Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Представник позивача КП «ХТМ» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.10.2002 року по 30.04.2011 року в сумі 16551 грн. 91 коп. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами опалення та гарячого водопостачання, але за отримані послуги в повному обсязі не сплачують, що привело до утворення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], просила задовольнити позовні вимоги за період з 01.06.2008 року по 30.04.2015 року в розмірі 7494,69 грн. з урахуванням строку позовної давності після скасування судового наказу, посилаючись на те, що перебіг строку позовної давності був перерваний подачею до суду заяви про видачу судового наказу, а тому перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В судовому засіданні відповідач [PERSON], просила відмовити в задоволенні позову у зв'язку із закінченням строків позовної давності, посилаючись на те, що загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю в три роки, а звернення КП «ХТМ» із заявою про видачу судового наказу та стягнення вказаної заборгованості не перериває строку позовної давності. Також, зазначила, що вона не сплачувала за комунальні послуги, так як є інвалідом, та потребувала гроші на лікування, у звязку з чим опинилась у скрутному матеріальному положенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON], просила відмовити в задоволенні позову, та перерахувати заборгованість з урахуванням строку позовної давності с 01.07.2012 року по 01.07.2015 року. Пояснила, що у звязку зі смертю матері та хворобою сестри опинилась у скрутному матеріальному положенні, у звязку з чим у повному обсязі сплачувати заборгованість не мала можливості. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просила застосувати до суми заборгованості строк позовної давності, та зазначила що є матірю-одиначкою, та сплачувати заборгованість у повному обсязі не мала можливості. Суд, вислухавши пояснення сторін,дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] з 18.02.2014 року змінила прізвище з «Чурова» на «Астраханцева», що підтверджується записом в паспорті та довідкою Адресно-довідковоого підрозділу ГУДМС України./а.с.13/ Згідно довідки Комунального підприємства «Жилкомсервіс» відповідачі мешкають за адресою: м. Харків, вул. 2-ї Пятирічки, 33, кв. 9. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг водо-, теплопостачання та водовідведення» позивач надає відповідачам послуги з опалення та гарячого водопостачання. /а.с.4/ Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В статті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Мінстрів України від 21 липня 2005 року № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідачі, порушуючи свої зобов'язання, не сплачували за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідачі, будучи зобов'язаними своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашають заборгованість добровільно. Вищевказане підтверджується також судовим наказом винесеним Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 21.03.2011 року за яким стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість в розмірі 17429,91 грн. за період з 01.09.2002 року по 30.04.2011 року./а.с.25/ Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до вимог ст. 96 ЦПК України КП «ХТМ» в 2011 року звернулося до суду за захистом свого права із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а також враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом, суд приходить до висновку, що з цього часу перебіг строку позовної давності був перерваний поданням заяви про видачу судового наказу, та почався заново з поданням даного позову, а тому, порушене право підлягає захисту. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України. Позивачем не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду про стягнення заборгованості за період з 01.10.2002 року по 31.05.2008 року, а тому підстав для задоволення позовних вимог за вказаний період немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути заборгованість в межах строку позовної давності за період з 01.06.2008 року по 30.04.2011 року в розмірі 7494,69 грн. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за період з 01.10.2002 року по 31.05.2008 року, слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджується позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial