Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Представник позивача у лютому 2020 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вищевказаним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Посилався на те, що 01 лютого 2017 року між позивачем та ТОВ «Буковинська Будівельна Компанія» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2601-17-00001, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] . 24 жовтня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16 листопада 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. 05 грудня 2017 року позивач за заявою ТОВ «Буковинська Будівельна Компанія» та на підставі рахунку №СОМ-М-170053 від 15.11.2017р., страхового акту №ЗСКА-7517 та розрахунку суми страхового відшкодування було виплачено страхувальнику 15 296грн. 90коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СГ`Ю.БІ.АЙ-КООП», яка сплатила на користь позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту в розмірі 8 015,05 грн. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача різницю суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 7 281,85грн., а також сплачений судовий збір. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з`явилися. 04 червня 2020 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення на сайті суду оголошення про його виклик. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 01 лютого 2017 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Буковинська Будівельна Компанія» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2601-17-00001 (а.с.6-7). Відповідно до умов вказаного договору, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «TOYOTA Camry», державний номерний знак [NUMBER] , 2008р.в. Строк дії договору з 01.02.2017р. по 31.01.2018р. Згідно вимог ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи чи бездіяльності, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16 листопада 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова у встановленому законом поряду оскаржена не була, а тому є такою, що набрала законної сили (а.с.11). Зі змісту постанови суду вбачається, що [PERSON] 24 жовтня 2017 року о 08:35год., керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] по вул.Гагаріна в м.Чернівці, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «TOYOTA Camry», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с.11). Статтею 1192 ЦК України визначено порядок відшкодування шкоди в натурі або відшкодування завданих збитків в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як вбачається із рахунку ТОВ «Олімп-Моторс» №СОМ-М-170053 від 15.11.2017р., розрахунку суми страхового відшкодування, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля «TOYOTA Camry», д.н.з. [NUMBER] становить 15 296,90грн. (а.с.14-19). Вказана сума коштів була перерахована позивачем ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» ТОВ «Олімп-Моторс», яке проводило ремонтні роботи автомобіля, що підтверджується платіжним дорученням №33498 від 05 грудня 2017 року (а.с.20). Згідно вимог ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] був застрахований у АТ «СГ`Ю.БІ.АЙ - КООП». АТ «СГ`Ю.БІ.АЙ - КООП» сплатила ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту в розмірі 8 015,05грн. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Таким чином, різниця вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, яка підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу становить 7 281,85грн. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1ч.1ст.1188 ЦК України). Згідно вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, враховуючи те, що обов`язок по відшкодуванню різниці страхової виплати лежить на особі, яка заподіяла шкоду, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача також і понесений ним судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2102 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved