Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного Кредитного договору № DNKPAN09981752 від 25.09.2008 року (далі - Кредитний договір) Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» надав [PERSON] (далі - Відповідач-1) кредит в сумі 68 606 (шістдесят вісім тисяч шістсот шість) грн. 15 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 24.09.2015 року. В якості забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором від 25.09.2008 року, між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач -2) було укладено Договір поруки (далі - Договір поруки-1), відповідно до умов якого, Відповідач -2 прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання Відповідачем -1 всіх боргових зобов'язань перед позивачем за Кредитним договором № DNKPAN09981752 від 25.09.2008 року. Позивач зазначає, що банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а за відповідачами, як солідарними боржниками, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за Кредитним договором, перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», станом на 28.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 138 489 (сто тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 09 коп., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом - 46 432 (сорок шість тисяч чотириста тридцять дві) грн. 81 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 32 631 (тридцять дві тисячі шістсот тридцять одна) грн. 81 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 8 932 (вісім тисяч дев'ятсот тридцять дві) грн. 26 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 43 659 (сорок три тисячі шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 40 коп., а також штрафи відповідно до Кредитного договору: 250 (двісті п'ятдесят) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 6 582 (шість тисяч п'ятсот вісімдесят дві) грн. 81 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № DNKPAN09981752 від 25.09.2008 року у розмірі 138 489 (сто тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 1 384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) грн. 89 коп. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги були задоволені. Ухвалою суду від 24 липня 2014 року було скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року, а справа призначена до судового розгляду у загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві. В судових дебатах участі не приймав, в судове засідання з цього приводу не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином, заяв чи клопотань до суду від такої особи не надходило. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник, позов визнали частково, та просили відмовити у задоволені стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], оскільки особисто він ніяких договорів поруки не підписував, до банку із цього приводу не звертався та своїх документів не надавав. В судових дебатах участі не приймали, в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи сповіщалися належним чином, заяв чи клопотань від такої особи не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи сповіщалася належним чином, заяв чи клопотань від такої особи до суду не надходило. Згідно вимог ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з врахуванням викладеного та тих обставин, що представником позивача та відповідача були надані відповідні пояснення та заперечення, у тому числі письмові, по суті спору, безпосередньо відповідачі та їх представник про день та час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, суд зазначає про відсутність поважних причин для відкладення розгляду справи, та вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача і відповідача на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 25.09.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитно-заставний договір № DNKPAN09981752, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 68 606 (шістдесят вісім тисяч шістсот шість) грн. 15 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк з 25.09.2008 року по 24.09.2015 року (а.с.9-17). Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання за вказаним Кредитно-заставним договором та надав [PERSON] кредит в сумі 68 606 (шістдесят вісім тисяч шістсот шість) грн. 15 коп. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно з п. п. 12.1, 12.2.6 вказаного кредитного договору подією дефолту позичальника вважається будь-яка подія, наприклад: затримання сплати позичальником частини наданого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, позичальник зобов'язаний негайно повернути суму кредиту в повному обсязі, виплатити винагороди, проценти за користування кредитом, виконати усі інші грошові зобов'язання за договором у повному обсязі, а банк має право, за своїм вибором, здійснити одну або декілька з наступних дій: 3) звернути стягнення на предмет застави; 4) застосувати будь-який спосіб захисту своїх прав. Враховуючи наведене, позивач мав право на звернення з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен бути розглянутий судом незалежно від інших заходів, які здійснюються ним для погашення заборгованості. Здійснення особою свого права на судовий захист не може ставитись у залежність від використання нею інших засобів правового захисту, до яких відноситься, зокрема, звернення стягнення на заставлене майно. У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитно-заставного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком (п. 2.1. Договору); сплачувати банку проценти за користування кредитом (п.п. 2.1., 4.1. Договору); сплачувати винагороду (комісію) за користування кредитом (п.п. 4.3., 4.4. Договору), та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції (розділ 14 Договору). Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач -1 - [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за нею, станом на 28.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 138 489 (сто тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 09 коп., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом - 46 432 (сорок шість тисяч чотириста тридцять дві) грн. 81 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 32 631 (тридцять дві тисячі шістсот тридцять одна) грн. 81 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 8 932 (вісім тисяч дев'ятсот тридцять дві) грн. 26 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 43 659 (сорок три тисячі шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 40 коп., а також штрафи відповідно до Кредитного договору: 250 (двісті п'ятдесят) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 6 582 (шість тисяч п'ятсот вісімдесят дві) грн. 81 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, оскільки відповідачем-1 [PERSON] були порушені умови погашення заборгованості, позивач обґрунтовано поставив питання про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором на підставі зазначеного кредитного договору і така вимога ґрунтується на нормах законодавства. Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення у солідарному порядку із [PERSON], як поручителя за вказаним кредитним договором, заборгованості у загальному розмірі 138 489 (сто тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 09 коп. з огляду на нижченаведене. Так, в обґрунтування своїх позовних вимог до відповідача -2 [PERSON], позивач посилався на ту обставину, що в забезпечення виконання зобов'язання позичальника за означеним Кредитним договором між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 25.09.2008 року (а.с.19). Відповідно до умов якого Відповідач -2 взяв на себе зобов'язання відповідати перед Банком по кредитних зобов'язаннях Відповідача-1 в повному обсязі цих зобов'язань, які виникають з умов Кредитного договору. Відповідно до ст. 553 ЦПК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання та порушення ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки (ч.ч.1 та 2 ст. 554 ЦПК України). Разом з цим, заперечуючи проти позову, відповідач -2 [PERSON] посилався на те, що договір поруки він не підписував, а тому він є нікчемним, і такий договір не може бути підставою для покладення на нього юридичної відповідальності за невиконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особами, які беруть участь у справі, в реалізації їх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). Суд, на виконання означених вимог закону та зважаючи на те, що перевірка достовірності підпису в оригіналі договору поруки від 25.09.2008 року , укладеного між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області почеркознавства, суд своєю ухвалою задовольнив клопотання відповідача -2 про призначення судово-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої було поставлене питання : Чи виконаний підпис в договорі поруки від 25.09.2008 року [PERSON] чи іншою особою? Проведення такої експертизи було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Проте справа разом із додатками до неї повернулась до суду першої інстанції без висновку експертизи, оскільки на неодноразові клопотання судових експертів стосовно надання для проведення судово-почеркознавчої експертизи оригіналу договору поруки від 25.09.2008 року, укладення та підписання якого заперечував відповідач -2, про надходження яких судом першої інстанції доводилося до відома банку та, копії (клопотань) яких направлялися судом банку, судовому експерту оригіналу вказаного договору поруки так надано і не було, в зв'язку з чим матеріали справи були повернуті експертною установою до суду без надання висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Outcome: partial