Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що після розірвання шлюбу спільний син [PERSON] з відповідачем проживає разом з із матір`ю, він в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від заробітної плати. Спір між сторонами з приводу місця проживання дитини відсутній, але відповідач створює перешкоди в участі у спілкуванні та вихованні дитини. Так, йому забороняється брати сина до себе додому, відвідувати бабусю, відвідувати розважальні заклади та взагалі проводити час поза межами квартири відповідача. Свою поведінку відповідач мотивує наявністю майнового спору між ними та використовує дитину як засіб для вирішення своїх особистих, майнових проблем. З метою захисту своїх батьківських прав звертався до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради із заявою про визначення порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні із нею, але вказане питання вирішено не було. Просить визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у формі періодичних побачень з дитиною, за попередньою домовленістю між батьками, з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення, а саме: в дні тренувань дитини у секції карате «Progress» (які проводяться кожні вівторок, четвер) з 17-00 год. до 20-00 год. з можливістю прогулянок; два рази на місяць, кожний перший і третій тиждень місяця у вихідні дні (з 18-00 годин п`ятниці по 13-00 год. неділі) за адресою фактичного проживання батька, з ночівлею, можливістю прогуляно, з урахуванням стану здоров`я та бажання дитини; у день народження дитини 23 жовтня з 16-00 год. до 20-00 год.; кожний перший і третій тиждень місяця на час літніх шкільних канікул за адресою фактичного проживання батька, з ночівлею; половину днів осінніх, зимових та весняних шкільних канікул. Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що погоджується із правом батька на побачення та спільного проведення часу із дитиною, однак заперечувала проти ночівлі дитини у позивача. У відповіді на відзив позивач зазначив, що подання позову саме ним у частині визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною обумовлюється небажанням відповідачки надати можливість спілкуватись йому з сином, проводити разом час. Відзив не містить доказів того, що побачення сина з батьком у відсутність матері, а також їх спільний відпочинок буде провокувати у дитини психоемоційний стрес, який може вплинути на поведінку дитини, стан її здоров`я та відносини з оточенням та у родині. 10.06.2021 відповідачка надала письмові пояснення, у яких зазначила, що виховання дитини є обов?язком обох батьків, а тому вважає необхідним визначити спосіб участі батька у вихованні дитини, встановивши регулярний графік перебування (проживання ) неповнолітнього сина [PERSON] по одному тижню (семи днів) разом з матір`ю та по одному тижню(семи днів) разом з батьком (включаючи усі святкові, вихідні інші неробочі дні, канікули та інше). У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із зазначених підстав, додатково пояснили, що відповідач відмовляє йому у побаченнях з дитиною, що стало підставою для звернення до суду із позовом. Він має належні умови для того, щоб дитина залишалась в квартирі з ночівлею. Зазначив, що проживає в зйомній трикімнатній квартирі, в квартирі проживає один. Досудове врегулювання спору через Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради не дало позитивного результату. Погодився на запропонований відповідачем графік його участі у вихованні дитини щоб дитина продивала по черзі у батька та матері по одному тижню. У судовому засіданні відповідач пояснила, що позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що батько недостатньо уваги приділяє вихованню сина. На утримання сина сплачує аліменти у розмірі 1600 грн., вказаних коштів недостатньо, на прохання збільшити розмір коштів, не реагує. Вважає, що спосіб участі у спілкуванні з дитиною необхідно визначити, встановивши регулярний графік перебування (проживання ) неповнолітнього сина [PERSON] по одному тижню (семи днів) разом з матір`ю та по одному тижню(семи днів) разом з батьком (включаючи усі святкові, вихідні інші неробочі дні, канікули та інше). У судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію відповідача. Представником третьої особи подано висновок від 09.06.2021 про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини. У судовому засіданні представник третьої особи не заперечувала проти запропонованого відповідачем графіку у часті батька у вихованні дитини, оскільки обидві сторони згодні на такий графік і він не порушує прав та інтересів дитини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 12.08.2010 та розірваний рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27.10.2020 у справі №591/5271/20 (а.с. 17,19). Від шлюбу мають дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.18). 04.12.2020 року позивач звернувся до начальника управління «Служби у справах дітей» СМР з заявою про визначення способів участі батька у вихованні та спілкування з сином особисто (а.с.20-21). На звернення [PERSON] надана відповідь від 17.12.2020№27.1-20/Н-581, з якої вбачається, що 17.12.2020 року була проведена телефонна бесіда з [PERSON] .З її слів, станом на 17.12.2020 року між Вами досягнути усної домовленості щодо участі батька у вихованні сина. Роз`яснено право звернутись до суду з позовною заявою про визначення способу участі батька у вихованні сина (а.с.22). Відповідно до характеристики від 27.01.2021 [PERSON] із 12 квітня 2018 року працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТВК СУМИЕЛЕКТРОСНАБ» на посаді менеджера із збуту. Сумлінний, відповідальний, дисциплінований працівник, за час роботи дисциплінарних стягнень не має (а.с.23). Відповідно до довідки №8 від 27.1.2021 р. дохід [PERSON] за 2020 рік склав 61406 грн. 80 коп. (а.с.24). З наданих квитанцій вбачається, що [PERSON] приймає участь у матеріальному забезпечення дитини шляхом перерахування [PERSON] коштів на утримання сина [PERSON] (а.с.25-30). Дитина проживає разом з матір?ю за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина визнається сторонами і не підлягає доказуванню. Відповідно до висновку управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 09.06.2021 №1258/27.1-26 управління вважає можливим визначити спосіб участі батька у вихованні сина : кожної першої та третьої неділі місяця з 18-00 год. п`ятниці до 13-00 неділі; кожний вівторок та четвер тижня з 17-00 год до 20-00 год; не менше місяця літніх канікул, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; половина днів осінніх, зимових та весняних канікул; в день народження [PERSON] , [INFO] , зустріч батька з сином проводити з урахуванням графіку дитини в цей день. Зустрічі проводити з урахуванням стану здоров`я дитини, її бажання, розкладу дня та інших обставин, що мають істотне значення (а.с.153-154). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.05.2021 року за місцем проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . наявні всі умови для перебування малолітньої дитини у батька, є умови для ночівлі дитини (а.с.155). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.05.2021 року за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . наявні умови для проживання дитини (а.с.156). Згідно зі\~ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у\~статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), яка відповідно до\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У\~статті 18\~СК України\~визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема,\~є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. Відповідно до частин четвертої та п`ятої\~статті 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування\~визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.\~Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша\~статті 158 СК України). Відповідно до частини другої\~статті 159 СК України\~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини\~(періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Судом за наслідками розгляду справи встановлено, що сторони на час звернення до суду з позовом не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з сином. Врахувавши встановлені у цій справі обставини, інтереси\~дитини, узгоджену позицію сторін щодо участі батька у виховані дитини,\~суд вважає необхідним частково задовольнити позов та визначити спосіб участі батька у вихованні дитини, встановивши регулярний графік перебування (проживання) неповнолітнього сина [PERSON] по одному тижню разом з матір`ю та по одному тижню разом з батьком (включаючи усі святкові, вихідні інші неробочі дні, канікули та інше). При цьому суд враховує, що батько дитини має право на спілкування з сином, а також на участь у його вихованні, має на це бажання, а спілкування між батьком та сином не буде перешкоджати його нормальному розвитку. Суд також враховує позицію сторін, інтереси малолітньої дитини, її вік, місце проживання та навчання, ставлення позивача та відповідача до дитини, до її інтересів. При цьому суд керується виключно інтересами малолітньої дитини, яка має право на побачення та спілкування з батьком, яке буде відповідати вимогам закону і узгоджуватися з інтересами малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеної норми у зв?язку з задоволенням позовних вимог про визначення способів участі батька у вихованні дитини з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за вказану вимогу немайнового характеру в розмірі 908,00 грн. Позивачем також заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, шо до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві представником було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір№ 27/01 про надання правової допомоги від 27.01.2021 року, укладений адвокатом Петрищевим О.О. із [PERSON] . Також додано акт приймання передачі адвокатських послуг по договору про надання правової допомоги № 27/01 від 27.01.2021 року датований 16.02.2021 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру №16/01 від 16.02.2021 про сплату 5\~000 грн. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). На переконання суду витрачений на виконання вказаних представником позивача у судовому засіданні дій час є завищеним, оскільки обсяг наданих представником позивача доказів, з якими була потреба ознайомлюватись для формування правової позиції не є значним. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача суд враховує заперечення відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, суд також враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, значення справи для сторін. Суд вважає, що підлягають розподілу понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., оскільки саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам, складності справи та обсягу наданих представником позивача послуг.

Outcome: partial