Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Приватне підприємство «Яшма» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.10.2016 року між ними був укладений договір купівлі-продажу №32 на суму 2800,00 грн. за придбаний товар планшет АМРЕ. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору покупець зобовязується сплатити підприємству «Яшма» своєчасно і в повному обсязі частинами в сумах і терміни, вказаних в графіку платежів, але в будь-якому випадку не пізніше останнього дня користування кредитом грошові кошти за придбаний товар. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі, натомість відповідач не виконує умови вказаного договору кредитування товару, у звязку з чим на час звернення до суду у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 2800 гривень 00 копійок. Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 2 800 гривень 00 копійок, штрафні санкції в розмірі 4032 гривень 00 копійок, борг за єдиним податком в розмірі 140 гривень 00 копійок, інфляційні втрати в розмірі 369 гривень 60 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 84 гривень 00 копійок. Представник позивача, [PERSON], надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач, [PERSON], належним чином та завчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 14.10.2016 року між ПП «Яшма» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого підприємство зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити вартість прийнятого товару планшету АМРЕ вартістю 2800,00 грн. шляхом внесення коштів в касу або на розрахунковий рахунок підприємства з строком погашення, зазначеним в графіку платежів. Відповідач придбала у позивача вказаний товар та зобовязалась виплатити йому грошові кошти за придбаний товар частинами в сумах і строки, вказані в договорі, тобто оплатити товар з розстроченням платежу. Згідно з вказаним договором відповідач по справі отримала один планшет, вартістю 2 800 гривень 00 хвилин. Відповідно до ч. 1\~ст. 695 ЦК України,\~договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що між сторонами був укладений саме договір про продаж товарів у кредит з розстроченням платежу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зобовязана була внести перший платіж 27.10.2016 року в сумі 500 гривень 00 хвилин і в подальшому вносити в касу Підприємства щомісячні платежі протягом 6 місяців до 27.03.2017 року на загальну суму 2\~800 гривень 00 копійок, однак відповідач порушила умови договору та не вносила обовязкові платежі з 27.10.2016 року по теперішній час та всього прострочено 12 місяців. Таким чином, на час розгляду справи заборгованість відповідача перед ПП «Яшма» з оплати вартості придбаного товару складає 2 800 гривень 00 копійок, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача вартості придбаного нею товару в сумі 2 800 гривень 00 копійок. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача штрафу за прострочення повернення грошових коштів, наданих в кредит, суд виходить з наступного. Згідно з ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання недопустима. Статтями\~526,\~527,\~530 ЦК України\~передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, пунктом 4.2 укладеного сторонами Договору № 32 від 14.10.2016 року передбачено, що покупець зобовязаний сплати підприємству штраф в розмірі 4% від простроченої суми за кожен день прострочення, а також 12% за кожен місяць прострочення встановленого строку від початкової вартості товару. З розрахунку, наданого позивачем у своїй позовній заяві вбачається, що сума штрафу за 12 місяців прострочення відповідачем повернення грошових коштів, наданих їй позивачем, становить 4032 гривень 00 копійок. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4032 гривень 00 копійок в ході судового засідання знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми, суд виходить з вимог\~ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд погоджується з розрахунком, наведеним позивачем у своїй позовній заяві, щодо розрахунку інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, а тому вимоги ПП «Яшма» щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат в розмірі 369 гривень 90 копійок, та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 84 гривень 00 копійок підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача боргу за єдиним податком у сумі 140 гривень 00 копійок, то суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.\~12,\~81 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість позивачем не наданого жодного доказу на підтвердження своєї вимоги щодо стягнення з відповідача боргу за єдиним податком. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог\~ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість з оплати вартості придбаного товару в сумі 2 800 гривень 00 копійок, сума штрафу в розмірі 4032 гривень 00 копійок, сума інфляції за весь час прострочення в розмірі 369 гривні 60 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 84 гривень 00 копійок, а всього\~7285 гривень 60 копійок. Судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача, становить 1 600 гривень 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial