Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку. Представник позивачки позовні вимоги мотивує тим, що 23.11.2018 року позивачка була звільнена з займаної посади. При звільнені з позивачкою не був проведений повний розрахунок. Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але відповідач цього не зробив. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2020 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «СМНВО» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 11955,98 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 63464,40 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. 01.03.2021 р. ТОВ «СМНВО» перерахувало [PERSON] основну суму заборгованості за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2020 р. в розмірі 11955,98 грн. Стаття 117\~КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.04.2020 р. по 01.03.2021 р. в розмірі 42185,16 грн. з розрахунку 226 робочих дні * 186,66 грн. середньоденну заробітну плату. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Справу просить розглянути без його участі. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов чи заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та 23.11.2018 року була звільнена з займаної посади. Приписами ст.43\~Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2020 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «СМНВО» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 11955,98 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 63464,40 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. 01.03.2021 р. ТОВ «СМНВО» перерахувало [PERSON] основну суму заборгованості за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2020 р. в розмірі 11955,98 грн. Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до розрахунку, наданого представником позивачки в позовній заяві, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.04.2020 р. по 01.03.2021 р. становить 42185,16 грн. з розрахунку 226 робочих дні * 186,66 грн. середньоденну заробітну плату, проти якого відповідач фактично не заперечує не надавши суду ні відзив чи заперечення на позов. Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються… Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 06.04.2020 р. по 01.03.2021 р. в розмірі 42185,16 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків та загальнообов`язкових платежів. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved