Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 55373 грн. 23 коп., із них: суму неповернутого тіла кредиту в розмірі 6276 грн. 30 коп., проценти за користування кредитом в розмірі 26188 грн. 43 коп., пеню в розмірі 22908 грн. 50 коп. та сплачений судовий збір, мотивуючи тим, що 02.09.2008 між кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON] було укладено договір кредиту №59-08кОв/Жт, відповідно до умов якого було надано останній кредитні кошти в сумі 6500 грн.. Поручителем позичальника виступив [PERSON], про що було укладено договір поруки №59-08кОв/Жт від 02.09.2008. Кредитна спілка виконала свої зобовязання з надання кредиту, а відповідач взяті на себе зобовязання щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом щомісячно до 25 числа не виконує і тому заборгованість по кредиту станом на 14.08.2015 становить вищевказану суму. В судове засідання представник позивача не зявився, не зважаючи на ухвалу суду про визнання його явки обовязковою, але надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі в звязку з неможливістю явки представника в судове засідання. Одночасно, надали заяву про зменшення позовних вимог на суму 8560 грн. та просять стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 46813 грн. 23 коп., із них: суму неповернутого тіла кредиту в розмірі 6276 грн. 30 коп., проценти за користування кредитом в розмірі 26188 грн. 43 коп. та пеню в розмірі 14348 грн. 50 коп.. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили, зазначивши, що вони не визнають позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] стверджує, що погашала всю суму заборгованості, сплативши 8260 грн. 21.09.2011 на вимогу позивача, тобто нею було повністю закрито кредит. Про що її повідомила і працівник позивача по телефону. Більше ніяких претензій їй не надходило. В поштових повідомленнях про отримання вимог про погашення заборгованості підпис не її. Просять застосувати строки давності позовної давності в частині пені та врахувати припинення договору поруки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON] та її представника, врахувавши письмові пояснення позивача та дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору кредиту №59-08кОв/Жт від 02.09.2008 позивачем було надано відповідачеві [PERSON] грошовий кредит в сумі 6500 грн. зі строком повернення до 25.09.2011 з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0, 1918% за один день та плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується позичальником в день отримання кредиту. Зазначені платежі позичальник зобовязалася вносити щомісячно до «25» числа кожного місяця, рівними частинами в розмірі 180 грн. 55 коп., не включаючи проценти за користування кредитом, які сплачуються окремо. Першочергово відбувається погашення процентів, а в наступну чергу - сума кредиту. За порушення терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі 1% від суми, що залежить від терміну порушення. Зазначені обставини підтверджуються копіями зазначеного договору, видаткового касового ордеру від 02.09.2008 (а.с.4-5, 7). Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З копії договору поруки №59-08кОв/Жт від 02.09.2008 вбачається, що [PERSON] дійсно виступає поручителем [PERSON] по даній кредитній угоді і для нього не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність, а тому [PERSON] та [PERSON] мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники. З розрахунку заборгованості відповідача за договором кредиту №59-08кОв/Жт від 02.09.2008 вбачається, що заборгованість складає станом на 14.08.2015 55373 грн. 23 коп., із них: сума неповернутого тіла кредиту в розмірі 6276 грн. 30 коп., проценти за користування кредитом в розмірі 26188 грн. 43 коп., пеня в розмірі 22908 грн. 50 коп.. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує щодо наявності заборгованості у неї за вказаним кредитним договором, зазначивши, що вона погашала всю суму заборгованості, сплативши 8260 грн. 21.09.2011 на вимогу позивача, тобто нею було повністю закрито кредит. Позивачем не враховані всі суми, які вона сплачувала. Зокрема, не враховано і дану суму - 8260 грн., а також платіж в сумі 300 грн., який було сплачено нею 15.08.2011, а також не в повному обсязі враховано і ряд інших платежів. Факт погашення заборгованості нею підтверджено квитанціями про оплату (а.с. 48-51). Досліджуючи карточку платежів по договору кредиту №59-08кОв/Жт від 02.09.2008, надану позивачем (а.с. 8), суд звертає увагу, що ряд проплат в графі «сплачено всього» не співпадає з сумами квитанцій, наданих стороною відповідача. Так, відповідно до квитанції сплату було здійснено відповідачем 04.08.2009 на суму 250 грн. (а.с.50), по карточці платежів сплачено всього 05.08.2009 в сумі 162 грн. 50 коп.; 04.11.2009 по квитанції сплачено 300 грн. (а.с.50), по карточці платежів сплачено всього 04.11.2009 в сумі 195 грн.. Аналогічно проходили зарахування по ряду платежів за 2010 рік, за 28.02.2011 рік: враховано 130 грн., оплачено згідно квитанції 200 грн.(а.с.48). Факт неврахування платежів в сумі 8260 грн. від 21.09.2011 та 300 грн. від 15.08.2011 визнано позивачем і на вказану суму зменшено розмір пені в процесі судового розгляду. Письмові пояснення позивача в частині неврахування інших проплат, тобто проплат, які не в повному обсязі враховано, а саме: «зарахування їх на часткове погашення пені, нарахованої до 15.05.2014, так як було нараховано пеню за період з 15.08.2014 по 14.08.2015, що вбачається з розрахунку заборгованості», не узгоджується з карточкою платежів по договору. Оскільки, з сумами в квитанціях не співпадають саме суми в графі «Сплачено всього». Суми ж в графі «Сплачено всього» співпадають з сумами граф «Сплачено тіла» та «Сплачено %». В графі «Сплачено пені» будь-які суми не відображені. Крім того, враховуючи, що згідно договору термін сплати платежу встановлено щомісячно до 25 числа кожного місяця, зарахування платежу після 25 числа тягне плату за порушення терміну повернення. Тобто, при зарахуванні здійснених відповідачем платежів, які не було враховано, а саме: 8260 грн. від 21.09.2011 та 300 грн. від 15.08.2011 позивачем мав бути проведений перерахунок заборгованості станом на час внесення. Спеціаліст позивача для розяснень даних карточки платежів та розрахунку не зявився, не зважаючи на визнання явки обовязковою та неодноразовому наголошенні на вказані обставини. Первинних документів, які б підтверджували рух коштів по рахунку відповідача, суду не надано. За таких обставин, суд не може покласти в основу рішення розрахунок заборгованості та карточку платежів по договору кредиту №59-08кОв/Жт від 02.09.2008, надані позивачем (а.с.8-9). Нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не доведено обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, а саме не доведено суму заборгованості за кредитним договором позивача, а тому відповідно відсутні правові підстави для задоволення позову. Оскільки, даним договором кредиту (п.9.5) сторони погодили строк позовної давності тривалістю у пять років, позивачем нараховано пеню за період з 15.08.2014 по 14.08.2015, що вбачається з розрахунку заборгованості, відповідно строки звернення не пропущено. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 553 грн. 73 коп. в доход держави.

Outcome: dismissed