Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: здійснити виділ у натурі з спільної часткової власності вбудоване нежитлове приміщення площею 396,3 кв.м., що складає 18/100 частин нежитлової будівлі загальною площею 2218,7 кв. м., розташованих по вул. Шатохіна, буд. 3-А в м. Покров Дніпропетровської області, до складу якого входить: - коридор №1=10,4 кв.м., приміщення №2= 36,8 кв.м., коридор№3= 37,8 кв.м., приміщення №4= 58,2 кв.м., приміщення №5=25,1 кв.м., кладова №6= 5,0 кв.м., приміщення №7= 18,8 кв.м., приміщення №8=156,1 кв.м., приміщення №9=6,6 кв.м., приміщення №10=3,9 кв.м., санвузол №11= 15,7 кв.м., приміщення №12=21,9 кв.м., що належать на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 06.03.2013 року. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] просили позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, що в ньому зазначені. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засіданні не зявились, але надала до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечували. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повторно в судові засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки в суд, не повідомили. Представник територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки в суд, не повідомив. Але надав до суду свої заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не було проведено технічної інвентаризації її приміщення відповідно до вимог Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» затвердженого наказом №127 від 24.05.2001 року Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України. Приміщення, яким володіє [PERSON] не має окремої поштової адреси, а також відсутній висновок щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна, що робить неможливим такий виділ. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, що зявились в судове засідання, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06.03.2013 року відповідно до договору дарування [PERSON] отримала в дар від [PERSON] вбудоване нежитлове приміщення площею 396,3 кв.м., що складає 18/100 часток двоповерхової нежитлової будівлі загальною площею 2218,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Покров, по вул. Шатохіна буд.3-А. 06.03.2013 року була здійснена державна реєстрація права власності на вказані 18/100 частин нежитлових приміщень, загальною площею 396,3 кв.м., розташованих по вул. Шатохіна, буд. 3-А в м. Покров на імя [PERSON]. Реєстраційний номер вказаного об'єкту нерухомого майна є 17773012121. Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень розмір частки вказаного нерухомого майна у спільної часткової власності складає 18/100 часток. Відповідно до технічного паспорта від 21.01.2014 року складеного КП Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбудоване нежитлове приміщення, що належить позивачу [PERSON], має загальну площу 396, 3 кв.м., знаходиться на другому поверсі та має в своєму складі: коридор № 1 = 10,4 кв. м , приміщення № 2 = 36,8 кв. м , коридор № 3 = 37,8 кв. м , приміщення № 4 = 58,2 кв. м , приміщення № 5 = 25,1 кв. м , кладова № 6 = 5,0 кв. м , приміщення № 7 = 18 , 8 кв. м , приміщення № 8 = 156, 1 кв. м , приміщення № 9 = 6, 6 кв. м , приміщення № 10 = 3, 9 кв. м , санвузол № 11 = 15 , 7 кв. м , приміщення № 12 = 21,9 кв. м. Всього 396,3 кв. м , що складає 18/100 часток в зазначеній будівлі, і вказана частка відповідно до договору купівлі продажу від 06.03.2013 року є вбудованою. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про виділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. В тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити виділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про виділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про виділ спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Представник позивач [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Орджонікідзевського міського нотаріального округу, з відповідною заявою про укладення договору про виділ в натурі 18/100 часток двоповерхової нежитлової будівлі, що розташоване у м. Покров по вул. Шатохіна, 3а, але оскільки не всі із співвласників вказаної будівлі мешкають у м. Покров, то укласти такий договір виявилось не можливим і їй було запропоновано звернутися до суду (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позивач на підтвердження можливості розподілу домоволодіння в натурі надала суду в якості доказу - висновок від 30 вересня 2015 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, складеного техніком КП «Нікопольське МБТІ» (а.с.11). У вказаному висновку від 30 вересня 2015 року зазначено на те, що за технічними показниками 18/100 частка спірного об'єкта домоволодіння відокремлена, та відповідно до технічного паспорту від 21 січня 2014 року вказане нежитлове приміщення має окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Відповідно до аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховного Суду України, судам запропоновано взяти до уваги, що учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч. 1 ст. 356 ЦК), а не на конкретно визначену частку в майні. Спільна часткова власність характеризується множинністю субєктів і єдністю обєкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна. Ідея спільної часткової власності полягає в тому, що майно належить усім співвласникам одночасно. Однак, фактично відповідно до технічного висновку КП « МБТІ» м. Нікополь від 30.09.2015 року та технічного паспорту належні [PERSON] на праві власності 18/100 часток у зазначеній будівлі складаються з конкретних наступних нежитлових приміщень: коридор № 1 = 10,4 кв. м , приміщення № 2 = 36,8 кв. м , коридор № 3 = 37,8 кв. м , приміщення № 4 = 58,2 кв. м , приміщення № 5 = 25,1 кв. м , кладова № 6 = 5,0 кв. м , приміщення № 7 = 18 , 8 кв. м , приміщення № 8 = 156, 1 кв. м , приміщення № 9 = 6, 6 кв. м , приміщення № 10 = 3, 9 кв. м , санвузол № 11 = 15 , 7 кв. м , приміщення № 12 = 21,9 кв. м. Всього 396,3 кв. м , що складає 18/100 часток в зазначеній будівлі, і вказана частка відповідно до договору купівлі продажу від 06.03.2013 року є вбудованою. Та частка вказаного обєкту нерухомості, що належить територіальної громаді фактично виділена у натурі. Відповідно до вказаного технічного висновку територіальної громаді м. Покров (колишній м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області належить на праві власності 569,7 кв. м , що складає 129/500 часток зазначеної будівлі. На вказаній частки знаходяться приміщення Орджонікідзевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області (перший та другий поверхи будівлі) та приміщення філії № 3 Покровської ЦБС (бібліотека)- другій поверх. Частки інших співвласників вказаного нежитлового приміщення фактично теж виділені в натурі, і складаються з конкретних нежитлових приміщень. Тому ніякого спору між співвласниками відносно користування нежитловими приміщеннями немає і вони не заперечують проти позову [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] 12.05.2016 року зверталася до виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області стосовно присвоєння поштової адреси її вбудованому нежитловому приміщенню , розташованому у двоповерховій будівлі № 3 по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровської області. Однак листом від 06.07.2016 року за № 11/275-2616/16 їй було відмовлено в задоволенні її клопотання з тієї підстави , що на даний час вона має поки тільки частку у спільній частковій власності , яка на даний час ще не була виділена в натурі і не має статусу самостійного обєкту. У разі набуття її часткою статусу самостійного обєкту вона має право повторно звернутися до виконавчого комітету за присвоєнням адреси. Тобто, виконком Покровської міської ради Дніпропетровської області фактично не заперечує проти присвоєння адреси її вбудованому нежитловому приміщенні , що складається з конкретних нежитлових приміщень з визначенням їх площі кожного окремо, але тільки після того , як вказане вбудоване приміщення буде мати статус самостійного обєкту з припиненням спільної часткової власності. Відповідно до ч. 3\~ст. 372 ЦК України\~у випадку поділа майна між співвласниками, право спільної сумісної власності припиняється. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про виділ в натурі 18/100 частки спірного об'єкта домоволодіння, що унеможливило укладення договору про виділ цього майна, на підставі наявних у справі доказів, оцінивши їх у сукупності, враховуючи визнання позову частиною відповідачів, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги позивачки про виділ у натурі частки із спільної часткової власності та визнання за позивачем права власності на окремий обєкт нерухомого майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved