Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Представник позивача у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить ухвалити рішення , яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] та стягувати з [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перераховування аліментів на особистий рахунок [PERSON], [INFO] у відділенні Державного ощадного банку України починаючи з 14.02.2018 року та до досягнення нею повноліття.. На обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] [INFO] має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно заяви [PERSON] від 20.08.2013 року малолітню [PERSON], [INFO] влаштовано в Кіровоградський протитуберкульозний санаторій на період хвороби матері, а родина взята під соціальний супровід Онуфріївського районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді з проблемами «безвідповідальне батьківство та довготривалою хвороба матері». 1.09.2015 року за заявою [PERSON] її малолітню доньку було влаштовано на навчання в Кременчуцьку спеціалізовану школу інтернат І-ІІІ ступенів імені А.С. Макаренка Полтавської обласної ради. Згідно повідомлень Кременчуцької спеціалізованої школи інтернат І-ІІІ ступенів імені А.С. Макаренка Полтавської обласної ради відповідачка протягом перебування [PERSON] в закладі, не відвідувала свою доньку не цікавилась її навчанням, життям, матеріально доньку не забезпечувала. За клопотанням Кременчуцької спеціалізованої школи інтернату І-ІІІ ступенів імені А.С. Макаренка Полтавської обласної ради дівчинка влаштована на період літніх канікул в дитячий будинок змішаного типу «Жива перлина». За заявою відповідачки [PERSON] було залишено в дитячому будинок змішаного типу «Жива перлина». За час перебування в дитячому будинку відповідачка приїздила до дитини лише один раз. У зв»язку з ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов»язків Онуфріївська районна державна адміністрація у справах дітей вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON],[INFO]. Представник позивача у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Але завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без її участі та частково змінила позовні вимоги, а саме прохала позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] та стягувати з [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перераховування аліментів на особистий рахунок [PERSON], [INFO] у відділенні Державного ощадного банку України починаючи з 14.02.2018 року та до досягнення нею повноліття. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з»явилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, але про причини неявки суд не повідомила. Третя особа - представник адміністрації дитячого будинку змішаного типу «Жива перлина» - [PERSON] в судове засідання не з»явилася з але завчасно надала лист, згідно якого прохає слухати справу без її участі та повністю підтримують позовні вимоги позивача. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.08.2009 року Вишнівцівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області відповідачка по справі є матір'ю малолітної [PERSON] - [INFO]. Служба у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області надала висновок, згідно якого , у зв»язку з ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов»язків вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON],[INFO], що підтверджується відповідним висновком. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 789-XII від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст. 164 Сімейного Кодеку України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківств прав , якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських права є заходом відповідальності батьків за невиконаня або неналежне викання ними своїх батьківських обов»язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов»язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. В п.15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 вищезазначеної постанови ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, ухилення від виконання батьківського обов»язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав. У відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України від 23.02.20076 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу , що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і , дотримуючись такої рівноваги , особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків . Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров»ю чи розвитку дитини. Згідно із ст. 19 СК України - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок служби у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області , суд вважає достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно не займається вихованням доньки, ухиляється від своїх обов»язків по її утриманню та вихованню, не спілкується з нею і не проявляє до доньки щонайменшої батьківської турботи, у зв»язку з чим позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню. Разом з тим суд роз»яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 Сімейного Кодексу України в разі стійкої зміни поведінки відповідача та відношення до доньки. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час , відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Згідно роз»яснень наданих в постанові Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. За таких обставин та враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов»язків та необхідність стягнення з неї аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму , до досягнення дитиною повноліття , допустивши рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах місячної суми платежу. Відповідно до положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при подачі вказаного позову були звільнені від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача - на користь держави судовий збір за позовні вимоги в розмірі 1409 грн. 80 коп.

Outcome: approved