Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Приватна фірма «Ніколь» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10731 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 15.12.2018 року керуючи транспортним засобом порушив ПДР України, внаслідок чого сталась ДТП, вартість пошкодженого майна позивача становить 8310 грн. Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за їх відсутності, відповідач надав заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.03.2018 року (справа №638/19002/18) 15.12.2018 року близько 13 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz номерний знак [NUMBER] по вул.Клочківській, 166 у м.Харкові, перед початком руху не переконався в безпеці руху, внаслідок чого заправним пістолетом пошкодив заправну колонку АЗС «Ніколь», чим наніс матеріальні збитки. Відповідно до звіту про оцінку майна - розмір збитку, що виник в результаті пошкодження обладнання становить 8310 грн, вартість виконаного звіту становить 500 грн. 28.09.2017 року об 11 год. 50 хв. у м.Харкові по вул.Архітекторів, 7 водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mitsubishi державний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen державний номерний знак [NUMBER] , який рухався позаду нього, від чого транспортні засоби механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. Автомобіль Volkswagen Tiguan номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] (свідоцтво [NUMBER] ). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 зі змінами та доповненнями зазначає, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених ст.456 ЦК України. Пунктом 4 зазначеної Постанови визначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності, тощо). Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved