Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . Перед смертю [PERSON] зробив заповіт на все своє майно на ім`я позивача. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, серед якого також наявний садовий будинок [ADDRESS] . Вказаний садовий будинок був побудований [PERSON] в період часу з 1990 року по 1991 рік, але право власності на вказаний садовий будинок [PERSON] не оформлював та не реєстрував. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є була відкрита спадкова справа №10/2018 за заявою позивача та ним було отримано свідоцтво про право на спадщину на автомобіль, належний [PERSON] , а отримати свідоцтво про право на спадщину на садовий будинок у неї не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на садовий будинок. Жодного спору у позивача з будь - якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Як єдиний спадкоємець за заповітом він має право на оформлення спадщини після смерті [PERSON] . В зв`язку з зазначеним, представник позивача просив суд: - встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] садового будинку [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на садовий будинок [ADDRESS] складається з: літ А1 - садовий будинок (загальна площа 39,9 кв. метра, з яких основна площа 15,8 кв. метра і допоміжна 24,1 кв. метра), літ. Б1 - літня кухня, літ. В1 - кухня, літ. Г1 - кухня, літ. Д1 - будівля побутових приміщень, літ. Е1 - сарай, літ. Ж1 - альтанка, літ. З1 - альтанка, літ. И1 - убиральня, літ № 1-2, I - надвірні споруди згідно спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 74, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно заповіту складеного 13.09.2017 р. та посвідченого секретарем виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме майно нерухоме та рухоме, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав [PERSON] . Відповідно до технічного паспорта від 11.06.2019 року садовий будинок [ADDRESS] складається з: літ. А1 - садовий будинок (загальна площа 39,9 кв. метра, з яких основна площа 15,8 кв. метра і допоміжна 24,1 кв. метра), літ. Б1 - літня кухня, літ. В1 - кухня, літ. Г1 - кухня, літ. Д1 - будівля побутових приміщень, літ. Е1 - сарай, літ. Ж1 - альтанка, літ. З1 - альтанка, літ. И1 - убиральня, літ № 1-2,I - надвірні споруди. З витягу зі спадкового реєстру № 50812862 від 06.02.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] . приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 61965629 та номером у нотаріуса 10/2018. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56815381 від 11.07.2019 р. приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 61261042, дата посвідчення 13.09.2017 р., місце посвідчення Виконавчий комітет Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] садового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved