Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Представник позивача ПАТ«Страхова компанія «Граве Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, у якому просить стягнути з [PERSON] в користь ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна» 6231 грн. 26 коп. страхового відшкодування в порядку регресу за договором добровільного страхування транспортного засобу, посилаючись на мотиви викладені ним у позовній заяві. Представник позивача ПАТ«Страхова компанія «Граве Україна» у судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду із заявою, у якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності та просить відмовити в позові. Суд, дослідивши подані докази, встановив наступне: 18 грудня 2010 року, громадянин [PERSON], в м. Теребовля керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2101», н/з [NUMBER], виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення з т/з марки «Cheri Tiggo», д.н.з [NUMBER], що знаходився під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив пункт 11.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. Постановою № 3-1480/2010 від 30 грудня 2010 року Теребовлянського районного суду Тернопільської області у справі про адміністративні правопорушення, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Для встановлення характеру та розміру завданих матеріальних збитків позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до звіту № 692 від 16 лютого 2011 року, про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку транспортного засобу марки «Cheri Tiggo» д/н [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП складає 6741 грн. 26 коп. 11 березня 2010 року між ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна» та [PERSON] було укладено договір № ВЕ/2640408 про страхування обов'язкової відповідальності водіїв транспортного засобу. Власником автомобіля марки «Cheri Tiggo» державний номер [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. [PERSON] на відповідній правовій підставі надала право керування цим автомобілем «Cheri Tiggo» (р. н. [NUMBER]) [PERSON] 09 вересня 2011 року [PERSON], власник автомобіля «Cheri Tiggo» д/н [NUMBER] звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна» із заявою на виплату страхового відшкодування. На підставі договору ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна» 14 вересня 2011 року виплатили страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 6231 грн. 26 коп. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Про вищевказане ДТП [PERSON] не повідомив ПАТ Страхову компанію «Граве Україна». Відповідно до підп. 38.1.1. «г» п. 38.1 ст. 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. «Страхова компанія «Граве Україна» після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до [PERSON] забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки він не повідомив страховика про ДТП. Однак, 04 липня 2014 року відповідач [PERSON] звернувся до суду заявою про застосування строків позовної давності та просять застосувати загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність застосовується тривалістю в три роки, перебіг якої починається від дня страхового випадку, тобто з 18 грудня 2010 року і закінчився 18 грудня 2013 року. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу слід відмовити, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed