Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON]. Свої вимоги представник позивача обґрунтував наступним. 08.02.2008 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 700003689, відповідно до умов якого, Банк зобов'язується надати Відповідачу кредит у сумі 23.405,14 доларів США на придбання авто, а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором, між Банком та Позичальником 08.02.2008 року було укладено Договір поруки № 700003689-П. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачу кредит у сумі 23.405,14 доларів США на придбання автомобіля. У порушення умов Кредитного договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.12.2013 року має перед Банком прострочену заборгованість у розмірі 1.095.549,07 грн. В судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень на позов до суду не надав. Представник позивача, до суду, до судового засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, 08.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», та [PERSON], відповідно до чинного законодавства України, був укладений Кредитний договір № 700003689, відповідно до умов якого, Банк зобов'язується надати Відповідачу кредит у сумі 23.405,14 доларів США, а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором, між Банком та Позичальником 08.02.2008 року було укладено Договір поруки № 700003689-П. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачу кредит у сумі 23.405,14 доларів США на придбання автомобіля. У порушення умов Кредитного договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.12.2013 року має прострочену заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості у розмірі 1.095.549,07 грн., яка складається з: 170.740,07 грн. - заборгованість за кредитом; 64.862,00 - заборгованість за відсотками; 859.947,53 - пеня. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка (пеня). Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. ст. 526-527, 530, 549, 610, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10-11, 15, 59-60, 79, 88, 109, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved