Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з 14 грудня 2016 року. Щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства відповідачці була призначена з 14.12.2016 по 13.06.2017, з 14.06.2017 по 13.12.2017, з 14.12.2017 по 13.06.2018, з 25.06.2018 по 24.12.2018, з 25.12.2018 по 24.06.2019. Натомість у члена родини [PERSON] - чоловіка [PERSON] з 10 липня 2007 року у власності наявна частина кв. [ADDRESS] . Після внесення відповідних змін до постанови КМУ, яка регулює спірні правовідносини, що набули чинності 03.06.2017 року, за період з 03.06.2017 по 24.06.2019, коли [PERSON] виплачувалась щомісячна адресна допомога, місто Маріуполь Донецької області, де розташовано квартиру члена родини відповідача, частина якої належить йому на праві власності, не входило до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, оскільки на території міста Маріуполя органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі, що є підставою для стягнення з відповідачки переплати раніше виплачених їй сум допомоги, яку нею в добровільному порядку не погашено. На підставі викладеного просив суд стягнути з [PERSON] надмірно виплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі 41583,83 грн. разом із витратами позивача в сумі 1921 грн. по сплаті судового збору при поданні такого позову. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON] , в письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, на задоволенні поданого позову наполягала. Відповідачка у відкрите судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин повторно, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судовго засідання, не з*явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є внітрішньо перміщенною особою з грудня 2016 року, що підтверджується відвідними довідками від 02 грудня 2016 року, виданими 02 грудян 2016 року та 9 грудня 2018 року. (а.с.21, 19 зворот) Відповідно до рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 13 січня 2017 року [PERSON] була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 14.12.2016 по 13.06.2017 в сумі 1768 грн. щомісяця (а. с. 13 зворот). На підставі рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 30 червня 2017 року [PERSON] була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 14.06.2017 по 13.12.2017 в сумі 1768 грн. щомісяця (а. с. 13). На підставі рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 09 січня 2018 року [PERSON] була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 14.12.2017 по 13.06.2018 в сумі 1768 грн. щомісяця (а. с. 12 зворот). На підставі рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 02 серпня 2018 року [PERSON] була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 25.06.2018 по 24.12.2018 в сумі 1884 грн. щомісяця (а. с. 12). На підставі рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 05 січня 2019 року [PERSON] була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 25.12.2018 по 24.06.2019 в сумі 1442 грн. щомісяця (а. с. 11).. За рішенням позивача від 28 жовтня 2019 року було визначено, що відповідачка не мала права на допомогу переміщеним особам на проживання з 03 червня 2017 року, оскільки член родини заявниці володіє частковю нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , через що [PERSON] повинан відшкодувати суму переплати такої допомоги за період з 03.06.2017 по 24.06.2019 (а. с. 7 зворот). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач, [PERSON] (член сім`ї) є власником 1/5 частки кв. [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 14.05.1993 (а. с. 8-10). На підставі розрахунку позивача вбачається, що [PERSON] була надмірно сплачена сума допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 41583,83 грн. за період з 03.06.2017 по 24.06.2019. (а. с. 6). Суд звертає увагу позивача, що при призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] за її заявами № 29275 від 14 грудня 2016 року, № 13531 від 14 червня 2017 року, № 33205 від 14 грудня 2017 року, остання підтверджувала відсутність у неї та членів її родини у володінні житлового приміщення, розташованого у регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО (а. с. 16-18). Також у вказаних заявах [PERSON] попереджалась про необхідність повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних даних про майновий стан родини. В той же час, у заяві № 9266 від 25 червня 2018 року та у заяві № 63014 від 19 грудня 2018 року, при призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] зазначала, що у неї та членів її родини немає у власності житлового приміщення або його частині, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, та території, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, будучи попередженою про те, що вказана нею інформація може бути перевірена органом соціального захисту з метою забезпечення цільового використання бюджетних коштів (а. с. 14,15). Згідно із п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, (далі - Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. При цьому суд зазначає, що до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», та до «Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085, м. Маріуполь не відноситься. За п. 5 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам» (в редакції Постанови КМ № 370 від 31.05.2017, які набули чинності 03.06.2017, тобтов редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, як наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; а також наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. За п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до п. 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. В той же час суд зазначає, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Тому законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно ст. 81 ЦПК має довести позивач. Обов`язок щодо надання достовірної інформації про належне на праві власності житлове приміщення заявника та членів його родини, розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану) та повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, - відповідно до п. 6, 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам» покладено на отримувача такої допомоги. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини отримувача такої допомоги, тобто внаслідок його зловживань, зокрема, шляхом повідомлення недостовірних відомостей. Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі № 332/2805/18. З огляду на викладене суд зазначає, що звертаючись із заявами № 29275 від 14 грудня 2016 року, № 13531 від 14 червня 2017 року, № 33205 від 14 грудня 2017 року, [PERSON] вказувала, що ані у неї, ані у членів її родини немає у володінні житлового приміщення, розташованого у регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України чи райони проведення АТО, тобто у відповідній заяві відповідачка попереджалась про необхідність зазначення відомостей про володінні житлового приміщення, яке знаходиться за межами проведення АТО. Слід зазначити, що Пункт 6 зазнчаеного вище Порядку № 505, в редакції до змін внесенних згідно Постанови КМ № 370 від 31.05.2017, тобто 03.06.2017 року, надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемещеним особам для покриття витрат на проживания, в тому числе на оплату житлово-комунальних послуг, було передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 на території Донецької області розпочато антитерористичну операцію, рішення про завершення якої на території Донецької області не прийнято. В п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» 2 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1275-р, яким було затверджено «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», згідно із п. 15 ч. 1 якого місто Маріуполь Донецької області входить до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом було встановлено, що [PERSON] (член сім`ї) є власником 1/5 частки кв. [ADDRESS] . Тому оскільки [ADDRESS] відноситься до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», у своїх заявах № 29275 від 14 грудня 2016 року, № 13531 від 14 червня 2017 року, № 33205 від 14 грудня 2017 року про призначення їй допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання [PERSON] , діючі добросовісно, повідомила правдиві відомості, що від неї вимагалось при поданні такої заяви. Доказів того, що відповідачка була обізнана про необхідність вказувати у заявах № 29275 від 14 грудня 2016 року, № 13531 від 14 червня 2017 року, № 33205 від 14 грудня 2017 року відомості про належність їй на праві власності житлового приміщення, яке перебуває виключно в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, представниками позивача суду не було надано. Таким чином, враховуючи відсутність умислу у [PERSON] на навмисне неповідомлення представників органу соціального захисту про наявності у власність члена сім`ї квартири, а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, то вказане свідчить про відсутність підстав для примусового повернення отриманих [PERSON] коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 03.06.2017 по 13.06. 2018. Водночас, встановивши у судовому засіданні той факт, що відповідачка при поданні заяви № 9266 від 25 червня 2019 року та №63014 від 19 грудня 2018 року, про надання їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказала недостовірні відомості про відсутність у неї у володінні житлового приміщення в м. Маріуполі, суд дійшов висновку, що остання повинна була повернути отриману надмірно допомогу в розмірі 18783,60 грн. за період з липня 2018 року по червень 2019 року. Таким чином, відповідачка в цій частині повинна нести негативні наслідки за недостовірність відомостей про свій майновий стан, поданих представникам позивача, які прийняли рішення про надання [PERSON] щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 року по справі № 598/1874/16-ц. Внаслідок часткового задоволення заявлених Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради позовних вимог до [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору відповідно розміру задоволених вимог, тобто у сумі 864,45 грн. (18783,60 / 41583,83 х 1921).

Outcome: partial