Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 21.07.2010 року між відповідачем та позивачем було укладено договір кредиту №б/н, відповідно до якого відповідач отримав платіжну картку з рахунком та отримав кредит в розмірі 2100 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись відповідно до кредитного договору. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач належним чином не виконує. Станом на 31.01.2015 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 12286,07 гривень. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості за кредитом, що становить 4149,03 грн., заборгованості за відсотками, що становить 5425,80 грн., заборгованість за пенею та комісією, що становить 1650 грн., заборгованість по штрафах (фіксована частина), що становить 500 грн. та (процентна складова), що становить 561,24 грн.. В зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 12286,07 гривень та сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. забезпечення розгляду справи. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений, відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 21.07.2010 року був укладений договір кредиту №б/н про надання кредиту (а.с. 7-8). За даним договором відповідачу було надано кредитну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту 2100 грн., зі сплатою 30 % річних. Надану суму кредиту відповідач повинен був повернути не порушуючи терміни. Підпис відповідача у заяві свідчить про те, що він погодився на умови кредитного договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же самий строк. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо сплати боргу, у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 12286,07 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом, що становить 4149,03 грн., заборгованості за відсотками, що становить 5425,80 грн., заборгованість за пенею та комісією, що становить 1650 грн., заборгованість по штрафах (фіксована частина), що становить 500 грн. та (процентна складова), що становить 561,24 грн.. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу штраф та комісію. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 4-5). На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved