Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що що він 20.02.2008 року згідно з Кредитним договором № 0095/08/26-N від 20.02.2008р. надав відповідачу кредит для придбання житла у розмірі 40 000 доларів США терміном користування кредитними коштами до 20 лютого 2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитними окштами 12,5% річних. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, в якості забезпечення виконання вказаного Кредитного договору 20.02.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідачем передано в іпотеку житловий будинок садибного типу, загальною площею 131,0 кв. м., житловою площею 66.3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 09.11.2011 року сторонами укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 0095/08-26-N, відповідно до якого сторони домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості відповідача та змінити валюту зобов'язання з долара США на гривню, надано кредит на придбання житла в сумі 305012,08 гривень, за користування кредитними коштами встановлена плата у розмірі 13,5% процентів річних. Оскільки відповідач у даній справі [PERSON] взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором не виконував належним чином, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 348 195,93 грн., в тому числі 3 316,40 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 299 801,58 грн. - поточна заборгованість за кредитом, 32 026,89 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 5 605,60 грн. - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами, 2 445,46 грн. - пеня за прострочення взятих на себе зобов'язань та 5 000,00 грн. - штраф за невиконання взятих на себе зобов'язань. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК вважається належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, подав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності доданого до позовної заяви належного розрахунку позовних вимог, що унеможливлює визначення обґрунтованості вимог позивач щодо розміру заборгованості. У задоволенні позовних вимог в частині нарахованої пені та штрафу в розмірі 5 000,00 грн. просив відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності, передбаченої ч. 2 ст. 258 ЦК України. Перевіривши законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, з урахуванням доказів, поданих сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Позивачем в повній мірі було виконане зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем, що підтверджується заявою на видачу готівки № 15508 від 20 лютого 2008 року на суму 40 000 доларів США. Пунктом 2.3 Кредитного договору (з урахуванням змін, внесених Додатковим договором № 1 від 09.11.2011 року) відповідач здійснює повернення кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі, не менше, ніж сума, зазначена у Додатку № 1 до Договору, що є невід'ємною частиною Договору, на відкритий йому рахунок. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитними коштами відповідач сплачує самостійно щомісячно, не раніше 1-го та не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів за користування кредитними коштами. Судом встановлено, що починаючи з вересня 2012 року відповідач систематично порушує виконання зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, а з січня 2013 року також сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Після відкриття провадження у справі відповідачем частково погашено заборгованість за кредитом в сумі 2 000,00 грн. відповідно до квитанції №142792 від 11.01.2014р., що є підставою для зменшення простроченої суми заборгованості відповідача за кредитом. У зв'язку з цим суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитним коштами підлягають задоволенню на загальну суму 338 750,47 грн. Заперечуючи проти позову, відповідач також зазначив, що враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом у грудні 2013 року, то пеня має обчислюватися позивачем не раніше грудня 2011 року. Згідно розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що обрахунок сплати пені здійснювався з 22 жовтня 2012 року по 20 жовтня 2013 року. Позовна заява ПАТ «Банк Форум» надійшла до суду 11 грудня 2013 року. Відповідно, розрахунок пені повинен здійснюватися за період в один рік до моменту подачі позову до суду. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За таких обставин, суд вважає обґрунтованою заяву відповідача про застосування строку позовної давності щодо нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в частині, що перевищує 12 місяців, які передують дню зверненню позивача до суду. У зв'язку з цим, перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд вважає необхідним зменшити розмір пені на суму 108,49 грн., яка нарахована за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період до моменту звернення позивача до суду, а також на суму 235,74 грн., яка нарахована за несвоєчасне повернення нарахованих процентів за цей самий період. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5000,00 грн. за невиконання взятих на себе зобов'язань. Відповідно до п.4.4. Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.3.3 (крім п.3.3.2) цього Договору Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5000, 00 грн. Проте позовна заява не містить посилань на будь-яке з порушень із тих, що передбачені п.3.3 (крім п.3.3.2) Договору, вчинене Позичальником, за яке відповідно до Договору передбачено застосування штрафу, як і не містить доказів порушення відповідачем зазначених зобов'язань. Крім того, відповідно до ст.549 ЦК України штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а не у фіксованій сумі, як це зазначено позивачем. У той же час, суд зазначає, що з позовною вимогою про стягнення штрафу позивач звернувся лише у грудні 2013 року, тобто з пропуском спеціального річного строку, передбаченого ч. 2 ст. 258 ЦК України, що, враховуючи подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (зокрема, штрафу), є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення штрафу у сумі 5000,00 грн. Також відповідач звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення, де останній просить у випадку задоволення позовних вимог повністю про частково розстрочити суму заборгованості, встановлену судом, рівними частинами щомісячно протягом 72 місяців, починаючи з березня 2014 року по березень 2020 року. Вказує, що не відмовляється від виконання взятих на себе зобов'язань, і продовжує їх сплату навіть після відкриття провадження у справі. Однак, враховуючи важкий збіг сімейних обставин, який мав місце уже після укладення Кредитного договору, стягнення всієї суми заборгованості одночасно призведе до скрутного становища його та членів його родини, а також матиме наслідком виселення їх із житлового будинку, який є предметом іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що відповідач є єдиним годувальником своєї сім'ї, а також враховуючи відсутність у відповідача та членів його сім'ї іншого житла, наявність малолітньої дитини, молодшого брата та матері на його утриманні, а також зважаючи на те, що матеріальні труднощі виникли непередбачувано у зв'язку зі складними сімейними обставинами, що призвели до розірвання шлюбу та виникнення додаткових матеріальних витрат відповідача уже після укладення Кредитного договору, суд вважає, що зазначені відповідачем обставини є винятковими і відповідач не міг їх передбачити під час укладення договору. Суд також враховує, що відповідачем погашено більшу суму заборгованості, яка підлягала сплаті відповідно до графіку погашення платежів станом на момент подання позову, і відповідач продовжує сплату заборгованості і після відкриття провадження у справі. З огляду на вказане, суд вважає можливим задовольнити заяву відповідача частково та розстрочити виконання рішення строком на чотири роки, починаючи з березня 2014 року, що відповідатиме справедливому балансу інтересів боржника і кредитора у спірних правовідносинах. На підставі викладеного,

Outcome: partial