Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом 17.01.2018, уточнивши позовні вимоги просила суд встановити факт належності [PERSON], померлому 26.02.2014 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 024440, виданого 14.04.2004 року Криворізькою районною державною адміністрацією на імя [PERSON], а також визнати за [PERSON] та [PERSON], кожною окремо, право власності на ? частину земельної ділянки площею 6,240 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1221881400:05:001:0299 в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 26.02.2014. В обґрунтування позову вказувала, що 26.02.2014 помер [PERSON], якому за життя належало право власності на земельну ділянку площею 6, 240 га., розташовану на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1221881400:05:001:0299, однак при видачі йому державного акту про право власності на земельну ділянку допущено помилку в написанні прізвища, а саме замість «Фатчєв», помилково вказано «Фатчев». На вище вказану земельну ділянку [PERSON] за життя склав заповіт, заповівши її [PERSON], про місцезнаходження якої позивачам нічого не відомо, та яка з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не зверталася, на момент смерті з ним не проживала. Позивачі є доньками померлого [PERSON], а відповідно спадкоємцями першої черги спадкування за законом. За життя батька вони не підтримували з ним стосунки, оскільки останній не бажав з ними спілкуватися. Вони дізналися про смерть батька лише в 2017 році, після чого звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, відсутністю в них оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку, а також у звязку з наявністю розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Оскільки в позасудовому порядку, позивачі позбавлені можливості реалізувати право на спадкове майно, представник позивача уточнену позовну заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 105), не забезпечила участь свого представника у розгляді справи, відзиву на позовну заяву не надала, надавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 48, 104). Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання якої не відомо (а.с. 94), до суду не зявилася та про причини неявки суду не повідомила, відзиву чи заяв з процесуальних питань не надала, хоча викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, що відповідає вимогам ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 105-107), а відповідно вважається належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 26.02.2014 помер [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах спадкової справи свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 551912, виданим виконавчим комітетом Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області (а.с. 56). Згідно довідки КЗ «П`ятихатського геріатричного пансіонату» Дніпропетровської області ради» до дня своєї смерті [PERSON] проживав у пансіонаті по вул. Лісова, 1 в с. Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області (а.с. 20). Відповідно до 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON] йому належало право власності на земельну ділянку площею 6,240 га на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1221881400-05-001-0299, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 024440, виданим на підставі розпорядження голови Криворізької РДА № 516-р від 03.06.2003 р. (а.с. 90-91), вказаним розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації № 516-р від 03.06.2003 року та архівним витягом зі списку громадян [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яким виготовлялися державні акти на право приватної власності на землю, серед яких «Фатчев Михайло Петрович» (а.с. 25), а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 26), згідно якого право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1221881400:05:001:0299, зареєстровано за [PERSON] на підставі державного акту ДП 024440 від 14.04.2004 (а.с. 26-29). Вартість вказаної земельної ділянки складає 170352 грн. (а.с. 31-34). Однак, при оформленні державного акту про право власності на земельну ділянку, було допущено помилку в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме замість прізвища «Фатчєв» помилково вказано «Фатчев» (а.с. 91). Вказаний факт підтверджується заявою [PERSON] згідно якої вона вказує, що органи реєстрації смерті [PERSON] здійснювали реєстрацію смерті за паспортом останнього (а.с. 21), а також заповітом померлого, згідно якого він заповідав земельну ділянку належну йому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку ДП № 024440 (а.с. 73). У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, про доведеність факту належності [PERSON], померлому 26.02.2014 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП 024440 від 14.04.2004. Відповідно до ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. П`ятихатською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 51), яка відкрита за заявами [PERSON] та [PERSON], які є доньками померлого, що підтверджується свідоцтвами про їх народження та укладення шлюбу (а.с. 57-67). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 6,240 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1221881400:05:001:0299, яка належала [PERSON], на підставі державного акту ДП 024440 від 14.04.2004 (а.с. 90-91). Вказану земельну ділянку [PERSON] заповів [PERSON], [INFO], про що 19.04.2012 року склав заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради (а.с. 70, 73). Про місце проживання чи перебування [PERSON] сторонам нічого не відомо, судом здійснено її повідомлення про час та місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі суду. Як слідує з матеріалів спадкової справи, [PERSON] зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини не проживала, заяви про прийняття спадщини за заповітом у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подала, у звязку з чим відповідно до ст. 1272 ЦК України є такою, що не прийняла спадщин (а.с. 51-82). Оскільки спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі по справі, як діти спадкодавця є його спадкоємцями за законом першої черги спадкування. [PERSON] та [PERSON] на момент смерті спадкодавця з ним не проживали, заяви про прийняття спадщини подали до нотаріальної контори 13.07.2017, тобто з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 53-54). Постановою державного нотаріуса П`ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 20.07.2017 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, а також у звязку з розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі на земельну ділянку та свідоцтві про смерть (а.с. 81). Позивачі вказували, що вони пропустили строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим, що не знали про смерть батька, оскільки після розірвання шлюбу з їх матір`ю [PERSON] виїхав до іншого місця проживання, з ними стосунків не підтримував. У 2017 році вони дізналися про смерть батька, після чого звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Оскільки позивачам не було відомо про смерть спадкодавця, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ними строку для прийняття спадщини. Однак, у разі визначенням позивачам додаткового строку для прийняття спадщини, за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та неможливості видачі його дублікату (а.с. 80), позивачі не матимуть можливості оформити своє право на спадщину у позасудовому порядку, у звязку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати за кожним із позивачів право власності на ? частину земельної ділянки площею 6,240 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1221881400:05:001:0299, яка належала [PERSON], на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП 024440 від 14.04.2004.

Outcome: approved