Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №008-23502-121110, мотивуючи тим, що 12 листопада 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») м.Київ та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №008-23502-121110. На підставі договору, відповідачу відкрито картковий рахунок №26258904021960 в національній валюті України гривні та надано платіжну картку з пін-кодом, з обслуговуванням на умовах, викладених в тарифному пакеті «Віза Класичний». Відповідно до кредитного договору відповідачу відкрито кредитну лінію на сумі 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1 100 грн.. Банк самостійно один раз на місяць міг змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому між сторонами було погоджено, що додаткова угода не складається. Позивач умови договору виконав, проте відповідач не виконує належним чином зобов»язання за кредитним договором, у зв»язку з чим станом на 15 квітня 2015 року виникла заборгованість у виді тіла кредиту в сумі 1 274 грн. 87 коп.. На підставі неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, звернувся в суд за захистом прав позивача та просив стягнути заборгованість за договором кредиту. У судове засідання представник позивача не з»явився, у прохальній частині позовної заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечив Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, у судове засідання на розгляд справи не зявився, але надав заяву від 16 червня 2015 року за вх.№2603 про слухання справи у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає. Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутності. Суд, розглянувши заяву відповідача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, з»ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно до Статуту ПАТ «Дельта Банк» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» переіменовано на ПАТ «Дельта Банк» (а.с.6). Відповідно до укладеного 12 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем кредитного договору №008-23502-121110, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Відповідно до зазначеного договору, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1 100 грн.. Позивач самостійно один раз на місяць міг змінювати розмір ліміту кредитної лінії, при цьому було погоджено, що у даному випадку додаткова угода не складається. Згідно до п.1.5 кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані ним у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед позивачем за договором, та вчинення інших операцій зазначених у договорі. У відповідності до п. 2.1, моментом надання позивачем відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Згідно до п.3.6 договору, власник картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов»язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обов»язковими складовими є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. У п.3.7 зазначено, що у разі порушення відповідачем строків сплати заборгованості за кредитною лінією або овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією або овердрафтом, а також інших платежів, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Відповідно до п.3.8 договору, при надходженні на рахунок коштів погашення існуючої заборгованості відбувається у наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається позивачем самостійно. Згідно п.3.9 та п.3.10, позивач нараховує та сплачує відповідачу проценти на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунку. Сплата процентів на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунках на кінець кожного операційного дня, здійснюється позивачем щомісячно, виходячи з кількості днів в періоді нарахування, з урахуванням вихідних днів, в останній робочий день поточного місяця, за період з дати останнього нарахування, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи його. При розрахунку процентів на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунку, не враховується день зарахування коштів на рахунок та не враховується день списання коштів з рахунку. Станом на 15 квітня 2015 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість у виді тіла кредиту в сумі 1 274 грн. 87 коп.. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між ПАТ «Дельта Банк», позивачем, та [PERSON], відповідачем по справі, укладено договір №008-23502-121110 від 12 листопада 2010 року про надання кредиту (а.с.2-3). На підставі зазначеного договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26258905039177 в національній валюті гривні на загальну суму 30 000 грн. та здійснював обслуговування, згідно тарифів на обслуговування платіжних карток «Віза Класичний» (а.с.3). Крім того, на день укладення кредитного договору, позивач встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1 100 грн.. Відповідач, на день розгляду справи в суді, кредитну заборгованість не погасив. На підставі наведеного, слід вбачати, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем щодо надання кредиту, а відповідач зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, і відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, станом на 15 квітня 2015 року має заборгованість в сумі 1 274 грн. 87 коп.. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь Держави, згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позов підтверджується: копією договору №008-23502-121110 від 12 листопада 2010 року про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, копією тарифів на обслуговування платіжних карток, копією паспорта [PERSON], розрахунком ціни позову від 15 квітня 2015 року, копією довідки АА №267752 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копією статуту ПАТ «Дельта Банк» м.Київ. На підставі наведеного та

Outcome: approved