Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Представник позивача - ПАТ КБ « Приват-Банк » звернувся в суд із позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов, укладений сторонами договір є договором приєднання, який складається з заяви позичальника на адресу банку про видачу кредиту, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2013 року має заборгованість 13372.04 гривень, яка складається : - 3918.70 гривень - заборгованість за кредитом; - 6420.08 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1920.31 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 гривень - штраф ( фіксована частина ); - 612.95 гривень - штраф ( процентна складова). Представник позивача Бельмега С.С. просив позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача у примусовому порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 13372.04 гривень, судові витрати у розмірі 229.40 гривень судовий збір, оскільки відповідач порушила порядок користування кредитом. Кредитний договір є дійсним, відповідачка у справі не зверталась до позивача із заявою про припинення договору кредиту, як встановлено умовами договору, тому за зазначеним договором кредиту до повного погашення заборгованості здійснюються нарахування. Відповідачка позовні вимоги не визнала, однак не заперечувала, що дійсно користувалась кредитними коштами позивача шляхом отримання на кредитну картку встановленого ліміту грошей, частково використала їх, але у повному обсязі не погасила свої кредитні зобов'язання, оскільки не мала змоги погашати кредит через низку заробітну плату. На разі, кредитна картка у неї відсутня. Крім того вона зазначає, що банк своєчасно не звернувся до суду за стягненням заборгованих грошових коштів, вичікуючи накопичення значного боргу. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що між сторонами 26.12.2007 року був укладений кредитний , який за своїм змістом є договором приєднання, умови якого відповідачем не виконано, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті кредиту, нарахована заборгованість за несвоєчасну сплату кредиту, процентів та штрафи. Відповідачка у судовому засіданні підтвердила, що отримала кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але свої зобов'язання не виконала. Відповідно до наданого розрахунку до позовної заяви, борг відповідача перед позивачем складає 13372.04 гривень станом на 31.10.2013 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 634 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, тому позов є обгрунтованим. За таких обставин, суд вважає за необхідне постановити рішення суду.

Outcome: approved