Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Лізинг Інформаційних технологій» звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 107454,82 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання системи LeaseIT, для забезпечення виконання зобовязань перед позивачем відповідачка [PERSON] виступила в ролі поручителя, при цьому позивач виконав у повному обсязі передбачені договором зобовязання щодо надання обладнання у відповідні строки, проте відповідач не виконав грошових зобовязань за договором, внаслідок чого йому нараховувалася плата за прострочення платежу. 17.04.2015 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань в розмірі 28265,37 грн. та судових витрат в розмірі 282,65 грн. (а.с. 39а-43) Уповноважений представник позивача в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надавали. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно положень ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи, 25.04.2012 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг Інформаційних технологій», яке в подальшому перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Лізинг Інформаційних технологій» та [PERSON] було укладено договір № 120340231 від 25.04.2012 року про отримання обладнання в системі LeaseIT. (а.с. 5-12) Згідно п. 1.1. Договору Клієнт бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а Оператор LeaseIT, зобов'язується на підставі заяви клієнта забезпечити передачу Клієнту ІТ- обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невідємною частиною Договору. Згідно з п. 8.7. Договору відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, про що свідчить акт приймання-передачі майна №120340231 від 26.04.2012 року. (а.с. 15) Відповідно до п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 9878,00 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 25% від загальної суми платежів та 3 платежі рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, тобто відповідач мав сплатити 4 платежі по 2469,50 грн. Згідно п. 7.2, п. 7.3 договору у разі прострочення, клієнт сплачує плату за прострочення платежів в порядку та розмірах, визначених правилами. У разі несплати клієнтом двох платежів поспіль, клієнт зобовязаний за першою вимогою оператора LeaseIT протягом 10 календарних днів з моменту отримання вимоги від оператора LeaseIT достроково одноразово сплатити на користь оператора LeaseIT всі платежі, належні до сплати. Судом встановлено, що у звязку з порушенням відповідачем умов договору, виникла заборгованість перед позивачем, яка з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, становить 28265,37 грн., що підтверджується структурою грошових нарахувань та надходжень № 2015040706 від 07.04.2015 року. Відповідно до договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків (п. 2.1 договору поруки). Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, пені. Отже, відповідно до вказаних норм, а також згідно з договором поруки, [PERSON] є поручителем за договором про отримання обладнання в системі LeaseIT і несе солідарну відповідальність перед позивачем за виконання зобовязань [PERSON] Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогою ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Під час розгляду судової справи, відповідачі не заперечували проти позовних вимог, інших доказів, які мали спростувати наведені позивачем розрахунки відповідачами не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Лізинг Інформаційних технологій» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню солідарно з [PERSON], [PERSON] суми простроченої заборгованості в розмірі 28265,37 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 282,65 грн., тобто по 141,33 грн. з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: approved