Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом 13.08.2015 року, уточнивши вимоги (а.с.99-103), просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття належної їй квартири в розмірі 22 063,50 грн.; стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 2900 грн. В обґрунтування пред'явлених вимог вказала, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], де вона проживає разом зі своєю сім'єю. 16.12.2015 року її квартиру було залито гарячою водою з централізованого опалення з вини відповідача [PERSON] як власника квартири [ADDRESS], яка розташована над її квартирою поверхом вище. Під час складання працівниками ТО «Житлосервіс-КР» акту обстеження було встановлено, що причиною затоплення стало зірвання металопластикової труби гарячої води централізованого опалення біля батареї в квартирі відповідача, де безпосередньо знаходилось джерело протікання. Вважаючи винуватою саме [PERSON] як власника квартири, з якої відбулося затоплення квартири позивача, [PERSON] починаючи з лютого 2015 року неодноразово пропонувала їй в добровільному порядку відшкодувати завдані їй матеріальні збитки, отримавши лише 10 000 грн., в той час як отримана сума коштів не покриває весь обсяг збитків, у зв'язку з чим в досудовому порядку врегулювати спір не надалось можливим. Враховуючи визначену судовою будівельно-технічною експертизою від 27.11.2015 року вартість відновлювального ремонту в належній їй квартирі просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 22 063,50 грн. Крім того вказувала на істотність спричиненої позивачеві моральної шкоди внаслідок завдання шкоди належному їй майну, що викликало нервове напруження та дискомфорт для подальшого проживання в квартирі [PERSON] разом з сім'єю, яка є їх єдиним житлом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, вказала, що завданий позивачеві розмір матеріальної шкоди є дійсним та підтверджується обсягом наявних доказів. Вважала доведеним факт затоплення належної позивачеві квартири з боку відповідача [PERSON], яка самостійно здійснила заміну металопластикової труби, де відбувся зрив, та відшкодувала позивачеві в добровільному порядку 10 000 грн., що розцінює як визнання нею вини в затопленні квартири позивача та обов'язку відшкодувати їй завдані збитки. Відповідач та її представники в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином. Згідно їх позиції, викладеної в запереченнях проти позову (а.с.55-58) та наданих раніше пояснень, позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення з огляду на необґрунтованість та безпідставність пред'явлення. Не заперечуючи факту затоплення квартири позивача 16.02.2015 року в результаті прориву в трубі опалення та виплати їй 10 000 грн., відповідач [PERSON] не вважала себе винуватою, оскільки зазначена труба проходить повз її квартиру та забезпечує житлом всіх інших мешканців будинку і є інженерним обладнанням житлового будинку, за яку несе відповідальністю житлово-експлуатаційна організація, що здійснює контроль за технічним станом вказаного обладнання та утриманням будинку, яка безпосередньо здійснювала її заміну. Посилаючись на невідповідність акту обстеження квартири [PERSON] вимогам закону та дійсним обставинам справи, вважала його неналежним доказом, який не може бути підставою для визнання її винуватою в спричиненні позивачеві матеріальних збитків, просила в задоволенні позову відмовити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є сусідом [PERSON] В лютому 2015 року йому зателефонувала [PERSON] з проханням допомогти перекрити воду в її квартирі, оскільки її затоплюють. Прийшовши до її квартири, він побачив, що зі стелі лилась вода, всі три кімнати квартири були затоплені водою, речі та меблі буквально плавали в воді. Після того як він перекрив воду, вони разом із сусідкою піднялись поверхом вище до [PERSON], де в квартирі побачили, що причиною затоплення стало зірвання пластикової труби на гарячу воду від опалення, з якої вода йшла повним напором. Причину зриву він не з'ясовував, оскільки прийшов на допомогу за проханням [PERSON], яка в момент затоплення була вдома з малою дитиною на руках та сама нічого не могла зробити. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає по сусідству зі сторонами по справі. Знав, що в квартирі позивача [PERSON] [ADDRESS] зроблено досить коштовний ремонт та бачив наслідки затоплення її квартири, що спричинило пошкодження підвісної стелі, осип штукатурки, нанесення суттєвих збитків ремонту, виникнення сирості та розповсюдження грибків. Про причини затоплення квартири він знає лише зі слів сусідів, які посилались на пошкодження системи опалення в квартирі [PERSON] в квартирі № 7 вказаного будинку. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши в сукупності усі матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON], а.с.7) на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 21.07.2011 року, виданого виконавчим комітетом Криворізької міської ради, є одноособовим власником квартири [ADDRESS], власність - приватна, що підтверджується Витягом КП ДОР «Криворізьке БТІ» та технічною документацією на нерухоме майно (а.с.8-15). 16.02.2015 року відбулося залиття належної позивачеві квартири з вище розташованої над нею квартири [ADDRESS], належної [PERSON], що підтверджується актом обстеження від 16.02.2015 року, складеним працівниками ТОВ «Житлосервіс-КР», визнано сторонами та в силу ст.61 ЦПК України окремого доказування не потребує (а.с.16). Як слідує з акту, причиною затоплення став зрив пластикової труби біля батареї в квартирі [ADDRESS]. Жителі зазначеної квартири самостійно виконали роботи по заміні трубопроводу. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.02.2016 року №33/15 та фото-таблиці до нього (а.с.67-94), з огляду на характер виявлених пошкоджень оздоблення квартири [ADDRESS] (пліснява та грибок на стелях, на верхній частині стін під шпалерами, запах, плями тощо), вказані пошкодження могли виникнути внаслідок дії води, яка могла витекти через порив труби опалення в квартирі [ADDRESS] відповідно до складеного акту. Відповідність наявних пошкоджень квартири залиттю можна встановити наближено до лютого 2015 року у зв'язку зі змінами в первісному стані пошкоджених конструкцій та оздоблення. Вартість матеріальної шкоди, завданої оздобленню квартири [ADDRESS] внаслідок залиття складає 32 063,50 грн.; вартість відновлювального ремонту, який необхідно виконати в квартирі для усунення наслідків залиття, складає 35 004 грн. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, як акцентує увагу Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна ману юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина особи. Як слідує з положень ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв'язку з її залиттям. Підстав ставити під сумнів правильність висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.02.2016 року №33/15 щодо визначеної вартості проведення відновлювального ремонту у суду немає, оскільки зазначені в доданому до висновку локальному кошторисі на будівельні роботи найменування об'єктів у квартирі позивача, які потребують ремонту та відновленню, фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивача, які зазначені в акті про залиття від 16.02.2015 року, а також долученій до матеріалів справи фото-таблиці (а.с.17-31), у зв'язку з чим доводи відповідача [PERSON] щодо відсутності її вини у залитті квартири позивача суд не приймає до уваги, оскільки вони є необґрунтованими. Посилання відповідача та її представника на те, що зірвана труба проходить повз її квартиру та забезпечує житлом всіх інших мешканців будинку і є інженерним обладнанням житлового будинку, за яку несе відповідальністю житлово-експлуатаційна організація, суд оцінює критично, оскільки відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, [PERSON] як власник квартири зобов'язана забезпечувати збереження її жилих і підсобних приміщень, технічного обладнання, а при появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Враховуючи те, що труба до батареї централізованого опалення, де відбувся порив, знаходиться безпосередньо в квартирі [PERSON] та не належить до системи загального користування, тому відповідальність за її справність та обслуговування несе виключно власник квартири, яким є відповідач. Крім того, обставини визнання нею вини в затопленні квартири позивача також підтверджуються тим, що акт обстеження від 16.02.2016 року, в якому вказані причини затоплення та джерело, підписаний нею без будь-яких зауважень чи застережень, що нею не спростовувалось. Між іншим, відшкодування [PERSON] позивачеві в добровільному порядку 10 000 грн. спричинених матеріальних збитків також є свідченням визнання нею вини, а у сукупності з іншими доказами та встановленими обставини справи - доведеністю причинного зв'язку між виниклим поривом труби в її квартирі та збитками, що виникли як наслідок затоплення належного позивачеві житлового приміщення. Отже, загальний розмір матеріальних збитків, заподіяних позивачу внаслідок залиття її квартири, яке трапилось 16.02.015 року, з відрахуванням суми добровільно сплаченої відповідачем позивачеві - 10 000 грн., становить відповідно 22 063,50 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON], у зв'язку з чим суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Стосовно посилань представника позивача на спричинення [PERSON] моральної шкоди в результаті нанесених затопленням збитків її майну, суд залишає поза увагою, оскільки вимога про стягнення моральної шкоди позивачем не заявлялась, в той час як в силу визначеного ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності суд вправі вирішувати справу виключно в межах заявлених позивачем вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача,

Outcome: approved