Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Прокурор Городнянського району Чернігівської області Герасименко П.В., діючи інтересах держави в особі Городнянської центральної районної лікарні Чернігівської області, звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з останнього на користь бюджету Городнянського району, реєстраційний рахунок 35419001031560 МФО 853592 в УДК Городнянського району за ЄДРПОУ 02006225, кошти у сумі 6828,84 грн., витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, а також судові витрати віднести на рахунок відповідача. З позовної заяви виходить, що 26 квітня 2014 року, близько 23 години 30 хвилин, між [PERSON] та [PERSON], які в цей час перебували в будинку останнього, розташованому за адресою в [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочалась сварка, у ході якої [PERSON] завдав ряд ударів дерев'яною палицею по всім частинам тіла [PERSON], у результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів дистальної 1/3 лівої ліктьової кістки, лівого наколінника, основних фаланг 4 та 5 пальців правої китиці, крововиливів лівої половини грудей, лівого ліктя, лівого плеча, які згідно висновку експерта № 63 від 08.06.2014 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] з 28.04.2014 по 03.06.2014 року ( 36 ліжко-днів ) перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Городнянської ЦРЛ. Згідно довідки від 16.06.2014 року, наданої Городнянською ЦРЛ, вартість одного ліжко-дня на момент лікування складала 189,69 грн.. Сукупна вартість лікування [PERSON] у хірургічному відділенні районної лікарні склала 6828,84 грн.. Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 14.05.2014 року внесено відомості про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР під № 12014270110000173 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження 26.06.2014 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. У ході допиту 26.06.2014 року підозрюваний [PERSON] свою вину визнав у повному обсязі. 27.06.2014 року обвинувальний акт у наведеному кримінальному провадженні направлено до суду. Ухвалою Городнянського районного суду від 15.07.2014 року кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення щодо [PERSON] закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення, що не є реабілітуючою підставою. Шкоду матеріального характеру потерпілому [PERSON] відшкодовано, натомість витрати, понесені Городнянською ЦРЛ на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, залишились невідшкодованими. Ухвалою Городнянського районного суду від 15.07.2014 року цивільний позов прокурора про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, у кримінальному провадженні за підозрою [PERSON] залишено без розгляду. Судом роз'яснено порядок пред'явлення такої позовної заяви у порядку цивільного судочинства, адже вина підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та перебування потерпілого у закладі охорони здоров'я підтверджується матеріалами кримінального провадження і кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON], Городнянській ЦРЛ не відшкодовано. Ухвалою судді від 09 вересня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні представник прокуратури Городнянського району Чернігівської області Палєєнко І.Є. уточнила заявлені прокурором Городнянського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Городнянської центральної районної лікарні Чернігівської області позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] на користь бюджету Городнянського району, кошти, витрачені Городнянською центральною районною лікарнею Чернігівської області на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON], в сумі 6820,20 грн., про що надала до суду відповідну письмову заяву ( а.с. 38 ). Підтримала уточненні позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, які викладено в позовній заяві, та посилаючись на ці обставини обґрунтовувала заявлений позов. Позивач Городнянська центральна районна лікарня Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник позивача в судове засідання не з'явився. Головний лікар Городнянської центральної районної лікарні Чернігівської області Ігнатенко О.В. надала до суду письмову заяву від 15.09.2014 року за вих. № 02-19/1638 з проханням розглянути справу без участі їх представника, підтримує позов прокурора Городнянського району та просить суд його задовольнити ( а.с. 20 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пред'явлений позов визнав частково, оскільки не згоден з визначеною лікувальним закладом вартістю 1 ліжко-дня. Вважає, що визначена вартість 1 ліжко-дня є завищеною, а тому згоден сплатити на відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину лише 3100 грн.. Вказав, що він повністю визнає себе винним у нанесенні [PERSON] тілесних ушкоджень та не заперечує того факту, що останній стаціонарно лікувався в лікарні 36 днів. Також він не заперечує того, що повинен відшкодувати збитки на користь лікарні, але не погоджується з визначеною вартістю одного ліжко-дня. Вважає, що вартість одного ліжко-дня є завищеною або розрахунок вартості складено не вірно. До таких висновків він прийшов виходячи з того, що до вартості ліжко-дня включено медикаменти, але ж всі медикаменти, які використовувались при лікуванні [PERSON], він купував особисто. Також він купував господарчі товари на суму 81,40 грн., які передав до відділення лікарні, але ці його витрати не були враховані при розрахунку вартості одного ліжко-дня. Також він сплатив благодійний внесок в розмірі 50 грн., коли [PERSON] поступив в лікарню. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника прокуратури Городнянського району Чернігівської області, з'ясувавши в судовому засіданні позицію позивача і відповідача по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення [PERSON] з цього приводу, допитавши свідка, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Згідно приписів статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено з ухвали Городнянського районного суду Чернігівської області від 15.07.2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Городнянської центральної районної лікарні про відшкодування витрат на лікування потерпілого залишено без розгляду. Ухвала суду набрала законної сили 22.07.2014 року ( а.с. 5 ). [PERSON] обвинувачувався у тому, що 26.04.2014 року, близько 23-ї години 30 хвилин, він, знаходячись в будинку [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин завдав декілька ударів дерев'яною палицею по всім частинам тіла потерпілому [PERSON], в результаті чого потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів дистальної 1/3 частини лівої ліктьової кістки, лівого наколінника, основних фаланг 4-го та 5-го пальців правової китиці, крововиливів лівої половини грудей, лівого ліктя, лівого плеча, які згідно висновку судово-медичного експерта № 63 від 08.06.2014 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я ( а.с. 9-10 ). З довідки Городнянської центральної районної лікарні Чернігівської області від 16.06.2014 року за вих. № 02-19/1010 встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 28.04.2014 року по 03.06.2014 року ( 36 ліжко-днів ). Вартість лікування за цей період склала 6828,84 грн., вартість одного ліжко-дня на момент лікування по хірургічному відділенню складала - 189,69 грн. ( а.с. 6 ). Згідно пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( в якому проводилось лікування ) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Дослідженням в судовому засіданні детального розрахунку вартості 1 ліжко-дня в хірургічному відділенні Городнянської ЦРЛ станом на 01.01.2014 року встановлено, що критеріями, які брались до уваги при визначенні вартості 1 ліжко-дня в сумі 189,69 грн., являлись оплата праці та нарахування на оплату праці, вартість використання товарів і послуг ( в т.ч. медикаменти, продукти харчування ), видатки на відрядження, комунальні послуги, капітальні видатки ( а.с. 30-33 ). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка працює на посаді економіста фінансової роботи Городнянської ЦРЛ, показала, що розрахунки вартості 1 ліжко-дня робляться на підставі формули, яка мається в спеціальній програмі, що використовується в Городнянській ЦРЛ. Дані записуються із розрахунку фактичних видатків по КЕКВ та заносяться у таблицю, розрахунок здійснюється автоматично і виходить вартість 1 ліжко-дня на кожне відділення. Розрахунок проводиться 1 раз на квартал. Виходячи з положень Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, яким вони керуються, до розрахунку вартості 1 ліжко-дня не включаються витрати на капітальні вкладення, капітальний ремонт. Натомість у розрахунку вартості 1 ліжко-дня по хірургічному відділенню станом на 01.01.2014 року помилково включено капітальні видатки в сумі 0,24 грн.. Відповідно правильна вартість 1 ліжко-дня станом на 01.01.2014 року по хірургічному відділенню складає 189,45 грн.. Таким чином, виходячи в положень Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, а також наданого суду детального розрахунку вартості 1 ліжко-дня в хірургічному відділенні Городнянської ЦРЛ станом на 01.01.2014 року, вбачається, що вартість 1ліжко-дня фактично складала - 189,45 грн., а відповідно вартість лікування [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 28.04.2014 року по 03.06.2014 року ( 36 ліжко-днів ), становить 6820,20 грн.. Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р., витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у поновому обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної ососби, якій належить останній. Твердження відповідача [PERSON] щодо необхідності врахування при розрахунку вартості одного ліжко-дня понесених ним витрат на придбання [PERSON] ліків, придбання у відділення господарчих товарів, а також сплату благодійного внеску, судом не приймаються до уваги з наступних причин. По-перше, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, та при цьому враховується загальна сума фактичних витрат за місяць на утримання лікувального закладу, та не враховуються витрати, які, як стверджує відповідач, він поніс. По-друге, відповідач навіть не надав суду відповідних доказів на підтвердження його тверджень щодо понесення ним витрат, оскільки з наданої суду [PERSON] довідки ( а.с. 21 ) вбачається, що благодійний внесок сплачено саме [PERSON], а товарний чек від 03.05.2014 року № 15 ( а.с. 22 ) містить лише дані щодо переліку і вартості придбаних господарчих товарів у ФОП [PERSON]. Докази, що ці товари були придбані відповідачем та у послідуючому передані ним до хірургічного відділення відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved