Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Представник позивача Поліщук Олексій Миколайович звернувся до суду з названим позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу за договором позики у розмірі 29004,30 гривень, 111,96 гривень відсотків, в всього 29116,26 гривень. Разом з цим просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 1152,60 гривень (768,40 гривень за подання заяви та 384,20 гривень за заяву про забезпечення позову) та 2000 гривень витрат на правничу допомогу. Посилається на те, що 27.06.2018 року він надав відповідачу грошові кошти в сумі 1000 євро в якості позики. Вказану суму [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] в еквіваленті у національній валюті гривні в термін до 25.10.18. В підтвердження отримання грошових коштів між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики від 27.06.18. На момент звернення до суду відповідач кошти позивачу не повернув. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Через канцелярію суду [PERSON] подала заяву про те, що розгляд справи просить проводити за її відсутності. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, своїх заперечень на позовні вимоги суду не надав, про місце і час слухання справи повідомлений шляхом направлення судових повісток та оголошення на інтернет сайті «Судова влада України». Справа слухалась в порядку статті 280 ЦПК України (заочний розгляд справи). Судом встановлено наступне. З договору позики від 27 червня 2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] \~ отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 1000 (тисяча) євро. Строк виконання зобов`язання сторонами визначений в п. 1.2 Договору до 25.10.18. Позивач вказує в заяві, що відповідач уникає зустрічей з нею, не відповідає на телефонні дзвінки та жодних дій спрямованих на повернення боргу не вчиняє. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 626 ЦПК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. З правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в Постанові Пленуму Суду № 5 від 30.03.2012, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня, як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-1672цс16 від 21.12.2016. Відповідно до ч.2 ст.360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Суд не вбачає підстав відступати від вищевикладеної правової позиції. Отже, договір позики наданий суду позивачем є дійсним і не оспорювався в судовому порядку. Суму позики 29004 (двадцять дев`ять тисяч чотири) гривні 30 коп. суд вважає доведеною. Відсотки за користування позикою та порядок їх нарахування визначені в п.п. 2.3 та 2.5 Договору та становлять 0,001% від суми позики за кожен день прострочення. Суму відсотків в гривнях заявлену в позовних вимогах за користування позикою в сумі 111 (сто одинадцять) гривень 96 коп. суд вважає обґрунтованою. Крім того, суду надано договір про надання правової допомоги від 17.07.19 №17.07./19 укладений між адвокатським бюро Поліщука О. [PERSON] в особі керуючого та [PERSON] та на підтвердження оплати за даним договором надана Додаткова угода №1 до даного договору, якою визначена вартість юридичних послуг адвоката Полішука О.М. в розмірі 2000 грн. 00 коп., та квитанцію №N1EBR391M від 18.07.19 з якої вбачається, що вартість послуг адвоката позивачем оплачена в розмірі 2000 грн. 00 коп. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 29116 (двадцять дев`ять тисяч сто шістнадцять) гривень 26 коп. за зазначеним договором позики, підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується договором від 27.06.18, визначений в договорі строк для повернення позики закінчився, підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань у суду відсутнє. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму та відсотки відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. В даному випадку позивач заявив вимоги лише про відшкодування річних відсотків від суми заборгованості за весь час прострочення передбачених в договорі в розмірі 0.001% від суми заборгованості за кожен день прострочення. Отже,\~позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання відповідача, щодо повернення суми позики на момент вирішення судом справи не виконані. [PERSON] ухиляється від його виконання безпідставно утримуючи у себе грошові кошти позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., однак судовий збір сплачений позивачем за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 384 грн. 20 коп. в даній цивільній справі, відшкодуванню не підлягає, оскільки в задоволенні цієї заяви судом було відмовлено.

Outcome: approved