Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з цим позовом і вказав, що [INFO] в м. Жмеринка Вінницької області помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді частини квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 лютого 1994 року на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради народних депутатів від 16 лютого 1994 року №1468. Спадщину після смерті батька позивач прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Мати позивача - [PERSON] - відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка у встановленому законом порядку. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у виді частини квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 лютого 1994 року на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради народних депутатів від 16 лютого 1994 року №1468. З 17 лютого 2016 року та до дня своєї смерті [PERSON] знаходилась на повному державному забезпеченні в Жмеринському психоневрологічному будинку-інтернаті. Позивач є військовим пенсіонером та проживає на території Російської Федерації, крім пенсії, інших доходів не має. У зв'язку із складним матеріальним становищем та військовими діями на території України позивач не мав можливості приїхати до України та подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Йому довелося знайти представника на території України - [PERSON], який і подав від імені позивача заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Проте йому відмовили у зв'язку з тим, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання такої заяви. Представник позивача вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті матері було пропущено позивачем з поважних причин. Представник просив визначити позивачу два місяці строку після набранням рішенням законної сили для прийняття спадщини після смерті матері. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити з вищевикладених підстав. Пояснюють, що позивач, будучи військовим пенсіонером, перебуваючи за межами держави Україна, боявся за своє життя з огляду на військовий конфлікт між Україною та РФ. Представник відповідача Жмеринської міської ради Смірнов С.М. в судовому засіданні та у відзиві на позов позовні вимоги вважав безпідставними. Зазначив, що відносини між нашою державою та Російською Федерацією є дійсно поганими, що є загальновідомим фактом та не потребує доказування. Однак поштовий зв'язок працює у звичному режимі, натягнуті дипломатичні відносини на це не вплинули. Тому позивач мав можливість звернутися до нотаріальної контори, надіславши відповідну заяву поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 18 квітня 2018 року в м. Нижній Тагіл Свердловської області Російської Федерації позивач видав довіреність на ім'я [PERSON]. Станом на 18 квітня 2018 року строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не був пропущений, однак представник позивача чомусь звернувся до нотаріуса в інтересах позивача з приводу прийняття спадщини лише 7 листопада 2018 року. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів видно, що позивач та його представники не надали доказів, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини після смерті його матері в період з [INFO] по 30 квітня 2018 року. Причини, що вказані в позовній заяві - важке матеріальне становище, натягнуті відносини між Україною та Російською Федерацією, проведення військових дій на території України - в розумінні статті 1272 ЦК України не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Крім цього представник відповідача звернув увагу на те, що представником позивача не було додано до позовної заяви копій свідоцтв про право на спадщину після смерті його батька, а тому не встановлено, яке майно позивач успадкував після смерті батька. Тому представник відповідача звернувся з відповідним запитом до відділу реєстрації. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відомості про зареєстровані права на квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. З пояснень представників позивача, які були надані в судовому засіданні випливає, що позивач приїздив в України в 2016 році для того, щоб оформити матір до психоневрологічного інтернату, в той час як військове вторгнення російських військ в східні області України почалося в квітні 2014 року. Тобто зазначені побоювання позивача приїхати на територію України для прийняття спадщини є невмотивованими та безпідставними. У зв'язку з цим вбачається, що позивач не прийняв спадщину після смерті батька. У зв'язку з вищевикладеним та необґрунтованістю позовних вимог, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано з Жмеринської міської державної нотаріальної контори спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.35). Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.121). Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до копії довіреності від 5 червня 2018 року позивач [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником та вести и його справи у всіх судових, адміністративних, державних та інших установах та організаціях України. Довіреність видана строком на 5 років, посвідчена Батищевим С.А., тимчасово виконуючим обов'язки нотаріуса, який займається приватною нотаріальною практикою по нотаріальному округу місто Нижній Тагіл та Пригородний район Свердловської області Стіхіной В.Є. (а.с.-10). Згідно з копією паспорта позивача, останній є громадянином Російської Федерації, зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.11, 12-14). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача, він народився [INFO] в м. Хабаровськ Російської Федерації, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16, 17-18). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, батьки позивача одружились 3 січня 1966 року (а.с.19). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в м. Жмеринка Вінницької області (а.с.20), у зв'язку з чим була знята з реєстрації по [ADDRESS] (а.с.23). Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в м. Вінниця (а.с.21), у зв'язку був знятий з реєстрації по [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 16 лютого 1994 року, яке було видано на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради народних депутатів від 16 лютого 1994 року №1468, квартира, яка знаходиться [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (а.с.24). Відповідно до копії витягів зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу та видано свідоцтва про право на спадщину 6 травня 2014 року (а.с.25-26). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.27). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] та [PERSON]І, не залишили (а.с.28, 29). Згідно з копією довідки комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» від 7 червня 2018 року [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] по день своєї смерті [INFO]. Разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.30). Відповідно до копії довідки Жмеринського психоневрологічного інтернату від 9 листопада 2018 року № 989, [PERSON] дійсно знаходилася на утриманні та повному державному забезпеченні в Жмеринському психоневрологічному будинку-інтернаті з 17 лютого 2016 року по день смерті [INFO] (а.с.31). Згідно з копією постанови державного нотаріуса Жмеринської міської державної нотаріальної контори Антал Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 7 листопада 2018 року №1114/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON], оскільки він не подав до Жмеринської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, не пред'явив жодних доказів постійного проживання разом із спадкодавцем (а.с.32). Відповідно до інформації, яка надана Жмеринською міською державною нотаріальною конторою 29 листопада 2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.37, 38). В судовому засіданні було також досліджено копію спадкової справи після смерті [PERSON], з якої видно, що спадщину після його смерті прийняв позивач та його мати позивача - [PERSON]. Їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.39-107). Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка належала померлому [PERSON] [ADDRESS] не видавались. Це підтверджується і наданою представником відповідача інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.113). Оцінивши вищевказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд, відповідно до вимог статей 77, 78, 79, 80 ЦПК України, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, отримані в порядку встановленому законом, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а в своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування, вони також не оспорювались відповідачем. Відповідно до частини третьої статті 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Зокрема, обставини, що з 2014 року по даний час відносини між Україною та Російською Федерацією є напруженими у зв'язку із військовим вторгненням Російської Федерації на територію східних областей України є загальновідомими та не підлягають доказуванню. Враховуючи, що позивач є колишнім військовослужбовцем та громадянином Російської Федерації, його побоювання щодо приїзду в Україну для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері є обґрунтованими. Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Норми частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини слід вважати, зокрема, тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Факт тривалого, навіть постійного, перебування позивача - спадкоємця після смерті своєї матері - за межами України визнаний представником відповідача Надані позивачем всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений позивачем, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача були перешкоди для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, і ці причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері є поважними.

Outcome: approved