Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого посилався на те, що позивач з відповідачем перебувала у шлюбі,який розірвано рішенням суду від 14.11.2012 року, від якого у них народилась дочка [PERSON],05.05.2012 року. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 14.11.2012 року з відповідача присудженого стягувати аліменти на утримання дочки у розмірі 400,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. 23.02.2016 року у відповідності до рішення Івано-Франківського міського суду, задоволено заяву позивачки про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, та постановлено стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],05.05.2012 року щомісячно в розмірі 500,00 грн. до досягнення нею повноліття. 13.12.2017 року у відповідності до рішення Івано-Франківського міського суду, задоволено заяву позивачки про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, та постановлено стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],05.05.2012 року щомісячно в розмірі 1000,00 грн. до досягнення нею повноліття. Незважаючи на рішення, відповідач ухиляється від сплати аліментів, недобросовісно ставиться до своїх обовязків та старається любим шляхом уникнути від їх виконання перед своєю неповнолітньою дитиною. Відповідач уникає офіційного працевлаштування однак має сталий щомісячний дохід. Відповідно до довідки-розрахунку від 16.03.2018 року заборгованість [PERSON] згідно виконавчих листів №0908/4436/12 від 14.11.2012 року,№345/456/16-ц від 09.03.2016 року,№345/3652/17 від 27.12.2017 року станом на березень місяць 2018 року становить 2851,57 грн. . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала ,просить його задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив,що він згідний на сплату пені в розмірі 1352,50 грн..Сплачувати аліменти на дитину в повному обсязі не має можливості,оскільки перебуває у важкому матеріальному стані ніде не працює ,часто хворіє.Просить застосувати строк позовної давності 1 рік. Суд, заслухавши доводи сторін,дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засідані встановлено,що позивач з відповідачем перебувала у шлюбі,який розірвано рішенням суду від 14.11.2012 року (а.с.5). Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON],05.05.2012 року (а.с.14). Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 14.11.2012 року з відповідача присудженого стягувати аліменти на утримання дочки у розмірі 400,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. 23.02.2016 року у відповідності до рішення Івано-Франківського міського суду, задоволено заяву позивачки про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, та постановлено стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],05.05.2012 року щомісячно в розмірі 500,00 грн. до досягнення нею повноліття. 13.12.2017 року у відповідності до рішення Івано-Франківського міського суду, задоволено заяву позивачки про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, та постановлено стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],05.05.2012 року щомісячно в розмірі 1000,00 грн. до досягнення нею повноліття (а.с.8-13). Відповідно до довідки-розрахунку від 16.03.2018 року заборгованість [PERSON] згідно виконавчих листів №0908/4436/12 від 14.11.2012 року,№345/456/16-ц від 09.03.2016 року,№345/3652/17 від 27.12.2017 року станом на березень місяць 2018 року становить 2851,57 грн. (а.с.19-20). Відповідно до вимог ст.196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006р.\~№3\~«Про застосування\~судом окремих\~норм СК\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснено, що передбачена ст.196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, а тому, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст.\~196\~СК Українипені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року по справі № 6-81 цс 13 та 1 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. У відповідності до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з розрахунку неустойки (пені) за несплату аліментів [PERSON] згідно рішень суду, сума пені за несплату аліментів за період з 01.02.2016 року по 01.10.2017 року складає 4348грн. (а.с.13). З урахуванням викладеного суд дійшов висновку ,що з [PERSON] слід стягнути пеню неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року.

Outcome: partial