Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання недійсними та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,0999 га для дачного будівництва, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, серії ЯИ № 576832, кадастровий номер 3221886000:04:165:0153, виданого 19 квітня 2010 року на ім'я [PERSON], оскільки він виданий на земельну ділянку, яка перебуває в постійному користуванні позивача, коли розпорядження Вишгородської РДА Київської області №2171 від 20 листопада 2009 року, на підставі якого видно цей державний акт визнано незаконним та скасовано. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав та наполягала на його задоволенні. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що на підставі державного акту про право на користування землею серії Б №084567 від 1981 року за Київським науково - виробничим об'єднанням «Маяк» виконавчим комітетом Вишгородської районної Ради народних депутатів закріплено в безстрокове та безоплатне користування 11,9 га землі для будівництва бази відпочинку «Мощун» на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Згідно наказу №40-АТ від 15 травня 1996 року створено ВАТ «Завод «Маяк», яке відповідно до Статуту є правонаступником Київського заводу «Маяк». База відпочинку перейшла до ВАТ «Завод «Маяк» від Фонду державного майна України, що вбачається з переліку майна, переданого до статутного фонду ВАТ «Завод «Маяк» від 04 вересня 2008 року. Згідно довідки Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області № 912 від 07 квітня 2014 року площа землекористування бази відпочинку «Мощун» ВАТ «Завод «Маяк» на території Новопетрівської сільської ради становить 2,3573 га, земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту і відноситься до категорії земель рекреаційного призначення. На підставі розпорядження Вишгородської РДА Київської області №2171 від 20 листопада 2009 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га для дачного будівництва території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. 19 квітня 2010 року відповідачу на підставі вказаного розпорядження видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0999 га для дачного будівництва, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, серії ЯИ № 576832, кадастровий номер 3221886000:04:165:0153. З довідки Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області №3282 від 30 листопада 2011 року вбачається, що згідно земельно-кадастрової документації земельна ділянка, яка передана у власність [PERSON] накладається на земельну ділянку бази відпочинку «Мощун» ВАТ «Завод «Маяк» на території Новопетрівської сільської ради. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року розпорядження Вишгородської РДА Київської області №2171 від 20 листопада 2009 року «Про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для дачного будівництва на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області» визнано незаконним та скасовано. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ст. 20 ЗК України від 08 липня 1970 року право землекористування засвідчується державними актами на право користування землею. Згаданий державний акт від 1981 року виданий у відповідності до вказаної норми, яка була чинна на той час. З постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року вбачається, що неможливо встановити реальне існування проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки [PERSON] та чи був він погоджений Вишгородською РДА Київської області відповідно до вимог ст. 118 ЗК України. Відповідно до ст.ст. 154, 155 ЗК України органи влади та місцевого самоврядування без рішень суду не мають право втручатися у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Встановлено, що відповідачем одержано у власність земельну ділянку, яка знаходиться в постійному користуванні позивача, який має на це належним чином оформлений правовий титул. За таких обставин та оскільки розпорядження на підставі якого відповідачу видано державний акт визнано незаконним та скасовано, слід визнати недійсним і вказаний державний акт, оскільки його існування перешкоджає здійсненню позивачем свого права користування нерухомим майном. Разом з тим для захисту прав позивача слід скасувати і його державну реєстрацію. З цих підстав порушені права позивача підлягають захистові, а пред'явлений позов задоволенню. Крім того, суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved