overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 20 листопада 2005 року, який було зареєстровано Молотківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис №5. Заявлені вимоги представник позивача [PERSON] мотивує тим, що протягом тривалого часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина, що негативно впливає на її психологічний та емоційний стан. На даний час сімя існує тільки формально. Позивачка [PERSON] вважає своє рішення обдуманим та обґрунтованим, просить шлюб між сторонами розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про місце, день та час розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, спираючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, заяв та клопотань від нього не надходило, хоча він відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається таким, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд з'ясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-ИД №011726, виданого 20 листопада 2005 року Молотківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, зареєстрували шлюб 20 листопада 2005 року, про що зроблено відповідний запис в книзі реєстрації актів про одруження №5. Від даного шлюбу в подружжя народився син: Роман, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №065266, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №159. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім'я розпалась. Позивач миритись не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. За час розгляду справи в суді відносини між ними не змінились. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини їх життя, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у березні 2014 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Представник позивачки зазначає, що батько позивачки в повному обсязі сплатив пайовий внесок за вказану вище квартиру, що підтверджується відповідною довідкою ЖБК «Алмаз», на балансі якого перебуває вищезазначений житловий будинок. Проте, за життя батько позивачки не встиг оформити правовстановлюючі документи на спірну квартиру, хоча у 1993 р. склав заповіт на користь своєї останньої. Представник позивачки звернувшись до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, отримав відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану вище квартиру, а тому представник позивачки просить суд визнати за його довірителькою право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача ЖБК «Алмаз», який є головою правління вказаного Кооперативу з 2009 р., в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що померлого [PERSON] знав особисто, дочкою якого є позивачка та який, в свій час, склав заповіт на користь останньої. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 18), причини своєї неявку суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення представників позивачки, відповідача та дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що представник відповідача ЖБК «Алмаз» в особі його голови правління - Гаврилова О.В. повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі, ст.ст. 321, 328, 1220, 1261, 1268. 1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 60, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у липні 2017 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] р. помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на ? частину земельної ділянки в Святошинському районі, по [ADDRESS], інша частина вказаної земельної ділянки належить відповідачці [PERSON]. Представник позивачки зазначає, що батько позивачки 04.06.2013 р. склав заповіт, відповідно до якого спадкоємницею всього його майна є позивачка [PERSON] Проте, позивачка звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніни Т.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, отримала відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану вище частину земельної ділянки, а тому представник позивачки просить суд визнати за його довірителькою право власності на ? частину земельної ділянки в Святошинському районі, по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав (ас. 32). Відповідачка [PERSON] до суду не з'явилась, 07.11.2017 р. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та визнала в повному обсязі (ас. 30). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 29), причини своєї неявку суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі, ст.ст. 321, 328, 1220, 1261, 1268. 1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у листопаді 2013 р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2013 р. позовні вимоги про розірвання шлюбу були виділенні в окреме провадження. Представник позивачки в обгрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2002 року. Від даного шлюбу позивачка народила [INFO] дочку [PERSON]. Представник позивачки зазначив, що сторони з жовтня 2011 р. господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, оскільки спільне проживання їх сім'ї стало неможливим через постійні сварки, проживають окремо, в зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та зазначила, що підстав для збереження їх з відповідачем сім'ї не має. Представник відповідача в судовому засіданні 06.03.2014 р. позов не визнав та просив надати строк для примирення. Суд, задовольнивши клопотання представника відповідача, надав сторонам строк для примирення. В судовому засіданні 08.04.2014 р. позивачка та представник відповідача зазначили, що примирення між подружжям не відбулось. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, представник відповідача проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2002 р. (а.с. 6). Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON] (а.с. 5). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено представником відповідача, сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, проживають окремо, при цьому, як вбачається з пояснень позивачки, остання наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем не дивлячись на наданий судом строк для можливості збереження їх сім'ї та примирення сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні цього шлюбу. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено та підтверджено сторонами, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, при цьому позивачка категорично зазначила, що не має наміру примиритися з відповідачем, в зв'язку чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у лютому 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] р. у сторін народився син - [PERSON], який проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні. Представник позивачки зазначає, що відповідач батьківського обов'язку по утриманню та вихованню сина не виконує, коштів не надає, вихованням дитини не займається, а тому представник позивачки просить стягнути відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 25 % від всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення . Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що в судовому засіданні відповідач [PERSON] та уповноважені його представники повністю визнали позовні вимоги [PERSON] в особі її представника [PERSON], який не заперечував проти повного визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у лютому 2019 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2006 року. У період даного шлюбу позивачка [INFO] народила сина [PERSON] , [INFO] дочку [PERSON] та [INFO] доньку [PERSON] . Представник позивачки зазначає, що подружжя тривалий період часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Представник позивачки вважає, що збереження в подальшому даної сім`ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв`язку з чим просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, представник позивачки позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 48, 49). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] , поданої представником [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у червні 2017 р. звернулась до суду з позовними вимогами про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за межі України у період з 17.11.2017 р. по 26.11.2017 р. до країни прямування - Арабська Республіка Єгипет без згоди та супроводу батька [PERSON] 08.11.2018 р. до суду надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої представник позивачки [PERSON] просила суд надання дозвіл на виїзд малолітніх дітей за межі України у період з 01.07.2018 р. по 31.01.2018 р. до країни прямування - Республіка Болгарія без згоди та супроводу батька [PERSON] (ас. 91-92). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2018 р. постановлено рішення яким позов [PERSON] задоволено (а.с. 178-180). 20.06.2018 р. до суду надійшла заява представника позивачки про постановлення додаткового рішення, оскільки суд при постановленні судового рішення не вирішив питання щодо стягнення з відповідача судового збору. В порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд розглядає заяву про постановлення додаткового рішення без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви та необхідність постановлення додаткового рішення з наступних підстав. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Судом встановлено, що представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звертаючись у червні 2017 р. до суду із вказаним вище позовом надала докази сплати судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 98 від 21.06.2017 р. (ас. 6). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, оскільки судом встановлено, що при подачі до Святошинського районного суду м. Києва позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за межі України був сплачений судовий збір, в підтвердження чого була надана відповідна квитанція, при цьому, суд постановляючи судове рішення не вирішив питання про розподіл судових витрат, заява про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кузьмін Є.В. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.08.2018 року Вовчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 63. Ухвалою суду від 19.05.2021 року провадження у справі було відкрито, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки [PERSON] -адвокат Кузьмін Є.В. в судове засідання надав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою у судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб необхідно розірвати, виходячи з наступного… Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що 11.08.2018 року між сторонами було укладено шлюб, про що Вовчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис №63 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені з 08 березня 2020 року, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сім`ї є несумісність характерів і різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття поваги та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу позивачка не виявила. Питання про судові витрати суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Пацула В.О. звернувся до суду з позовом в її інтересах до Іванівської сільської\~ради Теребовлянського\~району Тернопільської\~області,\~третя особа\~без самостійних\~вимог:\~приватний нотаріус\~Теребовлянського районного\~нотаріального округу\~Тернопільської області\~Гордєєва Людмила\~Іванівна,\~ про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивачка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, посилаючись на мотиви викладенні у позовній заяві. Представник позивачки - адвокат Пацула В.О. позовні вимоги підтримав. Представник Іванівської сільської ради у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є його заява, згідно якої він проти задоволення позовних вимог не заперечив та просить справу слухати в його відсутності. Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Причини про визнання додаткового строку для прийняття спадщини суд визнає поважними, а тому вважає що позовні вимоги слід задовільнити. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved