Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Прокурор Вишгородського району Київської області Дмитрунь Ю.О. в інтересах Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області, Вишгородської міської ради Київської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, вказавши, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2015 року по кримінальному провадженню № 12014110150001590, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі з конфіскацією знарядь і засобів промислу, а саме трьох сіток з жилки, весла - 2 шт., гумового гребного човна та всього добутого, а саме: судак - 9 шт., плітка - 8 шт., чехоня - 2 шт., плоскирка - 40 шт., синець - 42 шт., йорш - 3 шт., рак - 4 шт., загальною вагою 16 кг. Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження судом було встановлено, що 10 вересня 2014 року [PERSON] прийшов до Київського водосховища неподалік Вишгородської ГАЕС в м. Вишгороді та вийшов на водосховище на надувному човні, де з метою незаконного вилову риби поставив три сітки для вилову риби. 22 вересня 2014 року [PERSON] в порушення п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 64 Закону України «Про тваринний світ», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», діючи умисно за допомогою забороненого знаряддя лову - сіткою з жилки в кількості 3 шт., вчинив незаконний вилов водних живих біоресурсів різних порід: судак - 9 шт., плітка - 8 шт., чехоня - 2 шт., плоскирка - 40 шт., синець - 42 шт., йорш - 3 шт., рак - 4 шт., загальною вагою 16 кг., чим завдав істотної шкоди державним інтересам на загальну суму 10625 гривень. З огляду на те, що [PERSON], добровільно завдану шкоду інтересам держави не сплачує, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь держави в особі Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області, 10625 гривень, які перерахувати до спеціального фонду бюджету Київської області - 2125 грн., спеціального фонду Держаного бюджету України - 3287 грн., 50 коп., спеціального фонду Вишгородської міської ради 5312,5 грн.. Представник позивача надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився,про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядаєцивільнісправи в межах заявленихпозовнихвимог і на підставінаданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, щокожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень. Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2015 року по кримінальному провадженню № 12014110150001590, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі з конфіскацією знарядь і засобів промислу, а саме трьох сіток з жилки, весла - 2 шт., гумового гребного човна та всього добутого, а саме: судак - 9 шт., плітка - 8 шт., чехоня - 2 шт., плоскирка - 40 шт., синець - 42 шт., йорш - 3 шт., рак - 4 шт., загальною вагою 16 кг. (а.с.4-5). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили ж обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, що мали місці ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно п. 1.6. Роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 р. № 02-5/744 у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника (ст. ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України). Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача к заподіяній шкоді навколишньому природному середовищі, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіяній шкоді. Таким чином обставини, встановлені вироком Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2015 р. є встановленими та не підлягають доказуванню. Згідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положенням ст. 121 Конституції України одним із завдань прокуратури є представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставами представництва інтересів держави відповідно до положень ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Представництво інтересів громадян або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції спірних питаннях, що виникають у сфері охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та врегулювання рибальства є Державне агентство рибного господарства України та його ограни на місцях, а саме Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та врегулювання рибальства у Київській області, яке уповноважене державою здійснювати відповідні функції у правовідносинах, що виникають із заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу згідно Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, що затверджено Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012р. № 26. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради на їх території здійснюють контроль та заходи щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, що знаходяться у власності держави. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохранного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів. З цією метою відповідно до ст. ;7 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюється Державний та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцевим заподіянням екологічної шкоди. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягненню за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належить 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, у тому числі до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів - 20 відсотків, бюджету міста Києва - 70 відсотків. Таким чином від загальної суми завданої шкоди [PERSON] перераховується до спеціального фонду Київської обласної ради -2125 грн., до спеціального фонду державного бюджету України 3187,5 грн., до спеціального фонду Вишгородської міської ради 5312,5 грн. На підставі викладеного, вважаю позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судові витрати у сумі 1218,00 гривень.

Outcome: approved