Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» (далі - позивач, ПрАТ «МТС Україна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 943,18 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договори про надання телекомунікаційних послуг, відповідно до умов яких позивач був зобов'язаний надавати відповідачу телекомунікаційні послуги, а відповідач зобов'язаний був їх оплачувати. На підставі договору відповідачу було надано особовий рахунок. 23.05.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договори про надання послуг рухомого мобільного зв'язку та про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет. Останній Договір було укладено терміном на 730 днів, відповідно до додаткової угоди, згідно п. 1.1 якої визначено, що у випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг за договором, включаючи обмеження послуг мобільного зв'язку за ініціативою позивача з підстав обумовлених договором, або за заявою абонента період дії договору продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було призупинено. Також у додатковій угоді сторони погодили, що при достроковому припинені основного договору (договорів) з ініціативи ПрАТ «МТС Україна», у випадках не виконання Абонентом (відповідачем) прийнятих на себе зобов'язань, згідно з основним договором (договорами) (включаючи несплату щомісячних рахунків за надані послуги зв'язку) абонент сплачує договірну санкцію за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору (договорів) в розмірі 2,10 грн. за кожен день. Відповідач свої зобов'язання за укладеним договором не виконав, у зв'язку із чим договір було припинено достроково. Оскільки позивачем надано телекомунікаційних послуг на суму 116,43 грн., які всупереч умов договору відповідачем сплачені не були, відповідач був відключений від телекомунікаційної мережі ПрАТ «МТС Україна» та надання послуг було припинено. Крім того, відповідачеві нараховано договірну санкцію в розмірі 827,40 грн. Позивач направив відповідачеві претензію із зазначенням суми заборгованості в розмірі 943,83 грн., яка залишена відповідачем без виконання. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність та підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 23.05.2010 року Закрите акціонерне т товариство «Український Мобільний зв'язок» назву якого змінено на ПрАТ «МТС Україна» (Оператор) та [PERSON] (Абонент) уклали договори №5075240/1.12189980 про надання послуг рухомого мобільного зв'язку та №5075238/1.12189980 про надання безпроводового доступу до мережі Інтернет, згідно умов якого Абонент замовляє та оплачує, а Оператор надає на платній основі послугу мобільного зв'язку та безпроводового доступу до мережі Інтернет. Відповідно до п. 6.2 договору №5075238/1.12189980, нарахування за надані послуги здійснюється згідно з тарифами Оператора, які є невід'ємною частиною цього договору. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Згідно п. 7.6 договору, в разі затримки оплати Оператор має право відмовити Абоненту в подальшому надані послуги та розірвати цей договір. Призупинення надання послуги та розірвання договору не звільняє Абонента від оплати суми заборгованості та виплати неустойки згідно п. 7.5. Відповідно до п. 9.2 та п. 9.3 договору, строк даного договору складає один рік з моменту набуття ним чинності та якщо за 30 днів до закінчення строку даного договору жодна із сторін письмово не заявить про намір розірвати договір, то він вважається продовженим (пролонгованим) ще на один календарний рік на таких самих умовах. Така пролонгація строку даного договору можлива без обмеження терміну. Сторони договору №5075238/1.12189980 про надання безпроводового доступу до мережі Інтернет від 23.05.2010 року уклали Додаткову угоду № 4731003, згідно п. 1.1 якої, починаючи з дати підписання цієї Додаткової угоди сторонами та протягом 730 календарних днів з моменту її її підписання Абонент не має права відмовитись від Договору та/або від цієї Додаткової угоди, зокрема - від послуг високошвидкісного безпроводового доступу до мережі Інтернет за Договором, та надання послуг, передбачених Договором, відбувається з урахуванням умов, встановлених цією Додатковою угодою. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг за Договором, включаючи обмеження послуг високошвидкісного безпроводового Інтернету, за ініціативою Оператора з підстав, обумовлених Договором, або за заявою Абонента в період строку, встановленого цим пунктом, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було призупинено. Згідно п. 1.5 Додаткової угоди, забезпеченням виконання зобов'язання Абонента перед Оператором не відмовлятись від Договору та/або від цієї Додаткової угоди, зокрема - від послуг високошвидкісного безпроводового Інтернету за Договором, є договірна санкція, встановлена на підставі ст. 546 Цивільного кодексу України. В разі, якщо Абонент відмовляється від Договору та/або від цієї Додаткової угоди, зокрема - від послуг високошвидкісного безпровідного Інтернету, до закінчення строку, встановленого пунктом 1.1. цієї Додаткової угоди (за винятком, коли причиною відмови є невиконання Оператором своїх зобов'язань згідно за Договором), або коли дія Договору достроково припиняється на підставі п. 8.3 Договору з несплатою Абонентом наданих йому послуг, Абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь Оператора договірної санкції в розмірі 2,10 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку встановленого п.1.1. цієї Додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії. На підставі ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції встановлюється у три роки. Початок перебігу позовної давності визначається згідно з цивільним законодавством України. У п. 1.6 Додаткової угоди сторони погодили, що закінчення строку, встановленого п. 1.1 цієї Додаткової угоди, або припинення дії Договору не звільняє сторони від належного виконання своїх зобов'язань, що виникли до такого припинення. Також сторони погодили, що ця Додаткова угода набуває чинності з дати її підписання сторонами та скасовує дію тих положень Основного договору, які суперечать цій Додатковій угоді. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. Відповідно до ч. 1ст.. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, за період дії договору ПрАТ «МТС Україна» надало Відповідачу телекомунікаційних послуг на суму 116,43 грн., які в порушення умов договору не були оплачені. У зв'язку із неоплатою наданих послуг дія договору була припинена з ініціативи ПрАТ «МТС Україна» 29.10.2011 року. Крім того, позивач у зв'язку із достроковим припиненням дії договору застосував до відповідача договірну санкції в розмірі 2,10 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку встановленого п.1.1. цієї Додаткової угоди. Так, згідно наданого позивачем розрахунку, відповідач зобов'язаний сплатити 827,40 грн. за договірною санкцією. 25.11.2011 року позивач направив на адресу відповідача претензію на суму 943,83 грн., з яких заборгованість за надані послуги становить 116,43 грн. та санкція за порушення договірних зобов'язань становить 827,40 грн. Проте, зазначена претензія залишена відповідачем без виконання. Так, заборгованість Відповідача перед ПрАТ «МТС Україна» за договорами, складає 943,83 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виконання в повному обсязі належним чином взятих на себе за договорами, зобов'язань або контррозрахунку заборгованості відповідач не надав. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «МТС Україна» щодо стягнення з Відповідача заборгованості, в розмірі 943,83 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, при зверненні до суду позивачем було сплачено 243,60 грн. судового збору за подання позовної заяви, про що свідчать платіжні доручення наявні в матеріалах справи. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. у відшкодування судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved