Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із даним позовом та просить суд, звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Петровського, буд. 25 та земельну ділянку площею 0.1499 га, кадастровий номер 3221855300190270715 за тією ж адресою. В обґрунтування позову посилається на те, що постановами державних виконавців відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області від 11.04.2012р. та 07.12.2015 року накладено арешти на все майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, зокрема, на житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Петровського, буд. 25 та земельну ділянку площею 0.1499 га, кадастровий номер 3221855300190270715 за тією ж адресою. Проте зазначене нерухоме майно є предметом іпотеки згідно договору іпотеки № KIY0GA00000041 від 05.03.2008 року, укладеного між сторонами по справі. Таким чином право застави у Позивача щодо Предмета іпотеки виникло 05.03.2008 року, а 11.04.2012р. та 07.12.2015р. державними виконавцями були накладені арешти на вказане майно, тобто пізніше ніж було укладено Договір іпотеки. Отже, на думку представника позивача, у державних виконавців відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції були відсутні правові підстави накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки згідно із Договором іпотеки. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи відділ ДВС Вишгородського районного управління юстиції про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 05.03.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № KIY0GA00000041 відповідно до умов якого Позичальнику був наданий кредит у розмірі 99500,00 [Долар США] із кінцевим строком повернення кредиту до 06.03.2028р. та сплати передбачених Кредитним договором платежів (а.с.5-12). В забезпечення виконання Відповідачем зобов'язаний за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем було укладено договір іпотеки № KIY0GA00000041 від 05.03.2008 року (а.с. 13-17). Згідно із п. 7. Договору іпотеки, в забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за Кредитним договором було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Петровського, буд. 25 та земельну ділянку площею 0.1499 га, кадастровий номер 3221855300190270715 за тією ж адресою. Предмет іпотеки належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування. 05.03.2008 року приватним нотаріусом [PERSON] Вишгородського районного нотаріального округу Київської області на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням Договору іпотеки була накладена заборона відчуження Предмету іпотеки, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Петровського, буд. 25 та земельну ділянку площею 0.1499 га, кадастровий номер 3221855300190270715 за тією ж адресою (а.с. 18). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на нерухоме майно, яке належить [PERSON], накладено арешт: - запис про обтяження № 13301998 про арешт нерухомого майна боржника [PERSON], накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2012 року (виконавче провадження № 31821339); - запис про обтяження № 12456428 від 10.12.2015 року про арешт нерухомого майна боржника [PERSON], накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.12.2015 року (виконавче провадження № 49559887) (а.с.64-66). Зазначена обставина доводиться постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції [PERSON] від 07.12.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. (а.с.21-22). Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека мас похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважмо перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки(ч. 6 ст. З Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до приписів ч. 7 ст. З Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Як слідує із змісту положень ч. З ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІУ (далі - Закон України «Про виконавче провадження»), який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів. які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що право застави у Позивача щодо Предмета іпотеки виникло 05.03.2008 року, а 11.04.2012р. та 07.12.2015р. державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, тобто пізніше ніж було укладено Договір іпотеки. Крім того, 26.03.2014р. Вишгородським районним судом винесено рішення по цивільній справі № 363/5159/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05.03.2008р. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки а саме: житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Петровського, буд. 25 та земельну ділянку площею 0.1499 га, кадастровий номер 3221855300190270715 за тією ж адресою. Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. Крім того, постановою державного виконавця від 29.12.2015р. виконавчий лист № 363/5159/13-ц виданий 11.12.2014р. Вишгородським районним судом Київської області про звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було повернуто стягувачеві. Згідно з п. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. За таких обставин, суд вважає за необхідне звільнити з-під арешту, який накладений постановами державних виконавців відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 11.04.2012р. та 07.12.2015р., на житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Петровського, буд. 25 та земельну ділянку площею 0.1499 га, кадастровий номер 3221855300190270715 за тією ж адресою, що належить на праві власності [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved