Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією №002-23501-101212, мотивуючи тим, що 10 грудня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») м.Київ та відповідач [PERSON], шляхом акцептування банком, пропозицій клієнта, уклали кредитну угоду до умов заяви №002-23501-101212. Згідно угоди, відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до умов договору, позивачем встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 15 000 грн.. Обслуговування карткою виконувалось у відповідності до тарифів, що є невід»ємною частиною умов договору. Моментом прийняття Пропозиції (акцепту) щодо укладення договору, а саме укладення договору на умовах описаних в Пропозиції та Правилах, вважається дата підписання її банком. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснювалось протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надавався після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами та не вимагав підписання додаткових угод до Пропозиції. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання, проте відповідач скориставшись кредитною лінією, не виконує належним чином зобов»язання за договором, у зв»язку з чим станом на 14.05.2014 року виникла прострочена заборгованість в сумі 26898 грн. 94 коп., яка складається з 11023, 56 грн. - тіло кредиту; 3603,36 грн. - прострочене тіло кредиту; 2808,05 - заборгованість за відсотками; 9463,97 грн. - заборгованість за комісіями. На підставі неналежного виконання відповідачем умов договору, звернувся в суд за захистом прав позивача, просив стягнути заборгованість за договором кредиту та судові витрати. У судове засідання представник позивача, не з»явився, через канцелярію суду надав заяву від 11.11.2014 року за №5157 про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором, судові витрати та витрати за розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 02.10.2014 року за №1950000789552, від 21.10.2014 року за №1950000796990, від 31.10.2014 року за №1950000808689 та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Урядовий кур»єр»» від 06.11.2014 року, в №206, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутності або перенесення розгляду. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідача по справі. Згідно отриманої відповіді, відповідач [PERSON] зареєстрований в с.Вербівка Городищенського району Черкаської області. Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається із наданої до суду представником позивача заяви від 11.11.2014 року за №5157, він не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. З огляду на вище викладене, дослідивши заяву представника позивача, поштові повідомлення на адресу відповідача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у ній доказів, ухваливши рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, з»ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобов'язання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Як вбачається з матеріалів справи, згідно до Статуту ПАТ «Дельта Банк» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» переіменовано на ПАТ «Дельта Банк» (а.с.3). 10 грудня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» м.Київ та відповідач [PERSON], шляхом акцептування банком, пропозицій клієнта, уклали кредитну угоду до умов заяви №002-23501-101212, яку підписали обидві сторони (а.с.6). Згідно п. 2.3 частини 3 Договору, Банк встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000 грн.. Обслуговування Карткового рахунку здійснювалось у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору (а.с.6). Стаття 207 ЦК України визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися та підписали сторони. У відповідності до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно до п. 2.1 частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважається дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. З матеріалів справи слід вбачати, що заява №002-23501-101212 підписана відповідачем та акцептована Банком 10 грудня 2012 року, а отже, він знав про умови кредитування рахунку у формі встановленого ліміту кредиту та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України, що зазначено у п.2.4 та п.2.5. Договору. На підставі наведеного, слід вбачати, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем щодо надання кредиту, а він зобов'язання щодо належним чином не виконує, і відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, станом на 14.05.2014 року має заборгованість 26898 грн. 94 коп., яка складається з 11023, 56 грн. - тіло кредиту; 3603,36 грн. - прострочене тіло кредиту; 2808,05 - заборгованість за відсотками; 9463,97 грн. - заборгованість за комісіями. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір в розмірі 268,99 грн. та розмістив оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» на суму 420,00 грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією довідки АА №267752 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копією статуту ПАТ «Дельта Банк» м.Київ, розрахунком ціни позову від 14.05.2014 року, копією заяви №002-23501-101212 від 10 грудня 2012 року, копією тарифів на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Новий Класичний Старт», копією анкети позичальника [PERSON], копією анкети клієнта - фізичної особи [PERSON], копією паспорта [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved