Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів про скасування свідоцтва про право власності, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер 7323088300:02:009:0165 за [PERSON] \~та скасування як незаконного наказу «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Ухвалою Новоселицького районного суду від 11.02.2021 року позовну заяву було залишено без руху. 13.02.2021 року представником позивача було заяву та виправлено недоліки позову. Відповідно до ухвали Новоселицького районного суду від 17.02.2021 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.03.2021 року від представника ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області було направлено відзив на позовну заяву, згідно якого він позовні не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Новоселицького районного суду від 09.04.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 29.06.2021 року ухвалою Новоселицького районного суду було залучено в якості співвідповідача Чернівецьку районну державну адміністрацію. 18.08.2021 року було розпочато розгляд справи та призначено підготовче судове засідання. 15.09.2021 року ухвалою Новоселицького районного суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Новоселицького районного суду від 21.10.2021 року було закрито провадження в частині позовних вимог про визнання таким, що підлягає скасуванню, як незаконний Наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №24-196/14-15-сг від 31 березня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою» [PERSON] . В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Представник Чернівецької районної державної адміністрації в судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення. Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомили про причини неявки. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ №000087, який був виданий колгоспу «Тарасівці» 18.12.1995 року, було передано у колективну власність земельну ділянку площею 2785 га. СТОВ «Тарасівці» є правонаступником колгоспу «Тарасівці», що встановлено рішенням господарського суду Чернівецької області від 15.10.2015 року по справі №926/1455/15, яке набрало законної сили 30.10.2015 року. Цим же рішенням суду було встановлено, що вищевказаний державний акт та рішення Тарасовецької сільської ради від 03.07.1995 року, яке було підставою для його видачі, в судовому порядку на момент вирішення спору недійсними не визнавалися. Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, суд вважає доведеним факт належності СТОВ «Тарасівці» на праві колективної власності на землю земельної ділянки площею 2785 га, що засвідчено Державним актом на право колективної власності на землю серії ЧВ №000087, який був виданий колгоспу «Тарасівці» 18.12.1995 року. Згідно Експлікації земель колгоспу «Тарасівці» було встановлено, що білим кольором позначена земельна ділянка, яка перебуває у колективній власності позивача. На підставі наказу головного управління Держземагенства у Чернівецькій області від 31.03.2015 року №24-196/14-15-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» було вирішено надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,7671 га. Однією з підстав винесення даного наказу було рішення Тарасовецької сільської ради №XXXII/15 від 30.01.2015 року, яке відповідно до рішення господарського суду Чернівецької області від 15.10.2015 року по справі №926/1455/15 було визнано незаконним та скасовано з тих підстав, що даним рішенням сільська рада погодила надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки [PERSON] , яка перебуває у колективній власності позивача без його згоди та без припинення права власності на неї в порядку, визначеному законом. Таким чином, було встановлено, що саме на земельній ділянці,яка належить СТОВ «Тарасівці», було надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою. Відповідно до наказу головного управління Держземагенства у Чернівецькій області від 11.08.2015 року №24-1054/14-15-сг «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність» передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,7671 га з кадастровим номером 7323088300:02:009:0165 із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства. Згідно рішення №24064251 державного реєстратора прав на нерухоме майно від 01.09.2015 року було вирішено провести державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку за [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] від 01.09.2015 року земельна ділянка кадастровий номер 7323088300:02:009:0165 була зареєстрована за [PERSON] . Згідно ст.140 Земельного кодексу України передбачено виключний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку, та в даному переліку відсутня така підставі як рішення державного органу щодо передачі такої земельної ділянки іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі,в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Тобто кодекс передбачає таке право відповідача, але тільки щодо передачі земельних ділянок, які належать виключно до державної чи комунальної власності. Жодних підстав для передачі у власність земельних ділянок, які належать фізичній або юридичній особі у головного управління Держземагенства у Чернівецькій області не було. Відповідно ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Враховуючи вищевикладене наказ головного управління Держземагенства у Чернівецькій області від 11.08.2015 року №24-1054/14-15-сг підлягає скасуванню як незаконний, оскільки був прийнятий не в межах повноважень, які надані законом, та порушує права позивача. Оскільки на підставі вказаного наказу [PERSON] здійснив реєстрацію права власності у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, то відповідно слід скасувати і рішення №24064251 державного реєстратора прав на нерухоме майно від 01.09.2015 року, яким було вирішено провести державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку за [PERSON] та видане свідоцтво про право власності [NUMBER] від 01.09.2015 року на його ім?я, як похідні документи, оскільки відпала підстава, на якій вони були видані. Заперечення представника Чернівецької РДА щодо того, що не було доведено факту, що саме виділена [PERSON] земельна ділянка належить позивачу на праві колективної власності суд оцінює критично, оскільки сторони вільні в подачі суду доказів тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. В свою чергу представник відповідача не подав суду жодних доказів протилежного факту, а його посилання на те, що дана обставина повинна доводитися лише або картографічними матеріалами або висновком землевпорядної експертизи не заслуговують на увагу, оскільки суд на підставі ч.5 ст.82 ЦПК України встановив дану обставину відповідно до рішення господарського суду, однак відповідач не скористався своїм правом спростувати її в загальному порядку. Заява представника Чернівецької РДА щодо застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає з наступних підстав. За правилом ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до ч.1 ст.261 цього ж кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В свою\~чергу,\~згідно ч.ч.2,3\~ст.264\~ЦК України\~позовна давність\~переривається у\~разі пред`явлення\~особою позову\~до одного\~із кількох\~боржників,\~а також\~якщо предметом\~позову є\~лише частина\~вимоги,\~право на\~яку має\~позивач.\~ Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судом встановлено, що 16 квітня 2018 року по справі №720/1043/17 Новоселицького районного суду було задоволено позовні вимоги СТОВ «Тарасівці» до [PERSON] , ГУ Держгеокадастру в Чернівецькій області, Тарасовецької сільської ради Новоселицького району та скасовано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 01.09.2015 року, яке було видане [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 7323088300:02:009:0165. В свою чергу постановою апеляційного суду, яка була залишена постановою Верховного суду від 30.07.2020 року, було скасовано рішення суду першої інстанції. Таким чином, оскільки позивач звернувся із даним позовом частково до інших відповідачів, то відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України суд вважає, що мало місце переривання позовної давності, та її обрахування починається спочатку від постанови Верховного суду від 30.07.2020 року. Даний позов поданий 04.02.2021 року, а тому суд вважає, що позивач не пропустив строку позовної давності. Суд на підставі ст.19 Конституції України, ст.21 ЦК України, ст.ст.116,140 ЗК України,

Outcome: approved