Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» суму заборгованості за кредитним договором № 336 від 02.08.2007 року у розмірі 119 888,12 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1798,32 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що в порушення умов кредитного договору № 336 від 02.08.2007 року укладеного між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк») та відповідачем [PERSON], відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобовязання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в кредитному договорі, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Ухвалою суду від 26.12.2018 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. В даній ухвалі розяснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачі мають подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву, але не пізніше ніж за 30-ть днів з дня відкриття провадження у справі. Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачам на адресу місця проживання, яка вказана в позовній заяві, однак повернулась на адресу суду 04.02.2019 року неврученою з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до отриманої інформації з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, місце проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] зареєстроване за адресою: м. Харків, [ADDRESS], яка відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду від 26.12.2018 року направлялась відповідачам на адресу, вказану в позовній заяві, і повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням встановленого строку зберігання», суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. Протягом встановленого судом строку, відповідачами відзив на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому\~засіданні з\~викликом сторінне подавалися. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у звязку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши позовну заяву та перевіривши надані докази, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк», яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 336, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США, у тимчасове користування, строком до 02.08.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за Кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] 02.08.2007 року укладено Договір поруки. Згідно п. 1.1 Договору поруки, відповідач [PERSON] взяв не себе зобовязання відповідати за виконання позичальником - відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по Кредитному договору в повному обсязі. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Свої зобовязання позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, в свою чергу позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором. Кредитним договором передбачено, що за несвоєчасне повне або часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну або часткову сплату процентів, позичальник сплачує штраф у розмірі 20 % від суми неповернутого кредиту та/або сплачених відсотків та сплати за обслуговування кредиту (п.4.3 Кредитного договору). Відповідно до п. 3.2.4 Кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування ним, у випадку невиконання відповідачем своїх зобовязань за даним Кредитним договором. Відповідач порушив свої зобовязання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та процентів за користування кредитними коштами, у звязку з чим утворилась заборгованість. У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань з боку позичальника щодо повернення кредитних коштів, [PERSON] звернувся до суду з вимогою стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.03.2011 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 336 від 02.08.2007 року у розмірі 934 908,73 грн., станом на 27.09.2010 року з яких: загальна заборгованість за кредитом 87 467, 16 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 25 696,84 доларів США; штраф за пропуск платежів по кредиту та процентам 38 203,75 грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії - 7 585,73 грн. Незважаючи на прийняте рішення, станом на 25.04.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 336 від 02.08.2007 року, становить 5 081 008,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом 87 467,16 доларів США; заборгованість по відсоткам 107 919,45 доларів США; комісія за РО 13 629,40 грн.; штраф/пеня 115 570,22 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, позивач просить стягнути частину заборгованості за відсотками, що виникла з 27.09.2010 року (відповідно до рішення суду від 24.03.2011 року) по 10.02.2011 року і становить 4730,50 доларів США (30 427,34 доларів США 25 696,84 доларів США). В перерахунку на національну грошову одиницю України (гривню) за курсом НБУ (25,343646 за один доларів США) станом на дату розрахунку: 25.04.2016 року) становить 119 888,12 грн. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, в яких не передбачено такої підстави припинення зобовязання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобовязання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Враховуючи, що відповідач [PERSON], як фінансовий поручитель за виконання зобовязань позичальника [PERSON], зобовязаний відповідати перед кредитором, як солідарний боржник, в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, відповідно до ст. 554 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в солідарному порядку частину заборгованості за відсотками, що виникла за період з 27.09.2010 року по 10.02.2011 року та становить 119 888,12 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1798,32 грн., в частковому співвідношенні по 899,16 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: approved