overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сесією Лужанської селищної ради за №551 від 16 березня 2007 року,прийнято рішення, яким безоплатно передано [PERSON] у власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,33 га, з якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,15 га в смт. Лужани по вул. Гагаріна, 13; для ведення особистого селянського господарства по вул. Пражинки - 0,18 га із земель запасу селищної ради У подальшому, рішенням сесії Лужанської селищної ради №1312 від 24 липня 2008 року, внесено зміни у вищевказане рішення в частині передачі земельної ділянки у власність [PERSON] з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, визначивши остаточну площу земельної ділянки, яка передається безоплатно у власність заявнику в смт. Лужани по вул. Пражинки, в розмірі 0,2186 га. Вказує на те, що рішення сесії Лужанської селищної ради від 16 березня 2007 року за № 551 із змінами та доповненнями, відповідно до рішень № 1312 від 24 липня 2008 року, в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,2186 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства прийняте з порушенням вимог Закону і підлягає скасуванню, оскільки безоплатна передача Лужанською селищною радою у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,2186 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства у смт. Лужани, суперечить вимогам ст.ст.12, 17, 118 та 122 Земельного кодексу України і призвела до її незаконного вибуття із земель державної власності, з метою захисту інтересів держави та усунення вказаних порушень земельного законодавства. Про незаконність рішень Лужанської селищної ради та незаконного виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, прокуратурі району стало відомо після отримання інформації і документів щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], з відділу Держземагентства в Кіцманському районі, а саме в травні 2015 року, законність передачі у власність раніше прокуратурою району не вивчалось, тому просили визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, поновити такий строк та задовольнити позов. Прокурор Кіцманського району та Представник Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області підтримали заявлені вимоги з наведених підстав, уточнивши позовні вимоги стосовно повернення земельної ділянки. Представник Лужанської селищної ради та [PERSON] позовні вимоги визнали повністю не заперечуючи проти їх задоволення та просили справу розглянути у їх відсутність, що вбачається із поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2013 р. близько 17-20 год. гр. [PERSON] разом з [PERSON] на «безіменному» озері біля вул. Черепіна в м. суми здійснювали незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову - трьома сітками з ліски, впіймали риби: карась золотистий - 11 шт., карась сріблястий звичайний - 6 шт. загальною вагою 2,5 кг., чим порушили п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення № 007540/680, 007542/679, постановами Зарічного районного суду м. Суми, якими [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, але провадження по справах закрито, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства. Згідно розрахунку розмір шкоди, завданої незаконним виловом риби відповідачами, становить 3732 грн. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 01.09.2013 р. близько 17-20 год. гр. [PERSON] разом з [PERSON] на «безіменному» озері біля вул. Черепіна в м. суми здійснювали незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову - трьома сітками з ліски, впіймали риби: карась золотистий - 11 шт., карась сріблястий звичайний - 6 шт. загальною вагою 2,5 кг., чим порушили п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення № 007540/680, 007542/679, постановами Зарічного районного суду м. Суми, якими [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, але провадження по справах закрито, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави в особі Сумської міської ради 3732 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби. На підставі ст. 88 ЦПК України належить стягнути з відповідачів на користь держави 243,60 грн. судового збору в дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 28.04.2014 р. близько 14-20 год. гр. [PERSON] на водоймі с. Грабовське Краснопілського району Сумської області здійснював незаконний вилов риби в період нересту забороненими знаряддями лову - сітками з сіткоснастевого матеріалу, впіймали риби: карась сріблястий - 76 шт., краснопірка - 17 шт., пічкур - 2 шт., окунь - 9 шт., загальною вагою 7 кг., чим порушив п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення № 008231/217, постановою Краснопільського районного суду Сумської області, якими [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства. Згідно розрахунку розмір шкоди, завданої незаконним виловом риби відповідачем, становить 2535 грн. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 28.04.2014 р. близько 14-20 год. гр. [PERSON] на водоймі с. Грабовське Краснопілського району Сумської області здійснював незаконний вилов риби в період нересту забороненими знаряддями лову - сітками з сіткоснастевого матеріалу, впіймали риби: карась сріблястий - 76 шт., краснопірка - 17 шт., пічкур - 2 шт., окунь - 9 шт., загальною вагою 7 кг., чим порушив п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення № 008231/217, постановою Краснопільського районного суду Сумської області, якими [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави в особі Грабовської сільської ради 2535 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби. На підставі ст. 88 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом та просить визнати відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та передати земельні ділянки у власність територіальній громаді. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] в с.Опільсько Сокальського району померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки площею 1,6676га та 0,1167га. Спадкова справа після її смерті не заводилася. Дочка спадкодавця померла, а місце проживання її онука, який з нею проживав - невідоме. Звернення з даним позовом є задоволенням суспільної потреби в оформленні правового статусу земельної ділянки та можливість розпоряджатися нею територіальною громадою на власний розсуд. В судове засідання прокурор не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала. Представник Опільської сільської ради в судове засідання також не прибув та подав заяву, в якій зазначив, що вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно державних актів від 28.01.2003р., за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1167га та земельну ділянку площею 1,6676га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Опільської сільської ради. Згідно витягу з акта про смерть, [PERSON] по мерла [INFO] в с.Опільсько Сокальського району Львівської області. Згідно довідки №215 від 14.06.2018р., з питань прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, іншого майна, окрім вищезазначених земельних ділянок, в покійної не було. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У зв'язку з цим своєчасне оформлення правового статусу земельних ділянок має загальнодержавне значення. Згідно ст. 1277 Цивільного кодексу України визначено, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність умов, необхідних для визнання спадщини відумерлою, передбачених положеннями ст.1277 ЦК України. За таких підстав, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом та просить визнати відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та передати земельну ділянку у власність територіальній громаді. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] в м.Великі Мости Сокальського району помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на середню земельну частку, площею 2,3521га. Спадкова справа після її смерті не заводилася, особи, які з ним проживали на день смерті невідомі. Звернення з даним позовом є задоволенням суспільної потреби в оформленні правового статусу земельної ділянки та можливість розпоряджатися нею територіальною громадою на власний розсуд. Прокурор подала заяву в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник Великомостівської міської ради подав заяву, в якій зазначив, що вимоги підтримує. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно державного акта від 15.10.2004р., за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,3521га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Великомостівської міської ради. З відповіді від 08.05.2019р. та витягу з Книги обліку реєстрації актів громадянського стану вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м.Великі Мости Сокальського району Львівської області. З інформаційної довідки від 17.05.2019р. вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У зв`язку з цим своєчасне оформлення правового статусу земельних ділянок має загальнодержавне значення. Згідно ст. 1277 Цивільного кодексу України визначено, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність умов, необхідних для визнання спадщини відумерлою, передбачених положеннями ст.1277 ЦК України. За таких підстав, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною заявою, в якій вказав, що за даними Жуківецької сільської ради жителька с. Жуківці Жмеринського району [PERSON] померла [INFO] року. Спадщина [PERSON] становить право власності на земельну ділянку [NUMBER] сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 0521081400090030006, площею 2,8074 га, яка розташована на території Жуківецької сільської ради і належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №183892. Оскільки ніхто не прийняв спадщину після смерті [PERSON], а від дня її смерті пройшло вже більше 8 років, прокурор просив визнати відумерлою спадщину [PERSON] В судовому засіданні прокурор та представник Жуківецької сільської ради повністю підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій при вирішенні справи покладався на розгляд суду та просив розглянути справу у його відсутність. Заслухавши прокурора та представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON], [INFO], померла [INFO] року в с. Жуківці Жмеринського району (а.с. 7, 8). Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] належала земельна ділянка [NUMBER] сільськогосподарського призначення кадастровий номер 0521081400090030006, площею 2,8074 га, яка розташована на території Жуківецької сільської ради (а.с.9). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 17072,97 грн.. (а.с.10). Своє право власності на зазаначену земельну ділянку [PERSON] за життя не встигла зареєструвати (а.с.11). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.26). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно з п.8 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Суд вважає, що оскільки з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] пройшло більше одного року, спадщину у виді земельної ділянки ніхто не прийняв, оскільки відсутні спадкоємці, то спадщину [PERSON] у виді земельної ділянки слід визнати відумерлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною заявою, в якій вказав, що за даними Рівської сільської ради жителька с.Рів Жмеринського району Вінницької області [PERSON] померла 10 червня 2005 року. Спадщина [PERSON] складається з житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 30 кв.м., а також земельної ділянки для ведення підсобного господарства площею 0,24 га, переданої їй безкоштовно у приватну власність рішенням 8 сесії 22 скликання Рівської сільської ради від 29.11.1996. Оскільки ніхто не прийняв спадщину після смерті [PERSON], а від дня її смерті пройшло майже 10 років, прокурор просив \~визнати відумерлою спадщину [PERSON] В судовому засіданні прокурор та представник Рівської сільської ради повністю підтримали заяву та просили її задовольнити. Заслухавши прокурора та представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Відповідно до довідки Рівської сільської ради від 16.01.2015 № 36 та копії господарської книги [PERSON] являлась власником житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 30 кв.м, а також земельної ділянки для ведення підсобного господарства площею 0,24 га, переданої їй безкоштовно у приватну власність рішенням 8 сесії 22 скликання Рівської сільської ради від 29.11.1996 (а.с. 7, 8). Згідно довідки Рівської сільської ради від 16.01.2015 № 36 та копії погосподарської книги [PERSON] являлась власником житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 30 кв.м, а також земельної ділянки для ведення підсобного господарства площею 0,24 га, переданої їй безкоштовно у приватну власність рішенням 8 сесії 22 скликання Рівської сільської ради від 29.11.1996. Своє право власності на зазаначену земельну ділянку [PERSON] за життя не встигла зареєструвати. Спадкова справа після її смерті не заводилась (а.с.39). Відповідно до\~ ч. 1, 2, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також \~відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем \~відкриття \~спадщини \~зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно з п.8 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, \~встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Суд вважає, що оскільки з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] пройшло більше одного року, спадщину у виді земельної ділянки ніхто не прийняв, оскільки відсутні спадкоємці, то спадщину [PERSON] \~у виді земельної ділянки слід визнати відумерлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що 03.07.2012 року помер [PERSON], який мешкав в [PERSON], Буринського району Сумської області. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається, із земельної ділянки, розташованої на території Червонослобідської сільської ради Буринського району, що на праві власності належала останньому. Спадщину до теперішнього часу ніхто не прийняв, а тому просить визнати її відумерлою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що [PERSON] мешкав один. Після його смерті спадщина залишилася не прийнятою і за відомостями зі Спадкового реєстру та сільської ради спадкоємців в нього не було. Представник особи, в інтересах якої подано заяву [PERSON], заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 03.07.2012 року помер [PERSON] [INFO], перебуваючи на лікуванні в комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумський обласний протитуберкульозний диспансер», розташований в смт. Степанівка, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшла земельна ділянка площею 2,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, що вбачається з актового запису про смерть №17 від 04.07.2012 року, державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №040933, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.10-12). Як вбачається з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 21.04.2016 року та довідок Слобідської сільської ради №№143, 179 (а.с.5-8) заповіт на спадкове майно від імені [PERSON] [INFO] не посвідчувався, а спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися і їх наявність судом не встановлена, незважаючи на прийняті заходи по встановленню фактичних обставин справи. Відповідно до ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування зобовязаний за місцем відкриття спадщини подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємців за законом та заповітом не встановлено і спадщина залишилася не прийнята, а після її відкриття минуло більш ніж один рік, суд вважає, що спадщину необхідно визнати відумерлою.

Outcome: approved