Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що 05.07.2006року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме право на середню земельну частку (пай) на земельну ділянку площею 0,78 га, розташована на території с.Завязанці Мостиського району Львівської області, що належала померлій відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №12792. Стверджує, що померлою за життя було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна є [PERSON] (позивачка у справі), яка спадщину фактично прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час смерті. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначену земельну ділянку (оригіналу вищевказаного сертифікату) та неможливість отримання його дублікату, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просив суд визнати за позивачкою [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,78 га, розташована на території с.Завязанці Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] В ході розгляду даної справи, а саме 21.08.2016року позивачка [PERSON] померла. Ухвалою суду від 01.08.2017року до участі у справі залучено правонаступника [PERSON], її спадкоємця [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте подав заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суду справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що вирішення спору покладає на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.07.2006року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON]. До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 0,78 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с.Завязанці Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №12792 від 26.12.1997року. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла дочці [PERSON] (позивачці у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46122924 від 12.12.2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадщину, крім [PERSON], немає. 21.08.2016року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №432693 від 23.08.2016року. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №833/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON] В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного сертифікату) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вищевказані обставини сторонами та третіми особами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копією Сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №12792 від 26.12.1997року; копією заповіту [PERSON]; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №433 від 18.02.2016року; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved