Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу приміщення магазину, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладеного 22.03.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Мясні делікатеси», посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. та зареєстрованого нею в реєстрі за №467. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до договору купівлі продажу, позивач зобов'язався передати у власність відповідача приміщення магазину, а відповідач в свою чергу зобов'язався в порядку і на умовах, передбачених договором, прийняти у власність приміщення магазину і сплатити договірну ціну за нього частинами. Зважаючи на те, що відповідач умови договору у повному обсязі щодо сплати коштів за договором не виконав, для відновлення своїх порушених прав та інтересів позивач просить задовольнити позов. В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представником направлено заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі вимог ст.ст.158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.03.2011 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальність «М'ясні делікатеси» було укладено договір купівлі-продажу приміщення магазину (далі - Договір). Договір нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С., та винено запис в реєстрі нотаріальних дій за номером 467. Відповідно до п. 1.1 цього Договору, продавець в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов'язується передати у власність покупцю, приміщення магазину загальною площею 241,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], а покупець зобов'язується в пордку і на умовах, передачених цим Договором прийняти у власність приміщення магазину і сплатити договірну ціну за нього частинами, в порядку, передбаченому цим Договором. Пункт 2.1 Договору передбачав, що за домовленістю сторін сума договору купівлі-продажу приміщення магазину, визначеного в п. 1.2 становить 1 160 000 (один мільйон сто шістдесят тисяч) гривень, з яких 1000 (одну тисячу) гривень продавець одержала до підписання договору, а решту суми 1159000 (один мільйон сто п'ятдесят девять тисяч) гривень продавець зобов'язується сплатити покупцю до 22.03.2013 року, відповідно до графіку оплати згідно п. 2.5 Договору. Згідно графіку внесення грошових коштів для виплати договірної ціни за приміщення магазину, кошти повинні бути виплачені шляхом здійснення чотирьох платежів, останній з яких повинен бути здійснений з 23.09.2012 року по 22.03.2013 року. (п. 2.5 Договору) Проте, з вимоги [PERSON] від 15.12.2016 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясні делікатеси» вбачається, що відповідач умови договору в частині здійснення оплати у повному обсязі не виконав. У відповіді від 30.12.2016 року за вих. №32 відповідачем вказано, що в силу складної економічної ситуації підприємство змушене зупинити виробництво через нерентабельність, відсутні будь-які доходи (прибутки), а тому не здатен виконати основне зобов'язання у повному обсязі. Згідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Свобода договору передбачається частиною першою статті 627 ЦК України, так, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідальність сторін за порушення своїх зобов'язань встановлена п. 5 Договору, відтак у випадку порушення своїх зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та законодавством України. П. 5.3 визначає, що у разі невиконання та/або порушення покупцем умов розрахунків, передачених пунктом 2.5 цього Договору, та/або затримки сплати наступного платежу більше ніж на 60 календарних днів, а також у випадку недосягнення сторонами інших домовленостей, продавець має право розірвати даний договір за умови повідомлення покупця за п'ятнадцять календарних днів, сплачені кошти поверненню покупцю не підлягають. Враховуючи, що відповідач зобов'язання за договором не виконав у повному обсязі та те, що договором передбачено підстави для його розірвання, зокрема у зв'язку з порушення покупцем умов розрахунків, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позов.

Outcome: approved