Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку розташованому за адресою: [ADDRESS] , зі зняттям її з реєстрації в гуртожитку, та стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування\~посилається на\~те,\~що відповідно до даних картки реєстрації особи, [PERSON] зареєстрована в житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Вказане приміщення є гуртожитком Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та перебуває на балансі Студентського містечка. Студентське містечко Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський \~ \~ \~ \~авіаційний \~ \~ \~ \~інститут» відповідно до Наказу Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» визнано виконавцем послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій гуртожитків і житлових будинків в тому числі по [ADDRESS] . [PERSON] надано дозвіл на тимчасове проживання з 28.04.2017 до 31.12.2017 у гуртожитку Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» по вул. Чкалова б. 3, м. Харків. З травня 2017 року громадянка [PERSON] зареєструвала місце проживання за вищевказаною адресою, але до гуртожитку фактично не посилилась і не проживала. Фактичне місце проживання відповідача: [ADDRESS] , вказані обставини встановлені Першим Апеляційним Адміністративним судом під час розгляду справи № 360/2244/19. [PERSON] знаходиться на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . Дані обставини перешкоджають Студентському містечку в повній мірі виконувати покладені на нього функції щодо розпорядження майном, у зв`язку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів.. Відповідач повідомлялась у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за зареєстрованою адресою проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб сайті Київського районного суду м. Харкова, в судове засідання повторно не з`явилась, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності не надала, відзиву проти позову не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права та взаємовідносини між сторонами, відповідач належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду справи, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, з дотриманням порядку, встановленому главою 11 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, та підтверджується Карткою реєстрації особи, та Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 24.12.2019 року, [PERSON] з 03.05.2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, згідно довідки №17-206 від 11.03.2020 року, наданою директором студентського містечка Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», [PERSON] з 03.05.2017 року по теперішній час в гуртожитку не проживає. Наказом №929-уч від 27.06.2017 року, студентське містечко Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» визнано виконавцем послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій гуртожитків і житлових будинків, що закріплені на праві господарського відання за адресою гуртожитку [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою». Отже норми Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного і

Outcome: approved