Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Електромережі» звернулось з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за необліковану електричну енергію в розмірі 3 494,22 грн. та судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є споживачем послуг електричної енергії, яку постачає ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі», в квартирі [ADDRESS] . 25.11.2015р. за адресою відповідача представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено порушення: самовільне підключення електроустановок до електромережі поза розрахунковим засобом обліку, за наслідком чого складено акт про порушення № 44794 та рішенням комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН, згідно із яким нарахована сума становить 3 494,22 грн. Заборгованість за актом про порушення ПКЕЕН споживачем не погашена. 07 березня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.36-38). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання (а.с. 40). Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно норми ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «Київенерго» (а.с. 8-20). На підставі особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . 25.11.2015 р. за адресою: [ADDRESS] , представниками ПАТ «Київенерго» - електромонтером [PERSON], контролером [PERSON] , провідним інженером [PERSON] , складено акт № 44794 про порушення, яким встановлено порушення ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 9, 18, 32 ПКЕЕН - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку (частковий безоблік) (а.с. 21-23). Цього ж дня представником ПАТ «Київенерго» складено Акт про усунення порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН) РЕМ «Східний» (а.с. 30). На засіданні комісії № 1 з розгляду актів про порушення споживачами ПКЕЕН в складі голови комісії [PERSON], членів комісії: [PERSON], [PERSON], за участю споживача [PERSON] , що відбулось 04.01.2016р. та оформлено протоколом № 13, встановлено правомірність складення вказаного акту та вирішено провести розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН відповідно до п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, за формулою 3.1; нарахована сума 3 494,22 грн. (а.с.24, 25). Споживачу [PERSON] направлено лист від 05.01.2016р. № 030/34-5745 про акт порушення ПКЕЕН, в якому повідомляється про необхідність сплатити рахунок на суму 3 494,22 грн протягом 30 днів (а.с. 26). Станом на дату розгляду справи вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 3 494,22 грн. відповідачем не відшкодована. На час виникнення спірних правовідносин, регулювання правовідносин з постачання фізичним особам електричної енергії здійснювалось на підставі ст. 714 ЦК України та Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.199р. і Методики визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2066р. № 562. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання Частиною 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. На підстав акта енергопостачальник має право відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2066р. № 562, визначити величину не облікованої електричної енергії. Розмір не облікованої електричної енергії розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується сума за актом порушень, але не більше терміну позовної давності. Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку (п. 53 Правил). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: approved