Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом та просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача ПАТ «СК «ВУСО» матеріальні збитки в розмірі 7311 грн. 80 коп. та з відповідача [PERSON] - матеріальні збитки в розмірі 1000 грн.. Посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 11.10.2011 на перехресті вул. Будівельників та п-ту Гагаріна в м. Києві внаслідок порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху, автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON], зазнав механічних ушкоджень. Оскільки автомобіль [NUMBER], був застрахований позивачем, [PERSON] звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування. Сума матеріальних збитків, спричинених пошкодженням автомобіля, встановлено згідно Звіту про незалежну оцінку № 781 від 18.01.2012. Згідно умов договору добровільного страхування наземного транспорту [PERSON] страховою компанією (позивачем) було відшкодовано 8311,80 грн. матеріального збитку. Оскільки на момент даної дорожньо-транспортної пригоди відповідальність відповідача [PERSON] за заподіяну шкоду майну третіх осіб була застрахована у відповідача ПАТ «СК «ВУСО», то на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» та наявного укладеного між відповідачами договору страхування, позивач просить стягнути вищезазначені суми з відповідачів, з яких 1000 гривень є розміром франшизи за страховим Полісом № АА/7072011 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Посилається на те, що на момент вчинення ДТП його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами була застрахована у ПАТ «СК «ВУСО», він надав усі необхідні дані про дорожньо-транспортну пригоду до цієї компанії. А тому тільки ця страхова компанія має право стягувати з нього франшизу, після того як повністю виплатить матеріальні збитки страховій компанії «Країна», яка є страховиком потерпілої сторони. Представник відповідача ПАТ «СК «ВУСО» в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просить відмовити в їх задоволенні. Посилається на те, що позивач не звертався до них із заявою про виплату страхового відшкодування, тим самим порушивши законодавчо встановлений порядок виплати такого відшкодування. Тому строк виконання відповідачем (СК «ВУСО») своїх зобов'язань не настав, а відтак не порушувалися і права позивача. Крім того, відповідно до договору страхування, укладеного із [PERSON], сума франшизи складає 1000 гривень і страховиком не відшкодовується. Судом встановлено наступне. 11 жовтня 2011 року близько 14 години 50 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на перехресті вул. Будівельників та п-ту Гагаріна в м. Києві при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2011 [PERSON] було визнано винним у вчиненні даного правопорушення. Як вбачається з договору № 36/106/2.1.5.1 добровільного страхування наземного транспорту (автомобільного), пошкоджений автомобіль [NUMBER], був застрахований у позивача. [PERSON] звернулася до ПАТ «СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується повідомленням про страховий випадок. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER], становить 8311, 80 грн. Зазначена сума була сплачена [PERSON] позивачем, що підтверджується страховим актом № 36/21469/2.1.5.1, розпорядженням та платіжним дорученням № 280 від 23.04.2012. Відповідно до Полісу № АА/0772011 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.04.2011, автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON] під час вчинення ДТП, був застрахований ПАТ «СК «ВУСО». Розмір франшизи відповідно до даного договору страхування складає 1000 гривень. Як вбачається із листів-вимог, ПАТ «СК «Країна» зверталося до відповідача [PERSON] із вимогами надати інформацію про наявність в останнього на момент ДТП Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Дані вимоги [PERSON] були отримані, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпекм, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє, зокрема, транспортним засобом. Положеннями п. 1 ч. 1 статті 1188 наведеного Кодексу визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Статтею 1191 вказаного Кодексу передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 993 Кодексу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховим випадком згідно ст. 6 вказаного Закону є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Пунктом 37.4 статті 37 даного Закону передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілій [PERSON] збитки, у даному випадку є ПАТ «СК «ВУСО» відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності. З огляду на викладене, до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування потерпілій [PERSON], перейшло право вимоги, яке остання мала до ПАТ «СК «ВУСО» як особи, відповідальної за завдані збитки. Як вже було зазначено, позивач, який є страховиком потерпілої [PERSON], дізнавшись про наявність страхового полісу у [PERSON], уточнив позовні вимоги та звернувся з вимогою до відповідача ПАТ «СК «ВУСО» , який є страховиком особи винної у скоєнні ДТП ([PERSON].). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, як випливає із приписів вищенаведених правових норм, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, яка відповідальна за завдані збитки. Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі встановлені, зокрема, ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно п. 22.1 якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, відшкодування шкоди, що заподіяна третій особі здійснюється у порядку, що встановлений зазначеним Законом. Позивачем було виплачено потерпілій особі ([PERSON].) 8311 грн. 80 коп. Отже, і право вимоги до відповідача ПАТ «СК «ВУСО» виникло у позивача на таку ж суму. Однак, відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Як вже зазначалося, розмір франшизи відповідно до договору страхування, укладеного між ПАТ «СК «ВУСО» та [PERSON], складає 1000 гривень. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача ПАТ «СК «ВУСО» на користь позивача слід стягнути 7311 грн. 80 коп. виплаченої матеріальної шкоди, а з відповідача [PERSON] - 1000 гривень. Суд не бере до уваги позицію відповідача ПАТ «СК «ВУСО» щодо безпідставності позову через недотримання позивачем досудового врегулювання питання по виплаті страхового відшкодування в порядку встановленому законом, оскільки в силу Конституції України, кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Крім цього, факт наявності Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у [PERSON] позивачу став відомий після звернення до суду з цим позовом, а тому підстав вважати, що позивач зловживає своїм правом у суду не має. В будь-якому разі «СК «ВУСО» має обов'язок відшкодувати матеріальні збитки спричинені особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved