Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вимогами до відповідача, якими просив стягнути з нього в порядку регресу на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 50000 грн., витрати на аварійного комісара- 1320 грн., витрати на правову допомогу- 2000 грн., та понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього витрат в розмірі 51\~320 грн. та витрат по оплаті судового збору, а в частині стягнення витрат на правову допомогу просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.05.2013 р. о 13.40 год. по а/д Київ-Харків, з вини відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом Опель д.н.з 23253 КК, сталася дорожно-транспортна пригода, вина якого підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2013 року. ( а.с. 7). На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як встановлено, в результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0183118, виданим ПрАТ» Страхова компанія « Інкомстрах». Строк дії якого з 23.10.2012 р. до 22.10.2013 р. включно.( а.с. 6). Розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], згідно звіту про оцінку автомобіля № 6868 від 07.06.2013 р. становить 52868,72 грн.( а.с. 12-20). 09.12.2013 р. власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] повідомив про страховий випадок та з метою отримання відшкодування, звернувся з відповідною заявою в МТСБУ.( а.с.5). Як встановлено, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій стороні. Відповідно до норм ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України „ Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 вказаного вище Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 ЗУ „ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач 14.02.2014 р. здійснив виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] в розмірі 50000 грн., що підтверджується відповідним наказом та платіжним дорученням.( а.с. 8,9). Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закон України „ Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, для визначення розміру збитків та обставин пригоди позивачем було залучено аварійного комісара. У звязку з чим, позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1320 грн., що підтверджується платіжним дорученням.( а.с.10). Таким чином, позивач виконав покладений на нього обовязок по відшкодуванню заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 13.02.2014 р. позивачем МТСБУ на адресу відповідача було направлено листа з пропозицією добровільно врегулювати спір, однак в добровільному порядку відповідач не виконав дану вимогу. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат страхового відшкодування 50000 грн. та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1320 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати : судовий збір в розмірі 1491 грн. 28 коп. Згідно з ч.1 та п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на правову допомогу. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.48 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Встановлено, що МТСБУ не надало до суду належних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу. З огляду на це, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, а тому в цій частині позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 11, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: partial