Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки 19848 грн.77 коп. заборгованості по кредиту та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між Банком та відповідачкою [PERSON] 03.07.2012 року було укладено договір про надання Банком послуг за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повергнення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 15000 грн. Відповідачка [PERSON], свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту не виконала, у звязку із чим станом на 31.03.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 19848 грн.77 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, з тих підстав, що зі слів [PERSON], вона будь-якого кредитного договору з позивачем не укладала, не підписувала надані позивачем [PERSON] та правила надання банківських послуг, зміст яких для неї є незрозумілим, так як викладені російською мовою. Тому просив у позові банку відмовити. Суд заслухавши пояснення представника відповідачки, перевіривши обставини та вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] понад десять років є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк». 03.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] шляхом написання останньою анкети-заяви після її ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.\~ Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг. Наведене свідчить, що під час укладення зазначеного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією iз сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому.\~Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку». Згідно з п. 5.12. [PERSON] та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично\~ пролонговується\~\~\~на такий же термін. Відповідно до вказаної умови укладений між сторонами кредитний договір є діючим і тепер. Встановлено, що ПАТ КБ Приватбанк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит в розмірі, встановленому договором.\~ Проте, [PERSON], у свою чергу, зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, своєчасно не надала позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, яка станом на 31 березня 2016 року становить 19848 грн.77 коп. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 [PERSON] та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг, -\~ у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Таким чином, судом встановлено, що станом на 31 березня 2016 року внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка становить 19848 грн. 77 коп. та складається з наступного:14995 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом; 3331 грн. 93 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 921 грн.3коп. - штраф (процентна складова), що також вбачається із розрахунку наданого банком. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. В силу вимог статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.116 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Разом з тим суд враховує таке. Згідно з п. 1.1.5.21 [PERSON] та правил надання банківських послуг-при порушені строків платежів по кредитному договору,на прострочену суму кредиту нараховується пеня. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання(ч.2ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України) \~ Отже, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст..61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року (справа № 6-2003цс15), яка згідно\~зі ст.214 ЦПК України є обов'язковою для судів. Відтак позовна вимога в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Доводи представника відповідачки, що кредитний договір остання не підписувала, а надані позивачем документи до [PERSON] не мають жодного відношення, нічим не підтверджуються і належних доказів для їх спростування не надав. Крім того, відповідачка 29.10.2013 року підписала у ПАТ КБ «Приватбанк» заяву про зміну своїх персональних даних, користувалась наданими кредитними коштами та виконувала зобовязання по поверненню кредиту до 28.03.2016 року не заявляючи будь яких претензій до банку щодо договору. Разом з тим, згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial