Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 383 грн. 45 коп. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 05.02.2006 року [PERSON] було призначено пенсію за віком як непрацюючому. З 15.06.2007 року [PERSON] працевлаштувався на посаді монтера в управлінні житлового господарства виконкому Рівненської міської ради та при цьому одержував індексацію пенсії по інвалідності проте не повідомив про даний факт УПФ в м. Рівне. Відповідно до заяви [PERSON] від 02.11.2007 року за його згодою щомісяця утримувалась переплата із пенсії в розмірі 20 %, однак 01.01.2008 року [PERSON] втратив право на пенсію в зв'язку із закінченням строку інвалідності. Кошти, що не були відшкодовані відповідачем становлять 383 грн. 45 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 05.02.2006 року [PERSON] було призначено пенсію за віком як непрацюючому. Відповідно до норм постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 пенсіонер зобов'язується повідомити орган, що призначає та виплачує пенсію про прийняття на роботу, реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення. Про зобов'язання відповідачем повідомити управління про працевлаштування свідчить і розписка (зобов'язання) від 09.03.2006 року. Відповідно до заяви [PERSON] від 02.11.2007 року за його згодою щомісяця утримувалась переплата із пенсії в розмірі 20 %, однак 01.01.2008 року [PERSON] втратив право на пенсію в зв'язку із закінченням строку інвалідності. Кошти, що не були відшкодовані відповідачем становлять 383 грн. 45 коп. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку коштів Управлінню Пенсійного фонду України в м. Рівне не повернув, позовні вимоги підлягають до задоволення і з нього слід стягнути 383 грн. 45 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з [PERSON] слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved