Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Херсонгаз» заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на 01.05.2015 року в сумі 513,65 грн., інфляційні збитки в сумі 251,26 грн., три відсотки річних в розмірі 17 грн. 30 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову посилався на те, що ПАТ «Херсонгаз» надає відповідачу послуги з газопостачання для побутових потреб за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою з особового рахунку та договором про надання послуг з газопостачання від 13.07.2010 року. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона по справі № 667/2125/15-ц відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], оскільки із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право. Відповідач не сплачував поставлений природний газ у повному обсязі, в результаті чого станом на 01.05.2015 року його заборгованість перед ПАТ «Херсонгаз» становить 513,65 грн. Вважав, що відповідачем допущено порушення законних прав та інтересів ПАТ «Херсонгаз», що в свою чергу є підставою для настання цивільно-правової відповідальності, а саме нарахування 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Крім того, 22.07.2015 року до суду надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог у звязку зі сплатою відповідачкою боргу. У вказаній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідачки інфляційні збитки в сумі 251,26 грн., 3% річних в сумі 17,30 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідачка в судове засідання не зявилась, причини не явки суду не пояснила, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме судовими повістками за адресою місця реєстрації, проте вони не одноразово поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, що дає підстави вважати, що відповідачка відсутня за місцем реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, \~- за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. \~ Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 2 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до п. 17 „Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року №2246 та ст.68 ЖК України, споживач зобовязаний вчасно вносити плату за надані протягом розрахункового місяця послуги з газопостачання. Відповідно до розділу 2 порядку відшкодування шкоди, спричиненої газопостачальній або газотранспортній організації в результаті порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, що затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 475 від 29.05.2003 року, у випадку самовільного підключення газових пристроїв споживача до системи газопостачання шляхом зриву чи пошкодження цілісності пломб на відмикаючи пристоях перед газовими пристроями та обладнанням, задвижках на вводі у будинок, пошкодження чи зняття заглушок і тому подібне, без врізки у підземні газопроводи, розрахунок збитків здійснюється за Нормами споживання природного газу населенням у випадку відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 08.06.1996р. № 619, з урахуванням кількості днів з дня останньої технічної перевірки газових приладів и обладнання, розміру опалювальної площі і кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, але не більше ніж за 6 місяців (за відсутності лічильника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов»язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов»язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов»язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов»язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов»язанням, у якому, серед інших прав і обов»язків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обов»язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов»язань, на них поширюється діє ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов»язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інших розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 13.07.2010 року між ПАТ «Херсонгаз» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з газопостачання та останній відкрито особовий рахунок № 16083668. Відповідно до п. 16 вказаного договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування системи щомісячної оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.п. 22, 24 вказаного договору за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. За відсутності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими тарифами (цінами) відповідно до норм споживання. Згідно ч. 3 п. 28 договору споживач зобовязаний вносити своєчасно та в повному розмірі плату за надані послуги відповідно до умов цього договору. Відповідно до п. 33 договору про надання послуг з газопостачання споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та/або не в повному розмірі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Згідно наданої таблиці нарахування та оплати за надані послуги з газопостачання по особовому рахунку № 16083668 станом на 01.05.2015 року заборгованість відповідача за надані послуги склала 513,65 грн. У звязку із порушенням відповідачем своїх зобовязань, а саме простроченням оплати за надані послуги, [PERSON] було нараховано інфляційні збитки в розмірі 251,26 грн. та 3% річних в сумі 17,30 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. Як вбачається з наданого суду розрахунку у червні 2015 року відповідачкою було здійснено оплату боргу з газопостачання, проте нараховані інфляційні збитки та 3% річних не погашено, у звязку із чим вони підлягають примусовому стягненню. Судові витрати на суму 243,60 грн. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved