Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму витрат на лікування потерпілої [PERSON] у розмірі 5952,10 грн., перерахувавши на розрахунковий рахунок № 35421301028899 у ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, ЄДРПОУ 01993003 (за лікування потерпілого) та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. Позов обґрунтовує наступним. 30 грудня 2013 року ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області (справа №328/4585/13-к від 30.12.2013 року) [PERSON], який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Відповідно до даної ухвали, 29.09.2013 р. близько 06.40 годин ранку водій [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER], та рухався по проїзній частині вулиці Гришина в с. Виноградне Токмацького району. Під час руху водій [PERSON], неподалік від б. № 79 побачив на проїзній частині гусей, в зв'язку з чим, реагуючи на небезпеку, почав гальмувати та маневрувати вирішивши об'їхати гусей справа, однак, на мокрому дорожньому покритті автомобіль втратив керованість та з'їхав на праве узбіччя, по ходу руху автомобіля, де боком вдарився в кам'яну огорожу колодязю, після чого автомобіль перевернувся і скоїв наїзд на гр. [PERSON] яка знаходилась біля колодязю. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до якого: «п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди». Внаслідок порушення вказаного пункту ПДР України водій [PERSON], позбавив себе технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON],згідно висновку судово-медичної експертизи № 314 від 07.11.2013 року отримала розрив лівого акроміального-ключичного сполучення, закритий перелом 3-го ребра зліва без зміщення, що викликало розлад здоров'я більше ніж на 21 день - кваліфікуються як пошкодження середнього ступеня тяжкості. У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у пред'явлені обвинуваченні та подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності зв'язку з примиренням з потерпілою та закрити кримінальне провадження. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] з 29.09.2012 року по 25.10.2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні комунальної установи «Токмацька центральна районна лікарня». Згідно довідки КУ «Токмацька ЦРЛ» (вих. № 2828/03 від 13.11.2013р.) та довідки-розрахунку КУ «Токмацька ЦРЛ» (вих. №1042/02 від 18.04.2014р.), потерпіла [PERSON] знаходилась на лікуванні в хірургічному відділенні з 29.09.2013 року 25.10.2013 року. Вартість одного ліжко-дня становила в вересні 2013 року - 252 гривні, в жовтні 2013 року - 226,95 гривень. Загальні витрати на лікування потерпілої [PERSON] склали 5952,10 гривні Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 30.12.2013 року в кримінальному провадженні № 328/4585/13-к, [PERSON], який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Мотивувальною частиною ухвали визначено, що 29.09.2013 р. близько 06.40 годин ранку водій [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER], та рухався по проїзній частині вулиці Гришина в с. Виноградне Токмацького району. Під час руху водій [PERSON], неподалік від будинку № 79 побачив на проїзній частині гусей, в зв'язку з чим, реагуючи на небезпеку, почав гальмувати та маневрувати вирішивши об'їхати гусей справа, однак, на мокрому дорожньому покритті автомобіль втратив керованість та з'їхав на праве узбіччя, по ходу руху автомобіля, де боком вдарився в кам'яну огорожу колодязю, після чого автомобіль перевернувся і скоїв наїзд на гр. [PERSON] яка знаходилась біля колодязю. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Внаслідок порушення вказаного пункту ПДР України водій [PERSON] позбавив себе технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON],згідно висновку судово-медичної експертизи № 314 від 07.11.2013 року, отримала розрив лівого акроміального-ключичного сполучення, закритий перелом 3-го ребра зліва без зміщення, що викликало розлад здоров'я більше ніж на 21 день - кваліфікуються як пошкодження середнього ступеня тяжкості. У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у пред'явлені обвинуваченні та подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності зв'язку з примиренням з потерпілою та закрити кримінальне провадження. Згідно довідок КУ «Токмацька ЦРЛ» від 13.11.2013 № 2828/03, від 18.04.2014 № 1042/02, потерпіла [PERSON] знаходилась на лікуванні в хірургічному відділенні з 29.09.2013 року по 25.10.2013 року. Вартість одного ліжко-дня становила в вересні 2013 року - 252,65 грн., в жовтні 2013 року - 226,95 гривень. Загальні витрати на лікування потерпілої [PERSON] склали 5952,10 гривні За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документ, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Розрахунок відшкодування витрат, наданий представником позивача, сторонами не оспорюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved