Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 241288,47 грн., яка складається: 76579,55 грн. сума заборгованості по кредиту, 66284,77 грн. заборгованість за відсотками, 38251,49 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 14640,24 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 32929,21 грн. інфляційні витрати за кредитом, 12603,21 грн. інфляційні витрати за відсотками та судових витрат, посилаючись на те, що 10.07.2006 року між АКБ СР Укрсоцбанк (нині перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №175/2388-КР2387 згідно якого відповідачу було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання п.1.11 кредит окремими частинами «траншами» зі сплатою 27% річних, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредит в сумі 8251,09 грн. та 152798 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 10.06.2012 року на умовах, визначених договором. Відповідно до п.1.3 кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки Peygeot, модель 407,2006 року випуску, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу №06.06.2006 від 14.06.2006 року, укладеного між відповідачем та ТОВ «Алекс-авто» та здійснення страхових платежів на користь відповідного страховика, згідно з умовами договору страхування. 10.07.2006 року між позивачем та відповідачами був укладений договір поруки №2387-П, згідно якого відповідач [PERSON] зобовязується перед позивачем солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором про надання кредиту №175/2388-КР2387 від 10.07.2006 року. Зобовязання позивача визначені у договорі про надання кредиту, а саме п.2.1., були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №482-11 від 10.07.2006 року. 22.07.2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір №1 про внесення змін до кредитного договору №175/2388-КР2387 від 10.07.2006 року, згідно з п.1 якого у звязку зі зміною прізвища відповідача з «Сироватко» на «Баган». 22.07.2010 року між позивачем та відповідачами укладено договір №1 про внесення змін до договору поруки №2387-П від 10.07.2006 року згідно з п.1 якого у звязку зі зміною прізвища відповідача з «Сироватко» на «Баган». В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки, якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 10.07.2006 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (нині перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №175/2388-КР2387 згідно якого відповідачу було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання п.1.11 надано кредит окремими частинами «траншами» зі сплатою 27% річних, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредит в сумі 8251,09 грн. та 152798 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 10.06.2012 року на умовах, визначених договором. Відповідно до п.1.3 кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки Peygeot, модель 407,2006 року випуску, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу №06.06.2006 від 14.06.2006 року, укладеного між відповідачем та ТОВ «Алекс-авто» та здійснення страхових платежів на користь відповідного страховика, згідно з умовами договору страхування (а.с.4-7,15,20-22). 10.07.2006 року між позивачем та відповідачами був укладений договір поруки №2387-П, згідно якого відповідач [PERSON] зобовязується перед позивачем солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків за користуванн кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором про надання кредиту №175/2388-КР2387 від 10.07.2006 року саме п.2.1., були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №482-11 від 10.07.2006 року (а.с.9-11). 22.07.2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір №1 про внесення змін до кредитного договору №175/2388-КР2387 від 10.07.2006 року, згідно з п.1 якого у звязку зі зміною прізвища відповідача з «Сироватко» на «Баган» (а.с.8). 22.07.2010 року між позивачем та відповідачами укладено договір №1 про внесення змін до договору поруки №2387-П від 10.07.2006 року згідно з п.1 якого у звязку зі зміною прізвища відповідача з «Сироватко» на «Баган» (а.с.12). З розрахунку заборгованості наданої позивачем вбачається, що станом на 30.11.2015 року відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість по кредитному договору в розмірі 241288,47 грн., яка складається: 76579,55 грн. сума заборгованості по кредиту, 66284,77 грн. заборгованість за відсотками, 38251,49 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 14640,24 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 32929,21 грн. інфляційні витрати за кредитом, 12603,21 грн. інфляційні витрати за відсотками (а.с.13-14). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір та договір поруки, сторони взяли на себе певні зобовязання. У порушення норм закону та умов договорів відповідачі зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконали. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved