Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.07.2010 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком Договір. Зазначає, що банк свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Проте відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, у зв'язку з чим, станом на 26.11.2017 року має заборгованість у розмірі 20570 (двадцять тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 30 коп., яка складається з наступного: 1843 грн. (одна тисяча вісімсот сорок три) 79 коп. тіло кредиту; 10714 (десять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 67 коп. нараховані відсотки за користування кредитом; 6556 (шість тисяч п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 11 коп. нарахована пеня; 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 955 (Дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 73 коп. - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 20570 грн. 30 коп. за кредитним договором № б/н від 11.07.2010 року та судовий збір в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч.1 ст.280 ЦПК України. На підставі наявних у справі письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 11 липня 2010 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, про що свідчить заява з умовами і правилами надання банківських послуг, підписані відповідачем (а.с.10-26). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Не виконуючи належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 11.07.2010 року, укладеного між сторонами, станом на 26.11.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 20570 (двадцять тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 30 коп., яка складається з наступного: 1843 грн. (одна тисяча вісімсот сорок три) 79 коп. тіло кредиту; 10714 (десять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 67 коп. нараховані відсотки за користування кредитом; 6556 (шість тисяч п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 11 коп. нарахована пеня; 1455 (одна тисяча чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 73 коп. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.8-9). Згідно зі ст.526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.138 Цивільного Процесуального Кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved