Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Представник позивача органу опіки та піклування Бородянської районної державної адміністрації Київської області Бурдак А. звернулася до суду з вказаним позовом. 06.05.2021 року ухвалою Сквирського районного суду Київської області замінено позивача Орган опіки та піклування Бородянської районної державної адміністрації Київської області на правонаступника Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що відповідачка по справі є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 21 січня 2020 року до служби у справах дітей та сім`ї Бородянської районної державної адміністрації надійшло повідомлення від громадянки [PERSON] про залишену дитину [PERSON] . Мати - [PERSON] залишила дитину на [PERSON] . Представниками служби у справах дітей та сім`ї Бородянської райдержадміністрації разом з представником ювенальної превенції дитина була вилучена від громадянки [PERSON] та направлена до дитячого відділення КНП БРР «Бородянська центральна районна лікарня». [INFO] дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» де перебуває і на даний час. [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу - створились умови, які шкодять інтересам дитини. На комісії з питань захисту прав дитини Бородянської районної державної адміністрації 26.11.2020 № 8, відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Враховуючи інтереси дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Тому на підставі вищезазначеного представник позивача просить суд: Позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». Представник позивача Бородянської селищної ради не з`явився в судове засідання, звернувся до суду з заявою, просив провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити (а.с.40,54). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.39,46). Представник третьої особи КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» в судове засідання не з`явився, надіслали на адресу суду заяву, в якій просили провести розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.45,47,50) Представник третьої особи Качалівського старостинського округу Бородянської ОТГ в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до канцелярії суду заяву, в якій просили розглянути справу без участі представника (а.с.52). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. На підставі вимог ст.. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутність не з`явившихся учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 11.01.2017 року, актовий запис № 9 (а.с.5) та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України номер витягу: 000 287 415 41 (а. с. 6). 21 січня 2020 року до служби у справах дітей та сім`ї Бородянської районної державної адміністрації надійшло повідомлення від громадянки [PERSON] про залишену дитину [PERSON] . Мати - [PERSON] залишила дитину на [PERSON] . Представниками служби у справах дітей та сім`ї Бородянської райдержадміністрації разом з представником ювенальної превенції дитина була вилучена від громадянки [PERSON] та направлена до дитячого відділення КНП БРР «Бородянська центральна районна лікарня», що підтверджується копією акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку (а.с.7). Відповідно до повідомлення КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» №01-10-465 від 03.11.2020 року дитина [PERSON] , [INFO] перебуває в закладі з 24.02.2020 року, батьки дитину не відвідували, долею дитини не цікавилися, участі в утриманні дитини не приймали (а.с.8). [INFO] дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» де перебуває і на даний час. [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу - створились умови, які шкодять інтересам дитини. На комісії з питань захисту прав дитини Бородянської районної державної адміністрації 26.11.2020 № 8, відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Враховуючи інтереси дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10). Відповідачка не цікавиться розвитком сина, його здоров`ям та харчуванням, не виявляє до нього батьківської турботи, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню свого сина. Отж, суд приходить до висновку, що відповідачка самоусунулася від виховання свого сина, здоров`ям та розвитком сина не цікавиться. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» , кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального, морального, культурного , духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України . Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до вимог ч. ч. 2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд з урахуванням наведеного, вважає за можливе позбавити відповідача - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , оскільки судом встановлено, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дитини, піклуванням про його всебічний розвиток, про стан здоров`я не займається, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо сина, а також на підставі вимог ч. 1 ст. 183 та ч. 3 ст. 166 СК України стягнути з відповідач аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02.1991р., дата набуття чинності для України 27.09.1991р.) ст.ст.7,19,141, 150, 151, 155, 157, 164-167, 180 - 183 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства»,

Outcome: approved