Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариства комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) предявило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 9 грудня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем укладений споживчий кредитний договір №HMXRFO07697436, на підставі якого останній отримав кредит в розмірі 8031 грн. 56 коп. строком до 8 червня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 %. Оскільки [PERSON] не виконує свої зобовязання по виконанню умов договору, то позивач просить задовольнити його вимоги і стягнути з нього заборгованість по кредиту, відсоткам, а також штраф та пеню в сумі 25411 грн.48 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У випадку неявки відповідача просить ухвали заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стосовно ст.526, 610 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 9 грудня 2007 року позивач уклав з [PERSON] споживчий кредитний договір №HMXRFO07697436, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 8031 грн. 56 коп. строком до 8 червня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 %. Однак відповідач не виконував взяті на себе зобовязання, зокрема у строки, обумовлені договором, не погашав кредит. Внаслідок цього станом на 14 грудня 2011 року утворилась заборгованість за кредитом, яку відповідно до умов договору позивач має право стягнути з відповідача. Згідно із заявленими позовними вимогами розмір заборгованості за кредитом позивач визначив в сумі 25411 грн.48 коп., з яких 4629 грн.05 коп. заборгованість за кредитом, 4 грн.24 коп. заборгованіст по відсоткам за користування кредитом, 19091 грн.93 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1186 грн.26 коп. штраф (процентна складова). Однак, суд не погоджується з вимогами позивача в частині стягнення неустойки з наступних підстав. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки встановлено позовну давність в один рік. Згідно з ч. 1, 5\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до п. 23 ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів кошти, які надані кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції є споживчим кредитом. За умовами договору споживчого кредиту [PERSON] зобовязався повернути кредит та проценти за користування ним щомісячними платежами згідно з обумовленим в договорі графіком. Останній такий платіж він повинен був здійснити 8 червня 2010 року. Однак позивач звернулася з позовом до суду про стягнення з [PERSON] сум неповернутого кредиту та процентів за користування ним лише 20 лютого 2012 року, тобто після спливу строку позовної давності. Згідно з п.7 ч.11 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Виходячи зі змісту положень вказаного Закону річна позовна давність щодо пені за позовами про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторонни у спорі. З врахуванням зазначених обставин суд вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 4629 грн.05 коп., відсоткам в сумі 4 грн.24 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. і штраф (процентна складова) 1186 грн. 26 коп., а всього 6319 грн.15 коп. На підставі ст.258, 261, 267, 509, 526, 549, 610,1048,1054 ЦК України,

Outcome: partial