overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

представник позивача звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON], в якому вказує, що 18 жовтня 2010 року між ними було укладено договір № 23 про надання освітніх послуг, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останнього. Вартість навчання на один навчальний рік становила 3310 гривень. Станом на 04 вересня 2013 року заборгованість відповідача за навчання становить 1768,75 гривень, які та в добровільному порядку не оплачує. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 1768,75 гривень та 229,40 гривень судового збору. Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору № 23 від 18 жовтня 2010 року про надання освітніх послуг Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького зобов'язувався за рахунок коштів [PERSON] здійснити її навчання за напрямом підготовки «Екологія, охорона навколишнього середовища». Наказом Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького № 675-4 від 08 жовтня 2010 року, [PERSON] зараховано студентом першого курсу заочної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр». Відповідно до розрахунку заборгованості по платному навчанні, заборгованість [PERSON] по оплаті за навчання станом на вересень місяць 2013 року становить 1768,75 гривень, з яких 1655 гривень основного боргу та 113,75 гривень пеня за несвоєчасну плату за навчання. У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. - 2 - Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки [PERSON], уклавши договір із Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького про надання освітніх послуг, взяла на себе зобов'язання оплачувати надані їй послуги по навчанню, які порушила, а тому позов слід задоволити та стягнути з [PERSON] на користь Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 1768,75 гривень та 229,40 гривень судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] простягнення заборгованості за кредитним договором. в обґрунтування вимог якого зазначив, що 24 вересня 2018 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» і відповідачкою було укладено кредитний договір № 29.110.0918.ФО_К, відповідно до якого АТ «Юнекс Банк» надав відповідачці кредит в сумі 29 900 гривень 00 копійок зі сплатою 12,0 % річних та комісією за обслуговування кредиту 2,99 % щомісячно. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту щомісячно щляхом сплати чергових платежів в порядку та на умовах відповідно до п.п. 2.3, 2.4, 2.5 кредитного договору, зі строком погашення кредиту не пізніше 24.09.2021 року. Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує належним чином, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, існуючу станом на 13.06.2019 року заборгованість за кредитом в розмірі 37 490,39 грн., у тому числі: сума заборгованості по поверненню кредитних коштів складає 28 266,78 грн, сума заборгованості за процентами та комісією складає 9 223,61 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, зазначила, що борг утворився в зв`язку зі складними життєвими обставинами. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, роз`яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала, та визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачкою позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду АР Крим з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача в дохід держави майнову шкоду, спричинену рибним запасам Ураїни в розмірі 4420 грн. Вимоги мотивує тим, що 28.01.2013 року о 21 годині 45 хвилин відповідач [PERSON] в Балаклавській бухті м. Севастополя здійснював лов риби, при цьому виловив рибу «Сингіль» у кількості 4 екз. та рибу «Луфар» у кількості 4 екз., яка була менше дозвільного розміру, чим спричинив шкоду рибним запасам України в розмірі 4420 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповідався завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст .174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 28.01.2013 року о 21 годині 45 хвилин відповідач [PERSON] в Балаклавській бухті м. Севастополя здійснював лов риби, при цьому виловив рибу «Сингіль» у кількості 4 екз. та рибу «Луфар» у кількості 4 екз., яка була менше дозвільного розміру, чим спричинив шкоду рибним запасам України в розмірі 4420 грн. Вина [PERSON], окрім визнання своєї вини, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.01.2013 року (а.с.5); постановою про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] (а.с.6-7). Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплачує завдану матеріальну шкоду, то вона підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 34 закону України «Про тваринний світ» передбачає, що користувачі зобов'язані дотримуватися встановленим правилам, нормам, лімітам і строкам використання об'єктів тваринного світу, а також використовувати тваринний світ засобами, які не допускають порушення цілісності природного середовища. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Представник позивача звернувся з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «СК`УНІКА» суму збитків у розмірі 104 346,80 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Представник позивача звернувся з вищезазначеним позовом до суду. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Між позивачем та відповідачем 10 травня 2011 року укладено договір №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, умови та правила користування платіжною карткою. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором, яка станом на 02 вересня 2014 року становить 23 951,93 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Присутній у залі суду представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 10 травня 2011 року укладено договір №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, умови та правила користування платіжною карткою (а.с.6-10). Відповідач належним чином зобов'язання не викону, у зв'язку з чим станом на 02 вересня 2014 року виникла заборгованість, яка становить 23 951,93 грн. (а.с.4-5). Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Представник позивача звернувся з зазначеною заявою посилаючись на те, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.08.2006 року є власником частини побудованого за час шлюбу з відповідачем житлового будинку за адресою м. Свалява, вул. Єсеніна, 2а/1. Зазначає, що за згаданим будинком зареєстрована земельна ділянка, площею 0,04 га, яка також належить позивачу згідно державного акту на право приватної власності, серії ІІІ-ЗК № 022209 від 19.08.2002року. Так як відповідач намагається скасувати вищезгадані свідоцтво та державний акт, просить суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,04 га за адресою м. Свалява, вул. Єсеніна, 2а/1, належної йому згідно державного акту серії ІІІ-ЗК 022209 та визнати дійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок за вказаною адресою. У судовому засіданні з вищенаведених підстав представник позивача заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, пояснивши, що згідно рішення Свалявського районного суду свідоцтво позивача про право власності на частину житлового будинку скасовано, земельна ділянка за адресою м. Свалява, вул. Єсеніна, 2а/1 міською радою не виділялася. Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, хоча про дату та час судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином ( а.с. 63, 73 ). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та обміркувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК 022209 за позивачем за адресою м.Свалява, вул.Єсеніна, 2а зареєстрована земельна ділянка, площею 0,04 га для обслуговування житлового будинку ( а.с. 10 ). Рішенням Свалявського районного суду від 18 травня 2004 року між позивачем та відповідачем проведено розподіл спільного майна подружжя, а саме житлового будинку ( а.с. 87-88 ). Згідно чинного рішення Свалявського районного суду від 24 липня 2014 року свідоцтво позивача про право власності на житловий будинок за адресою м. Свалява, віл. Єсеніна, 2а/1 скасовано та знято з реєстрації ( а.с. 86). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Статею 16 згаданого кодексу, визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За ст. 60 ЦПК україни кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Так як позивачем та його представником на надано належних доказів щодо підтвердження заявлених вимог і таких не здобуто за час розгляду справи, позовні вимоги не грунтуються на законі, обраний ним спосіб захисту не передбачений законом, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовною заявою до суду, та пояснює, що між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] 17.01.2011 року був укладений кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідачці був наданий кредит на суму 20000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 38249,19 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2011 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] було укладений кредитний договір № б/н за умовами якого відповідачці був наданий кредит на суму 20000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією Витягу з Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку (а.с. 12-26). Позичальником не виконані зобовязання, щодо погашення суми кредиту та сплати відсотків за кредитним договором № б/н від 17.01.2011 року, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 13.06.2017 р. становить 38249,19 грн. та складається з заборгованості по кредиту в сумі 8582,15 грн., заборгованості за відсотками в сумі 3 15437,36 грн., пені 11932,10 грн., штрафів в сумі 500, 00 грн., (фіксована частина), 1797,58 грн. (процентна ставка) що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 7-9). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Таким чином суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом в інтересах [PERSON] та просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 19180 гривень, мотивуючи тим, що позивач 14.11.2013 року позичив [PERSON] гроші в сумі 19180 гривень, що еквівалентно 2339 доларів США, які та зобов'язувалася повернути до 01.02.2014 року, що підтверджується розпискою, однак по даний час відповідачка борг не повернула, його вимоги про повернення коштів ігнорує. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився та згідно поданих заяв позовні вимоги підтримав повністю, крім того просив суд стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоч належно повідомлялася про дату, місце та час розгляду справи в суді в газеті «Урядовий Кур'єр» від 25.04.2014 р. № 76, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе вирішити справу згідно ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, за наявності у справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно розписки від 14.11.2013 року [PERSON] позичила у [PERSON] 19180 гривень, що еквівалентно 2339 доларів США, які та зобов'язувалася повернути до 01.02.2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачка [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вказаною розпискою належним чином не виконала, чим порушуються права позивача. За таких обставин суд приходить до переконання, що позов слід задоволити. Крім цього, з відповідачки [PERSON] в користь позивача слід стягнути 873,60 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом в суд та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ „Укрсоцбанк заборгованість в розмірі 31713 гривень 44 копійки за кредитним договором № 131А від 25 березня 2008 року та судовий збір в розмірі 1378 гривень, мотивуючи свою заяву тим, що відповідачка не виконала належним чином умов договору. В судове засідання представник позивача не зявився та подав суду заяву з проханням справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обємі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснивши що заборгованість утворилася із-за відсутності коштів для сплати кредиту та процентів по ньому, через важке матеріальне становище. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідачку по справі, рахує, що позов доведений та підлягає до задоволення із наступних підстав. ПАТ „Укрсоцбанк та [PERSON] 25 березня 2008 року уклали кредитний договір № 131А, згідно якого відповідачка отримала від позивача кредит в розмірі 94500 гривень із сплатою 8,88 процентів річних із терміном сплати до 24 березня 2015 року. Кредит надавався для придбання легкового автомобіля. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав повністю та передав відповідачці [PERSON] всю суму кредиту в розмірі 94500 гривень. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. В результаті неналежного виконання відповідачкою своїх боргових зобовязань за кредитним договором, у неї перед позивачем станом на 22 січня 2016 року виникла кредитна заборгованість. Відповідно до наданих суду розрахунків заборгованість за кредитом становить 14633,92 гривень, проценти -2549,03 гривні, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 7602,43 гривні, пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 699,08 гривень, розмір інфляційних витрат за кредитом 5696,25 гривень, розмір інфляційних витрат за відсотками - 532,73 гривні, а всього сума заборгованості становить 31713 гривень 44 копійки. Ця сума підлягає до стягнення з відповідачки в повному обємі. До стягнення підлягає також сплачений позивачем судовий збір по справі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved