Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Представник служби у справах дітей Кельменецької районної державної адміністрації Бурлака В.С. позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснив, що відповідачі не займаються вихованням дітей та ухиляються від виконання батьківських обов'язків, в тому числі по матеріальному утриманню дітей. Відповідач [PERSON] після поміщення дітей до лікарні, а в подальшому в «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Чернівці не навідувалася до дітей. В зв'язку з цим орган опіки піклування ухвалив висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав. Відповідач [PERSON] позов не визнала повністю та пояснила, що в неї склалися складні життєві обставини, зокрема з приводу житла. Вона зареєстрована в смт. Кельменці, але фактично проживає в [ADDRESS], так як намагалася працевлаштуватись. В пошуках роботи вона залишила дітей із своєю знайомою по вказаній адресі і поки займалась пошуком роботи, дітей забрали в лікарню. Вона навідувала дітей в будинку дитини, а останнім часом не вживала заходів для того щоб забрати дітей, так як директор будинку дитини та її адвокат пояснили, що потрібно дочекатись остаточного рішення суду. Просить не позбавляти її батьківських прав та надати їй можливість забрати дійте з будинку дитини та повноцінно займатись їхнім вихованням. Заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] згідно свідоцтв про народження є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком дітей - позивачів: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] Відповідачі не займалися вихованням своїх дітей: [PERSON] та [PERSON], не піклувалися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний стан, матеріально дітей не підтримували, а також ухилялися від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, які досліджені судом, зокрема листом комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» від 19.03.2018 року № 198/01-21, актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 7 березня 2018 року, листом Районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 02.04.2018 року №77/01-07, письмовими поясненнями [PERSON] від 12.03.2018 року, розпорядженням Кельменецької районної державної адміністрації від 02.04.2018 року № 91, висновком Кельменецької районної державної адміністрації від 24.04.2018 року № 01-28/846 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, листом комунальної медичної установи «обласний спеціалізований будинок дитини» від 29.05.2018 року № 264. Такою своєю бездіяльністю відповідачі порушували ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідачі порушували ст. 150 Сімейного кодексу України згідно якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Судом також встановлено, що на даний час діти - відповідач [PERSON] навідує дітей в будинку дитини має в користуванні житло, що підтверджується договором позички з додатками (а.с.135-137), має задовільний стан здоров'я, що підтверджується довідкою ПП «Регіон - Центр) ( а.с.132) сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду, медичною довідкою про проходження психіатричного огляду та медичною карткою медичного огляду ( а.с.133,134,138) [PERSON], має постійне місце роботи та висловила бажання проживати з дітьми та займатись їх вихованням та матеріальним утриманням, про що свідчать дії відповідача [PERSON] по скасуванню заочного рішення в даній справі, її безпосередня участь у розгляді даної справи. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України відповідачі зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні часу, з якого слід стягати аліменти, суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 25 квітня 2018 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області слід задовольнити частково, а саме: слід позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року; слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття, починаючи з 25 квітня 2018 року; Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави 1409 гривні 60 копійок судового збору. Суд вважає, що в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів слід відмовити. При цьому суд вважає, що слід попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що слід покласти на Кельменецьку районну державну адміністрацію Чернівецької області та Чернівецьку міську раду Чернівецької області контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків. На підставі ст.ст. 150, 164-166, 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial