Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Вимоги вмотивовані тим, що 14.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00052621 відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит на поточні потреби в розмірі 36 000,00 грн. з терміном повернення кредиту - 14.07.2014 року. Відповідно до п. 2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості з кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 10,00 % річних (п.3 Спеціальної частини договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини договору). Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач в свою чергу від виконання зобов'язань ухиляється. Зокрема відповідач порушив зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також сплату за управлінням кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 20.08.2015 року має заборгованість у розмірі 14 255,46 грн., з яких: - прострочена до повернення сума кредиту - 2 236,08 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом - 135,21 грн.; - комісія за РО - 0,00 грн; - плата за пропуск платежів - 11 884,17 грн. Представник позивача - [PERSON], який діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував, подавши до суду відповідне клопотання (а.с.41). Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився,хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 14.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ВLаЖГА00052621 відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 36 000,00 грн. з процентною ставкою 10,00% річних, з терміном повернення кредиту 14.07.2014 року. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена у розмірі 1,75 % від суми кредиту (а.с.6-13). Згідно з пунктом 2.5.2. кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно до дати встановленої у Графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахування, у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених у Графіку, та комісії. Відповідно до пункту 2.5.3. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту, сплата процентів здійснюється відповідно до умов, зазначених в п. 2.5.6. цього договору, шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунка позичальника щомісяця в дату, зазначену у Графіку. Пунктом 4.3. договору визначено пеню у розмірі 0,5% за прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання та згідно ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 20.08.2015 року має заборгованість, що становить: 14 255,46 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту - 2 236,08 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 135,21 грн.; комісія за РО - 0,00 грн.; плата за пропуск платежів (пеня) - 11 884,17 грн. Вказане підтверджується наданим розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.4,5). Однак щодо стягнення пені (як зазначив позивач у позовній заяві плата за пропуск платежів), то суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма з урахуванням положень ст. 3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Тому, зважаючи на значне перевищення суми пені, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до розміру збитків, тобто до 2 371,29 грн. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач за порушення зобов'язань за кредитним договором повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості за кредитом - 2 236,08 грн., заборгованість за відсотками - 135,21 грн., плата за пропуск платежів ( пеня) - 2 371,29 грн., а всього разом 4 742,58 грн. На момент розгляду справи, а саме з 20.03.2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, від сплати судового збору звільняються. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial