Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15483,87 грн. та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 20.08.2009 року був укладений кредитний договір №б/н, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг та тарифів, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 500 грн. із сплатою 30 % на рік. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та овердрафту), оплату винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. В звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 23.01.2018 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 15483,87 грн., яка складається з: - нарахованих відсотків за користуванням кредитом 9080,92 грн., - нарахованої пені 7079,06 грн., - штраф (фіксована частина) 500 грн., - штраф (відсоткова складова) 713,52 грн. Позичальник належним чином свої зобовязання не виконує, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Також позивачем разом з позовом були надані документи про зміну найменування юридичної особи на ПАТ КБ «Приватбанк». Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 27.04.2018 року відкрито провадження у справі за за вищевказаною позовною та розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 05.10.2018 року розгляд справи за позовом представника ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність та позов визнає частково, а саме просить відмовити у стягненні з нього штрафів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 20.08.2009 року був укладений кредитний договір №б/н, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг та тарифів, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 500 грн. із сплатою 30 % на рік. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та овердрафту), оплату винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. В звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 23.01.2018 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 15483,87 грн., яка складається з нарахованих відсотків за користуванням кредитом та нарахованої пені. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з 500,00 грн. - фіксована частина штрафу та 713,52 грн. - процентна складова штрафу, то суд приходить до висновку, що ці позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Таким чином, зазначені позивачем підстави для стягнення штрафу не передбачені ст. 549 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначені у п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг умови договору є нікчемними. Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 15483,87 грн. за кредитним договором б/н від 20.08.2009 року, суд не може вийти за межі заявлених позивачем вимоги та підлягає стягненню саме ця сума. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов представника ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки за користування та пеню в розмірі 15483,87 грн. та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 грн., в задоволені інших вимог необхідно відмовити.

Outcome: approved