Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 вересня 2011 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №BLаЖГА00058274 (далі договір) відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 12000 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 10 процентів річних за користування кредитом й штрафу та пені у разі порушення зобовязання. За таких обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивачазаборгованість за кредитом на загальну суму 54643 гривні 48 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, у звязку з чим судом 07 жовтня 2015 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. 02 серпня 2011 року на підставі заяви відповідача, сторони уклали договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом надання грошових коштів у розмірі 12000 (а.с.3-6). З п. 1 Спеціальної частини договору, вбачається, що за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 10 процентів річних, комісія за управління кредитом 1,75 відсотків від суми кредиту, штраф встановлений у розмірі 25 відсотків від суми кредиту, пеня встановлена у розмірі 0,50 відсотків. Відповідно до п. 1.5, 1.6 Загальної частини договору за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 Спеціальної частини договору. За обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якого зазначеному в п.4 Спеціальної частини договору. З п. 4.2 вбачається, що у випадку невиконання позичальником обовязку передбаченого п.3.33 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі визначеному в п.8 Спеціальної частини договору. Згідно п. 4.3 Загальної частини договору, у випадку прострочення позичальником сплати, або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Спеціальної частини договору. Відповідач належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконувала, у звязку з чим станом на 14 серпня 2015 року має заборгованість перед позивачем на суму 54643 гривень 48 копійок, яка складається з заборгованості по: кредиту 8374 гривні 29 копійок; процентам 1493 гривні 01 копійки; комісія 2499 гривень 99 копійок; плата за пропуск платежів 42276 гривень 19 копійок (а.с.7-8). Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. З ч.1 ст.509 ЦК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. З вимог ч.1 ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, справляється судовий збір в дохід держави в розмірі 546 грн. 43 коп., тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору з відповідача.

Outcome: approved