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в порядку переведення з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Яворівському районі Львівської області. До переведення відповідач протягом сімнадцяти років займав посаду начальника відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Яворівському районі Львівської області. Наказом №02-9-к від 13.03.2018 «Про призначення виконуючим обов`язки начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області», відповідача [PERSON] , призначено виконуючим обов`язки начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області з 16.03.2018року. Наказом №16-ос управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області від 25.01.2018 р. «Про звільнення [PERSON] (Яворівське відділення управління ВД ФСС України у Львівській області)» відповідача звільнено з посади начальника відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників. Відповідно до п.2 наказу№16 від 25.01.2018року виконавчої дирекції Фонду та розрахункової відомості за січень 2018року які містяться в матеріалах справи, відповідачу [PERSON] , крім інших виплат, була здійснена виплата вихідної допомоги в розмірі середнього заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України в сумі 13868грн 61коп. 30.05.2018року Яворівським районним судом Львівської області в цивільній справі за позовом [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,було ухвалено рішення на підставі якого позовні вимоги задоволено.Визнано незаконним та скасовано наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області №16 від 25.01.2017 «Про звільнення [PERSON] (Яворівське відділення управління ВД ФСС України у Львівській області). Поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу профілактики виробничого травматизу та страхових виплат Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області з 26.01.2018. Стягнуто з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в користь [PERSON] 55286грн 55коп заробітної плати за час вимушеного прогулу (з урахуванням всіх обов`язкових платежів і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати). Стягнуто з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в користь держави 704грн 80коп судового збору. Рішення в частині поновлення на роботі [PERSON] та стягнення в його користь заробітної плати за один місяць вимушеного прогулу в розмірі 13868грн 61коп допустити до негайного виконання. Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 26 листопада 2018року, апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області задоволено частково. Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 травня 2018 року в частині стягнення з відповідача в користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, та стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в користь [PERSON] 37435грн 60коп середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з вимогами статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Тлумачення даної норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по- друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Зазначені висновки про застосування статті 1215 ЦК України викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) і в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Доказів про набуття відповідачем 13868грн 61коп в результаті рахункової помилки позивачем не надано та на таку помилку позивач не покликався і в судовому засіданні. Посилання позивача на ту обставину, що через недобросовісні дії відповідача [PERSON] , що виразилися у неповідомленні ним при розгляді цивільної справи за його позовом про поновлення на роботі інформації щодо перебування його на обліку в центрі зайнятості та отриманні допомоги по безробіттю, а відтак, не було враховано при визначенні судом розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставними, адже постанову Львівського апеляційного суду від 26.11.2018року у справі №460/683/18, позивач не оскаржував та виконав дане рішення суду. Суд не вбачає недобросовісних дій відповідача, оскільки, звернувшись до суду з позовними вимогами щодо визнання незаконним та скасування наказу про його звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є реалізацією останнім конституційного права, передбаченого статтею 55 Конституції України, на захист судом прав і свобод людини і громадянина. Враховуючи вищезазначене, судом не встановлено підстав повернення грошових коштів позивачу, тому позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області до [PERSON] про стягнення коштів, слід залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed