Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ «Чорноморє плюс» на користь позивача суму боргу за додатковою угодою № 1 від 03 грудня 2013 року до договору № 354 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна від 17 січня 2008 року з урахуванням інфляції та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 128574,39 грн. та судовий збір у розмірі 1563,14 грн., а всього 130137,53 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17 січня 2008 року між ТОВ «Чорноморє плюс» та [PERSON] було укладено договір № 354 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна, відповідно до якого відповідач зобовязується передати у власність позивача пай з наступною передачею в натурі новозбудоване майно після здавання обєкту будівництва в експлуатацію, а позивач зобовязався прийняти новозбудоване майно і сплатити за нього відповідачу ціну паю, яка складає 448646,04 грн. Обєктом будівництва за зазначеним договором визначено 3-кімнатну квартиру будівельний номер № 70 загальною площею 109,68 кв.м, що розташована на 8 поверсі в секції № 2 жилого будинку № 7 по вул. Одеська в смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, тоді як відповідач порушив умови договору, а саме: не закінчив будівництво та не прийняв в експлуатацію житловий будинок до І-го кварталу 2008 року. Крім того, згодом виявилось, що на обєкт будівництва за договором існує ще один пайовик. У звязку з цим, 03 грудня 2013 року між ТОВ «Чорноморє плюс» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 354 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна від 17 січня 2008 року, відповідно до якої було змінено обєкт будівництва із зменшенням його загальної площі. При цьому відповідач зобовязався в строк до 01 травня 2014 року повернути позивачу грошові кошти в розмірі 77963 грн., які останній повинен прийняти, після чого обовязок ТОВ «Чорноморє плюс» по поверненню коштів вважається виконаним. В травні 2014 року відповідачем повернуто позивачу грошові кошти у розмірі 7800 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання договірних зобовязань, залишок коштів у розмірі 70163 грн. не повертає, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому пояснила, що у звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, він повинен сплатити позивачу, окрім основної суми боргу, інфляційні нарахування за період з 01.05.2014 року по 23.08.2016 року в сумі 53538,72 грн., а також 3% річних в сумі 4872,67 грн. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по причині відрядження, яка визнана судом неповажною у звязку з відсутністю підтверджуючих документів. З урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 17 січня 2008 року між ТОВ «Чорноморє плюс» та [PERSON] було укладено договір № 354 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна, відповідно до якого відповідач зобовязується передати у власність позивача пай з наступною передачею в натурі новозбудоване майно після здавання обєкту будівництва в експлуатацію, а позивач зобовязався прийняти новозбудоване майно і сплатити за нього відповідачу ціну паю, яка складає 448646,04 грн. (а.с.11-13). Обєктом будівництва за зазначеним договором визначено 3-кімнатну квартиру будівельний номер № 70 загальною площею 109,68 кв.м, що розташована на 8 поверсі в секції № 2 жилого будинку № 7 по вул. Одеська в смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області. Відповідно до п. п. 5.1, 5.2, 5.3 договору № 354 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна ціна паю становить 448646,04 грн., з яких 448646,04 грн. є вартість паю, в т.ч. 74774,34 грн. складає ПДВ. Пайовик передає товариству у термін 5 (пять) банківських днів, після підписання даного договору, первісний внесок у розмірі 296106,39 грн. і складає 66% від вартості новозбудованого майна. Сплата залишених пайових внесків здійснюється пайовиком товариству у наступному порядку: розмір внеску - 152539,65 грн., строк оплати - 25 березня 2008 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши на рахунок відповідача відповідні суми грошових коштів, що підтверджується платіжними дорученнями № 01 від 18 січня 2008 року на суму 296106,39 грн., № 02 від 24 березня 2008 року на суму 50846,33 грн., № 3 від 24 квітня 2008 року на суму 30000 грн., № 04 від 04 червня 2008 року на суму 35000 грн., № 05 від 24 червня 2008 року на суму 36933,32 грн. (а.с.14-16). В свою чергу відповідачем, всупереч умовам договору, не закінчено будівництво та не прийнято в експлуатацію житловий будинок до І-го кварталу 2008 року. Крім того, згодом виявилось, що на обєкт будівництва за договором існує ще один пайовик. У звязку з цим, 03 грудня 2013 року між ТОВ «Чорноморє плюс» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 354 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна від 17 січня 2008 року, відповідно до якої було змінено обєкт будівництва із зменшенням його загальної площі (а.с.17). Пунктом 2 додаткової угоди встановлено, що у звязку зі зменшенням загальної площі з 109,68 кв.м, яка була у первісному договорі на 92,18 кв.м, товариство зобовязується в строк до 01 травня 2014 року повернути пайовику грошові кошти в розмірі 77963 грн. Також зазначені грошові кошти може повернути й інша особа за погодженням із товариством. В такому випадку пайовик повинен прийняти кошти, після чого обовязок товариства по поверненню коштів вважається виконаним. В судовому засіданні було встановлено, що в травні 2014 року відповідачем повернуто позивачу грошові кошти у розмірі 7800 грн., про що останнім було надано відповідну розписку, яка зберігається у відповідача. До цього часу відповідач ухиляється від виконання договірних зобовязань, залишок коштів у розмірі 70163 грн. не повертає. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до розрахунків, складених представником позивача, розмір інфляційних нарахувань за період з 01.05.2014 року по 23.08.2016 року становить 53538,72 грн., а 3% річних 4872,67 грн. (а.с.18, 19). З урахуванням викладеного, суд вважає, що права позивача порушені відповідачем, оскільки він не виконує взяті на себе зобовязання, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved