Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Прокурор Герцаївського району в своєму позові, поданому в інтересах держави, в особі обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» посилається на те, що Герцаївським районним судом розглянуто кримінальне провадження відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст.121 ч. 1 КК України. За результатами розгляду, вироком суду від 18.09.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та за його вчинення призначено йому кримінальне покарання. Пред'являючи позовну заяву в інтересах обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги», прокурор має на меті повернути державні кошти, які були витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину. Просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь держави в особі обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого, в сумі 12 036,62 грн. Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.ч.1, 4 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами та встановлені вироком у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, судом встановлено наступне. Вироком Герцаївського районного суду від 18.09.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та за його вчинення призначено йому покарання у виді п'яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки. Згідно ст.76 КК України зобов'язано [PERSON]: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. З довідки обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 05.09.2014 року вбачається, що [PERSON], якого визнано потерпілим по справі, знаходився на стаціонарному лікуванні в ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» у відділенні ВА з ЛІТ 26.07.2014 року по 01.08.2014 року (6 ліжко днів) та нейрохірургічному відділенні з 01.08.2014 року по 15.08.2014 року (14 ліжко днів). Витрати лікарні на лікування [PERSON] складають 12 036,62 грн. Згідно ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1206 ч.ч.1.3 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодовувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому його слід прийняти, а позовні вимоги - задовольнити. Крім того, з відповідача підлягає стягненню і сума судового збору, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.1166, 1206 ЦК України та

Outcome: approved