Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Представник позивача Левченко Я.В. звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «УАСК «АСКА» сплачене страхове відшкодування в розмірі 6 387 грн 22 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1 921 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 вересня 2018 року [PERSON] , який керував автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого скоїв ДТП, в результаті якої автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] зазнав механічних ушкоджень. На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] » був застрахована у позивача. Розмір заподіяної матеріальної шкоди, що була виплачена позивачем власнику вказаного автомобіля на підставі страхового акту № 9684/10 від 22.10.2018, становить 12 793 грн 00 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Відповідно ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувала ПрАТ «УАСК АСКА» суму збитку за вищевказаним страховим випадком у розмірі 6 405 грн 78 коп. У зв`язку із зміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача [PERSON] , оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Ухвалою від 27 лютого 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 05.03.2020 та 19.03.2020, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого відправлення що є в матеріалах справи, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2020 [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн 00 коп. Постановою суду встановлено, що 25 вересня 2018 року близько 09:35 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «BMW», державний номерний знак [NUMBER] . Своїми діями [PERSON] порушив п.10.3 ПДР України. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження. Постанова набрала законної сили 04 грудня 2018 року. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований позивачем відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту на умовах прогарами «АвтоКрос/ЛегкеКаско» № АС-240234 від 18.09.2018. На підставі страхового акту № 9684/10 від 22.10.2018 позивачем власнику автомобіля «BMW» було відшкодовано суму у розмірі 12 793 грн 00 коп., з яких 10 402 грн 60 коп. перераховано на рахунок СПД ФО [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №7031 від 13.11.2018, а частину в розмірі 2 930 грн. 40 коп. утримано в рахунок оплати договору АС-240234 за заявою страхувальника. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Відповідно ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувала ПрАТ «УАСК АСКА» суму збитку за вищевказаним страховим випадком у розмірі 6 405 грн 78 коп. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. З метою досудового врегулювання на адресу відповідача було направлено претензію щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, проте жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання відповідачем не було здійснено. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Крім того, із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.261, ст.262 ЦК України). За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України. Таким чином, суд вважає доведеним наявність у позивача права вимагати у відповідача - як особи, винної у заподіянні шкоди, завданої внаслідок ДТП, у порядку суброгації суму страхового відшкодування, яка становить 6 387 грн 22 коп. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved