Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Прокурор Скадовського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Лазурненської селищної ради, [PERSON] третя особа: Державний вищий навчальний заклад «Херсонський державний аграрний університет» (далі ХДАУ) про визнання незаконними рішень сесії та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Позов обґрунтовано тим, що під час проведення перевірки встановлено, що пп. 9-9.2 рішення сесії Лазурненської селищної ради № 373 від 14.02.2008 р. внесено зміни до державного акту на право постійного користування землею у зв'язку із заявою ректора ХДАУ [PERSON], вилучено у бази відпочинку «Колос» Херсонського державного аграрного університету земельну ділянку орієнтовною площею 0,0120 га. та переведено її до земель запасу селищної ради. Також [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0120 га. по [ADDRESS] для індивідуального дачного будівництва. Пунктами 1-2 рішення сесії Лазурненської селищної ради № 379 від 27.02.2013 р. затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,0120 га. для індивідуального дачного будівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS], та надано її у приватну власність. На підставі вказаних рішень сесій Лазурненської селищної ради [PERSON] отримала свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 22.03.2013 р., а саме на земельну ділянку площею 0,0120 га. в [ADDRESS], для індивідуального дачного будівництва. Посилаючись на невідповідність вищевказаних пунктів рішення сесії Лазурненської селищної ради вимогам законодавства, прокурор просив визнати незаконними та скасувати пункти 9-9.2 рішення сесії Лазурненської селищної ради № 373 від 14.02.2008 р. та пункти 1-2 рішення сесії Лазурненської селищної ради № 379 від 27.02.2013 р.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1088249 від 22.03.2013 р., прийняте державним реєстратором Слісаренком М.М., на підставі якого [PERSON] отримала свідоцтво на право власності на нерухоме майно №1538946, видане реєстраційною службою Скадовського райуправління юстиції 22.03.2013 р.; визнати недійсним свідоцтво на право власності [PERSON] на нерухоме майно №1538946, видане реєстраційною службою Скадовського райуправління юстиції 22.03.2013 р.; зобов'язати реєстраційну службу Скадовського райуправління юстиції внести запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0120 га в [ADDRESS], для індивідуального дачного будівництва; зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку площею 0,0120 га. в [ADDRESS] до державної власності. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, які вказані в позові. Про проведення судових експертиз не клопотав. Представник [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, пояснив, що [PERSON] відведено земельну ділянку у власність по [ADDRESS] згідно її заяви від 10.09.2007 р. Технічна документація із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки відповідачу погоджена відділами Держкомзему, а також містобудування, архітектури та ЖКГ, державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області та іншими органами, вказані висновки є чинними. Відповідач [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку без будь-яких порушень з її сторони. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Лазурненської селищної ради в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник реєстраційної служби Скадовського райуправління юстиції Херсонської області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа без самостійних вимог Державний вищий навчальний заклад «Херсонський державний аграрний університет» надіслав до суду заяви про розгляд справи за відсутності його представника. У заяві від 20.11.2014 року до ВССУ ректор університету зазначив, що за результатами вивчення землевпорядної документації, проведення кадастрових зйомок та землевпорядних робіт по відновленню меж земельних ділянок встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами виділеної у користування землі ХДАУ. За таких обставин університет вважає, що його права як закладу освіти та права держави в даному випадку не порушені, оскільки надана [PERSON] земельна ділянка належала до земель запасу Лазурненської селищної ради, знаходилась в межах населеного пункту смт. Лазурне і є суміжною з земельною ділянкою, яка належить університету на праві постійного користування. Наданням [PERSON] у власність земельної ділянки по [ADDRESS] права та інтереси ХДАУ не порушуються. Університет не має жодних претензій до [PERSON], щодо виділення їй суміжної земельної ділянки (т. 1, а.с. 222). Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Лазурненскої селищної ради від 14.09.1999 року за №247 Херсонський державний аграрний університет являється постійним користувачем земельної ділянки площею 2,3662 га., що вбачається з державного акту від 04.10.2001 року. Однак надана суду копія вказаного акту не містить графічних матеріалів з яких би вбачалась конфігурація земельної ділянки під базою відпочинку «Колос». (т. 1, а.с. 9). 27.08.2007 року [PERSON] звернулася до ректора ХДАУ із заявою про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки на території бази відпочинку «Колос» в смт. Лазурне площею 120 кв.м., на якій розташований приватний вагончик. Це необхідно їй для керівництва учбовою практикою з інженерної геодезії. На заяві є резолюція ректора якою надано згоду на приватизацію земельної ділянки площею 120 кв.м. (т. 2, а.с. 51). Листом від 29.08.2007 року ХДАУ повідомив селищну раду смт. Лазурне про те, що не заперечує проти виділення для приватизації земельної ділянки площею 120 кв.м. розташованої на території бази відпочинку «Колос» ХДАУ в смт. Лазурне Скадовського району [PERSON] (т. 2, а.с. 48). 10.09.2007 р. [PERSON] звернулася до голови селищної ради смт. Лазурне із заявою в якій просила дозвіл на виділення для приватизації земельної ділянки площею 120 кв.м., розташованої на території бази відпочинку «Колос» ХДАУ в смт. Лазурне (т. 2, а.с. 46). 10.09.2007 р. [PERSON] також звернулася до селищного голови смт. Лазурне із заявою про надання їй дозволу для попереднього погодження місця розташування і початку розробки проекту землевідведення для розміщення будівлі площею 120 м.кв. Вказана заява зареєстрована в селищній раді 01.02.2008 року (т. 1, а.с. 31, т. 2, а.с. 47). Рішенням Лазурненської селищної ради №373 від 14.02.2008 року (пп. 9-9.2) внесено зміни до державного акту на право постійного користування землею в зв'язку із заявою ректора ХДАУ [PERSON], вх. 79-2-17 від 01.02.2008 р.; вилучено у бази відпочинку «Колос» Херсонського державного аграрного університету земельну ділянку орієнтовною площею 0,0120 га та переведено її до земель запасу селищної ради; надано вказану земельну ділянку із земель запасу в межах території бази відпочинку «Колос» ХДАУ [PERSON] для будівництва та обслуговування будинку навчального процесу. Дозволено будівництво вказаного будинку. Надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на спірну земельну ділянку орієнтовною площею 0,0120 га. для будівництва та обслуговування будинку навчального процесу (т. 2, а.с. 42-45). Рішенням Лазурненської селищної ради №107 від 24.06.20011 року (п. 6) внесено зміни в рішення селищної ради від 14.02.2008 року №373 та викладено його в наступній редакції, а саме в п. 9.2 слова «для будівництва та обслуговування будинку навчального процесу», замінено словами «для індивідуального дачного будівництва» (т. 1, а.с. 37). На підставі вищевказаних рішень [PERSON] розроблявся проект землеустрою, що відведення спірної земельної ділянки у власність (т. 1, а.с. 27-38). Зокрема, з пояснювальної записки до проекту землеустрою вбачається, що спірна земельна ділянка віднесена до земель рекреаційного призначення (для індивідуального дачного будівництва) код цільового призначення 07.03 (т. 1, а.с. 29). Вказаний проект погоджено всіма службами (т. 1, а.с. 35) та з нього ж вбачається, що земельна ділянка межує з базою відпочинку «Колос» ХДАУ (т. 1, а.с. 36). У проекті міститься довідка від 02.10.2012 року Відділу Держкомзему у Скадовському районі Херсонської області згідно якої земельна ділянка площею 0,0120 га. за адресою [ADDRESS] відноситься до земель запасу Лазурненської селищної ради (т. 1, а.с. 38). З Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою [NUMBER] від 06.11.2012 року вбачається, що ХДАУ на підставі рішення Лазурненської селищної ради від 21.09.2012 року №271 є постійним користувачем земельної ділянки площею 2,4028 га. за адресою Скадовський район смт. Лазурне, [ADDRESS] під базою відпочинку «Колос» (т. 1, а.с. 10) Рішенням Лазурненської селищної ради №379 від 27.02.2013 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,0120 га для індивідуального дачного будівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] із земель Лазурненської селищної ради та надано її у приватну власність. Також передбачено видати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в установленому порядку (т. 1, а.с. 8). В подальшому [PERSON] отримала свідоцтво на право власності на нерухоме майно [NUMBER], видане реєстраційною службою Скадовського РУЮ 22.03.2013 року на земельну ділянку площею 0,0120 га в [ADDRESS], кадастровий [NUMBER] для індивідуального дачного будівництва (т. 1, а.с. 11). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги прокурор посилався на те, що спірна земельна ділянка належить до земель державної власності і приймаючи оскаржувані рішення Лазурненська селищна рада перевищила свої повноваження. Відповідно до ч. 1-2, п. «є» ч. 3 ст. 84 ЗК України (в ред. на 01.01.2008 року), у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації, центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема, земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності. Разом з тим, прокурором не враховано, що згідно п. 12 Розділу Х Перехідні положення ЗК України (в ред. на 01.01.2008 року), до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Питання розмежування земель державної та комунальної власності врегульоване законом. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» (в ред. на 01.01.2008 року) не визначалися землями державної власності земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності. З Інформації про рух земельних ділянок за 2009-2013 роки по ДВНЗ «ХДАУ» до 2013 року за базою відпочинку «Колос» взагалі не обліковувалося будь-якої земельної ділянки (т. 1, а.с. 141). Розділом ІІ Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» (в ред. на 01.01.2008 року) передбачено порядок розмежування вищевказаних земель. Він, зокрема, передбачає виготовлення проектів (ст. 10) їх погодження та затвердження (ст. 12), встановлення в натурі меж земельних ділянок (ст. 13). В позові не зазначено і в матеріалах справи відсутні докази того, що станом на час прийняття рішення Лазурненською селищною радою 14.02.2008 року відбулося розмежування земель державної та комунальної власності і спірна земельна ділянка беззаперечно відносилася до земель державної власності, і щодо неї у органу місцевого самоврядування були відсутні будь-які повноваження. Розмежування вищевказаних земель відбулося з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», тобто з 01.01.2013 року. Також відсутні докази, що земельна ділянка під базою відпочинку «Колос» ХДАУ будь-коли мала статус земель освіти, фактично її частина вилучалася та була передана [PERSON] Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за №1011/18306 передбачено в межах Секції В землі громадської забудови підрозділ 03.02 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти. Згідно наявних в матеріалах справи доказів відповідно вищевказаного класифікатора спірна ділянка має статус в межах Секції Е землі рекреаційного призначення підрозділ 07.03 для індивідуального дачного будівництва. Таким чином вищевказаний висновок прокурора про належність спірної земельної ділянки до земель державної власності є недоведеним. Слід звернути увагу і на те, що у разі відсутності повноважень Лазурненської селищної ради на розпорядження земельними ділянками державної власності (якою згідно доводів прокурора є ділянка під базою відпочинку «Колос» ХДАУ) не може бути визнано законним і Державний акт університету на право постійного користування цією ж земельною ділянкою 2012 року, оскільки згідно нього земельна ділянка передана навчальному закладу у постійне користування не державою в особі Кабінету Міністрів України, а селищною радою як власником за категорією землі рекреаційного призначення. З цього приводу суд зауважує, що скасовуючи ухвалою від 09.09.2015 року рішення судів першої та апеляційної інстанції ВССУ (висновки та мотиви якого є обов'язковими для суду першої інстанції з огляду на положення ч. 4 ст. 338 ЦПК України) зазначив, що судами не досліджувалися обставини щодо згоди постійного користувача-учбового закладу на вилучення земельної ділянки (заява ректорату ХДАУ вх. 79-2-17 від 01.02.2008 року). Прокурор не надав суду вказану заяву в якості доказу, клопотання про її витребування не заявляв, в зв'язку з чим суд позбавлений надати будь-яку оцінку вказаним обставинам. Крім того, суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що після отримання ХДАУ державного акту на право постійного користування землею в 2012 році площа земельної ділянки під базою відпочинку «Колос» ХДАУ збільшилася в порівнянні з площею зазначеною в державному акті 2001 року з 2,3662 га. до 2,4028 га. тому не встановлено чи мало місце фактичне вилучення спірної земельної ділянки площею 0,012 га. у лютому 2008 року саме із земельної ділянки ХДАУ. З цього приводу в матеріалах справи наявні наступні докази. Відповідь Відділу Держземагенства у Скадовському районі Херсонської області від 13.12.2013 року, згідно якої відповідно до даних статзвітності 6-зем спірна земельна ділянка до моменту її виділення належала до земель запасу Лазурненської селищної ради, вона відповідно до ст. 51 ЗК України відноситься до земель рекреаційного призначення. Відповідно до даних Національної кадастрової системи України межі земельних ділянок [PERSON] по [ADDRESS] та ХДАУ по [ADDRESS] узгоджуються між собою та відсутнє взаємне накладення зазначених земельних ділянок. Вказане також підтверджується актом погодження зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON] підписаним представником бази відпочинку «Колос» (т. 1, а.с. 127-128). Відповідь Відділу Держземагенства у Скадовському районі Херсонської області від 23.01.2014 року, згідно якої спірна земельна ділянка дійсно вилучалася із земель ХДАУ та переводилася до земель запасу Лазурненської селищної ради. Державним актом на право постійного користування виданим базі відпочинку «Колос» ХДАУ факт вилучення земельної ділянки [PERSON] не підтверджено (т. 1, а.с. 161). З відповіді ДП «Херсонгеоінформ» від 27.01.2014 вих. №1/130 вбачається, що у 2012 році підприємство виконувало роботи з підготовки технічної документації з землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки для складання державного акту на право постійного користування землею ДВНЗ «ХДАУ» при виконанні робіт було встановлено фактичну площу земельної ділянки під базою відпочинку «Колос», яка склала 2,4028 га. Площа земельної ділянки збільшилася на 0,0366 га. внаслідок уточнення розмірів та меж земельної ділянки, а також за рахунок запасу Лазурненської селищної ради. При підготовці вищевказаної технічної документації площа спірної земельної ділянки не була вилучена із земель бази відпочинку. Як земля бази відпочинку «Колос» так і земельна ділянка [PERSON] відповідно до ст. 51 ЗК України відноситься до земель рекреаційного призначення (т. 1, а.с. 159). З відповіді відділу Держгеокадастру у Скадовському районі Херсонської області від 18.01.2016 року вбачається, що 18.10.2011 року Лазурненська селищна рада надала дозвіл ДВНЗ «ХДАУ» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування землею під існуючою базою відпочинку «Колос» в смт. Лазурне, [ADDRESS] в зв'язку з зміною назви навчального закладу та відчуженням земельної ділянки площею 0,0155 га. [PERSON] Рішенням Лазурненської селищної ради від 21.09.2012 року №271 вищевказана технічна документація щодо проведення інвентаризації земельної ділянки щодо уточнення меж земельної ділянки для складання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ДВНЗ «ХДАУ» під існуючою базою відпочинку «Колос» площею 2,4028 га. за адресою Скадовський район смт. Лазурне [ADDRESS] була затверджена. Університет отримав Державний акт на право постійного користування вказаною земельною ділянкою, яка збільшилася в порівнянні з площею вказаною в державному акті від 2001 року. Спірна земельна ділянка передана у власність [PERSON] до її передачі належала до земель запасу Лазурненської селищної ради, а отже до 14.02.2008 року не перебувала в користуванні ДВНЗ «ХДАУ» (т. 1, а.с. 62). Судом прокурору роз'яснювалися положення ст.ст. 10, 60 ЦПК України, в тому числі обов'язок надавати докази обґрунтованості позовних вимог, заявляти клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, однак прокурор будучи позивачем клопотання про призначення експертизи не заявив та відповідних доказів суду не надав. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги прокурора із наведених ним правових підстав в частині визнання незаконними та скасування пунктів 9, 9.1, 9.2 рішення сесії Лазурненської селищної ради №373 від 14.02.2008 року та пунктів 1-2 рішення сесії Лазурненської селищної ради № 379 від 27.02.2013 року; визнання недійсним свідоцтва на право власності [PERSON] на нерухоме майно [NUMBER], виданого реєстраційною службою Скадовського РУЮ 22.03.2013 року, а також похідні від вказаних вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1088249 від 22.03.2013 року, прийнятого державним реєстратором Слісаренком М.М., на підставі якого [PERSON] отримала свідоцтво на право власності на нерухоме майно [NUMBER], видане реєстраційною службою Скадовського РУЮ 22.03.2013 року на земельну ділянку площею 0,0120 га в [ADDRESS], для індивідуального дачного будівництва; зобов'язання реєстраційної служби Скадовського РУЮ внести запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0120 га в [ADDRESS], для індивідуального дачного будівництва та зобов'язання [PERSON] повернути земельну ділянку площею 0,0120 га в [ADDRESS] до державної власності є недоведеними та не можуть бути задоволені судом. При цьому суд також виходить з того, що позов обґрунтовано порушенням інтересів держави в особі ДВНЗ «ХДАУ», який є самостійною юридичною особою, жодних позовних вимог не заявляв, залучений до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог та жодних претензій до [PERSON] не має та вважає, що його права та права держави не порушені. Враховуючи вищевикладене суд констатує відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка вилучалася із земель ХДАУ, порушень прав держави, а отже у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed