Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , а [INFO] - її мама [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] . [PERSON] ще за життя склала заповіт, яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також те, на що вона за законом буде мати право, заповіла своїй дочці [PERSON] . Оскільки вона фактом спільного проживання із спадкодавцем прийняла спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на будинок, тому просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання [PERSON] та її представник - адвокат Штефаняк І.І. не з`явилися, однак останній подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат. Представник Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] в с. Раково Перечинського району Закарпатської області померла мама позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 23 серпня 2005 року (а. с. 6, 7, 9, 10). Також встановлено, що згідно довідки виконкому Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 417 від 18 травня 2020 року [PERSON] , яка померла [INFO] , являлася головою домогосподарства [ADDRESS] , де була зареєстрована та проживала разом з донькою [PERSON] , [INFO] (а. с. 17). Крім цього встановлено, що [PERSON] на випадок смерті все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також те, на що вона за законом матиме право, заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] , про що свідчить заповіт від 15 серпня 2005 року, посвідчений секретарем Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 472 (а. с. 11, 40, 43). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60882806 від 10 липня 2020 року та повідомлення Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 306/02-26 від 13 липня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня (а. с. 39, 42, 44). Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 13/01-16 від 16 червня 2020 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] , відсутній (а. с. 16). Згідно повідомлення Перечинської районної ради Закарпатської області № Л-66/07-06 від 15 червня 2020 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 210856253 від 01 червня 2020 року щодо будинку [ADDRESS] відомості про реєстрацію права власності на останній в архіві БТІ та вказаних реєстрах також відсутні (а. с. 18, 19). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено (а. с. 17, 39, 42, 44), тому позивач прийняла таку одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № 2980320021 від 03 червня 2020 року позивачем [PERSON] сплачено 1 750 грн. судового збору (а. с. 5). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається з поданої адвокатом Штефаняком І.І. заяви, останній, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved