Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Консультативно-правовий сектор «Юрстандарт-2012» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 12 вересня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «КПЦ Юрстандарт-2012» укладено договір позики №14612092013, за умовами якого підприємством надано відповідачу в позику власні кошти в сумі 2000 грн., що підтверджується розпискою відповідача. Згідно умов договору позичальник зобов'язалась повернути позикові кошти та сплатити плату за користування позикою в розмірі 504 грн. в термін встановлений договором. Також договором встановлено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником своїх обов'язків за договором, позикодавець залишає за собою право нарахування пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання, а саме: за прострочку повернення позики - пеню з розрахунку два відсотки за кожен день прострочення платежу; за прострочку плати користування позикою - пенею з розрахунку два відсотка за кожний день прострочення платежу. Терміном повернення коштів за договором визначено 07 листопада 2013 року. Відповідачем грошові кошти не повернуті, а тому станом на 16 квітня 2014 року за нею за вказаним договором термін прострочки становить 161 день, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмір 59519 грн. 85 коп., яка складається з суми позики 2000 грн., суми відсотків 504 грн., пені та штрафних санкцій - 57015 грн. 85 коп. Враховуючи вказане, просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «КПЦ Юрстандарт-2012» заборгованість за договором позики на загальну суму 59519 грн. 85 коп. та судовий збір. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі при заочному розгляді справи у відсутності відповідача. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 12 вересня 2013 року між [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Консультативно-правовий сектор «Юрстандарт-2012» укладено договір позики №14612092013 (а.с.5-7). За умовами вказаного договору підприємством надано [PERSON] в позику власні кошти в сумі 2000 грн., що підтверджується розпискою відповідача (а.с.8). Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась повернути позикові кошти та сплатити плату за користування позикою в розмірі 504 грн. в термін встановлений договором. Пунктом 5.4. ст.5 договору встановлено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником своїх обов'язків за договором, позикодавець залишає за собою право нарахування пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання, а саме: за прострочку повернення позики - пеню з розрахунку два відсотки за кожен день прострочення платежу; за прострочку плати користування позикою - пенею з розрахунку два відсотка за кожний день прострочення платежу. Абзацом 2 п.8.1. ст.8 укладеного договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. В разі неповного виконання позичальника зобов'язань у встановлений договором строк, договір вважається автоматично пролонгованим на строк, вказаний в п.1.1. у випадку сплати позичальником оплати за користування позикою та нені, якщо така була нарахована з наступного для з дати пролонгації договору. При цьому, позичальник не звільняється від зобов'язання додатково оплатити плату за користування позиковими коштами, яка буде нарахована з наступного для від дати пролонгації договору. З часу укладення договору та до 24 листопада 2013 року даний договір було пролонговано на підставі ст.8 договору та жодних претензій до відповідача не виникало. Терміном повернення коштів за договором визначено 07 листопада 2013 року. Станом на 16 квітня 2014 року відповідачем грошові кошти не повернуті. Таким чином, станом на 16 квітня 2014 року за відповідачем по укладеному договору позики термін прострочки становить 161 день, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмір 59519 грн. 85 коп., яка складається з суми позики 2000 грн., суми відсотків 504 грн., пені та штрафних санкцій - 57015 грн. 85 коп. Тому суд приходить до висновку, що між сторонами у зв'язку з укладенням вказаних договорів виникли відповідні правовідносини, які регулюються умовами договору та чинним законодавством. При цьому суд бере до уваги, що правовідносини між сторонами виникли з договору позики та регулюються його умовами. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що встановлено ст.610 ЦК України. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд вважає вірним проведений позивачем розрахунок пені за 161 день прострочення невиконання зобов'язання, яка складає 57015 грн. 85 коп., оскільки, виходячи зі змісту ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консультативно-правовий центр «Юрстандарт-2012» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №14612092013 від 12 вересня 2013 року підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути 59519 грн. 85 коп., яка складається із суми позики - 2000 грн., суми відсотків - 504 грн., пені та штрафних санкцій 57015 грн. 85 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 595 грн. 20 коп. (а.с.1) належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved