Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04 лютого 2013 року відповідач отримав кошти в сумі 13 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, свої зобов'язання за договором не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 30 вересня 2014 року в нього виникла заборгованість в сумі 23 481 грн. 32 коп., яку просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав через загальну канцелярію суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про його проведення повідомлена належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд, зі згоди представника позивача проводить заочний розгляд справи в письмовому провадженні, шляхом повного та всебічно з'ясування обставин в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 лютого 2013 року між сторонами укладено договір № б/н. Відповідно до укладеного договору, який складається із заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг, відповідач отримав кредит в розмірі 13 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 30% річних на суму залишку. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 610 ЦК України порушенням зобов'язання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Судом встановлено, що внаслідок неналежного та несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № б/н від 04 лютого 2013 року станом на 30 вересня 2015 року в нього виникла заборгованість по кредиту 13 900грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 7291 грн. 92 коп. та заборгованість з пені та комісії в сумі 695 грн.05 коп. Також, відповідачу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховано штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1094 грн. 35 коп. ( відсоткова складова). Виходячи з наведеного, вимоги позивача є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1218грн. 00 коп.

Outcome: approved