Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.12.2009 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір. Зазначає, що банк свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у звязку з чим станом на 30.09.2016 року має заборгованість у розмірі 40350,26 грн. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 40350,26 грн. за кредитним договором № б/н від 10.12.2009 року та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України. На підставі наявних у справі письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 10 грудня 2009 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н на суму кредитного ліміту 4000,00 грн. про що свідчить заява з умовами і правилами надання банківських послуг, підписані відповідачем (а.с. 07-13). Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг, [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених даним Договором; у випадку невиконання обовязків за договором, за вимогою банку виконати обовязок по поверненню кредиту, сплаті винагороди банку. Згідно з п. 8.6. Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів [PERSON] зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. та 5% від суми позову. Не виконуючи належним чином свої зобовязання за кредитним договором, згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 10.12.2009 року, укладеного між сторонами, станом на 30.09.2016 року за відповідачем утворилася заборгованість на загальну суму 40350,26 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 3919 (три тисячі девятсот девятнадцять) грн. 42 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 31061(тридцять одна тисяча шістдесят одна) грн.30 коп., заборгованість за пенею та комісією 3210 (три тисячі двісті десять) грн.00коп.; штрафу (фіксована частина) 250 (двісті пятдесят) грн.00коп. та штрафу (процентна складова) 1909 (одна тисяча девятсот девять) грн. 54 коп. (а.с. 06-09). Згідно з ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved