Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача, який є власником квартири [ADDRESS], заборгованість за житлово-комунальні послуги, що за період з 01.05.2013 року по 01.06.2015 року становить 14354,21 грн., а також індекс інфляції в сумі 5103,25 грн., 3 % річних в сумі 302,04 грн., а всього 19759,50 грн., та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.08.2007 року є власником квартири [ADDRESS]. Однак за утримання житла та за користування комунальними послугами відповідач належним чином не сплачує і тому станом на 01.06.2015 року має заборгованість в розмірі 19759,50 грн., що складається з основної суми заборгованості у розмірі 14354,21 грн., індексу інфляції у сумі 5103,25 грн. та 3 % річних в сумі 302,04 грн. Заборгованість відповідача підтверджується бухгалтерським розрахунком суми боргу та іншими матеріалами справи. Позивач як виконавець житлово-комунальних послуг надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення. Відповідно до Розпоряджень КМДА позивач зобов'язаний збирати зі споживачів оплату за спожиті послуги. Відповідно до ст.162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім того, обов'язок на власників приміщення по несенню витрат на утримання будинку і прибудинкової території, сплаті комунальних послуг покладений нормами ст.322 ЦК України. За нормами ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду ЖБК, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахунком книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. З наданого позивачем рахунку-попередження від 10.06.2015 року вбачається, що відповідач має заборгованість за сплату житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2013 року по 01.06.2015 року у розмірі 14354,21 грн. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення та 3% річних. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за житлового комунальні послуги в розмірі 14354,21 грн., а також індексу інфляції в сумі 5103,25 грн. та 3 % річних в сумі 302,04 грн., а всього 19759,50 грн. є правомірними та обґрунтованими. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 19759,50 грн., а також згідно зі ст.88 ЦПК України сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved