Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Прокурор Першотравневого району м. Чернівці звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Посилався на те, що вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.07.2014 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, в якому встановлено, що [PERSON], працюючи в період часу з 09.06.2008 року по 03.12.2003 року завідуючим гуртожитку Чернівецького виробничого підприємства «Черемош» українського товариства глухих, який знаходиться в м. Чернівці по 2-му провулку Кармелюка, буд. № 2 м. Чернівці, будучи службовою особою, яка наділена організаційно - розпорядчими функціями та матеріально - відповідальною особою, умисно, з корисливих мотивів, привласнила грошові кошти в розмірі 39140, 39 грн., які були ввірені ій мешканцями гуртожитку, в тому числі [PERSON] у розмірі 6855, 09 грн., для здійснення оплати за користування житлово- комунальними послугами. Зазначав, що [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства, отримує соціальну допомогу по інвалідності в розмірі 949 грн. Внаслідок незаконних дій [PERSON] [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, а відповідач добровільно не повертає завдану шкоду. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], 6855, 09 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідача [PERSON] дослідивши надані документи та докази, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] привласнила злочинним шляхом ввірені ій кошти позивача [PERSON] у розмірі 6855,09 грн. Дана обставина підтверджується вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.07.2014 року, відповідно до якого [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Та на підставі ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року: «Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.». З викладеного випливає, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню відшкодування матеріальної шкоди у сумі 6855,09 гривень. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що матеріальна шкода позивачу нанесена незаконними діями відповідача, яка визнала позов в повному обсязі, визнання ним позову не суперечить обставинам справи та закону, не порушує права та інтереси інших осіб, підтверджена іншими дослідженими судом доказами по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1179 ЦК України,

Outcome: approved