Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що з 2005 по 2013 рік [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , проживали разом однією сім`єю. У них народився син - [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини сторони проживали окремо, дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2019, справа № 629/4269/18, [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] . 26.03.2019, рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №306 Давиду було надано статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування та був переданий опікуну за рішенням суду, відповідачу по справі - [PERSON] . Дитина зареєстрована по-батькові позивача « [PERSON] », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Після народження дитини позивач постійно спілкувався з сином та проводив час, цікавився його особистим життям, брав участь у його навчанні та вихованні, надавав та продовжує надавати матеріальну допомогу. На даний час у позивача є можливість вивозити свого сина за кордон на відпочинок, у [PERSON] є бажання відвідати Вірменію, де народився його батько та живуть родичі дитини. Відповідач по справі через похилий вік та проблеми зі здоров`ям не може виїжджати за межі України. Дитина дуже близька з батьком і виявляє бажання бути з ним частіше, ніж це можливо на даний час. На підставі вищевикладеного, просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменії, батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Лозівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №327 від 21 липня 2010 року про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши відомості про батька дитини з « [PERSON] » на [PERSON] , [INFO] , уродженця Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменії, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові дитини залишити « [PERSON] ». Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Литвинова Г.В. в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] . Просила визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Припинити її опіку над [PERSON] , [INFO] , звільнивши її від здійснення повноважень опікувана, та передати дитину [PERSON] , [INFO] , батькові [PERSON] . Представник третьої особи Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Ярута Л.Р. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування Шевченко І.Ю. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явилась, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, доходить до такого. Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як підтверджується матеріалами справи та встановлено судом, [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини /а.с.15/. Відомості до актового запису про народження відносно батька [PERSON] внесено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України /а.с.90-91/. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2019 [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 306 від 26.03.2019 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Передано дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON] опікуну [PERSON] , [INFO] /а.с.16/. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За змістом ст.ст.12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ссімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved