Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду мотивуючи тим, що 23 жовтня 1995 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Злагоди (Свердлова), 53 в смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, належний їй на підставі договору купівлі-продажу від 05 травня 1984 року, зареєстрованого в реєстрі за №428. Відразу після смерті матері позивачка успадкувала належне їй майно, так як має оригінал вищевказаного договору купівлі-продажу, однак через юридичну необізнаність раніше не зверталась за оформленням спадщини. Крім того у правовстановлюючих документах є розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть прізвище матері позивачки вказано як «Домніна», у свідоцтві про народження позивачки її прізвище, імя, по батькові на російській мові вказано як «Домнина Нина Васильевна», однак згідно свідоцтва про укладення шлюбу дошлюбне прізвище позивачки на українській мові вказано, як «Домнина Ніна Василівна», крім цього, згідно ж цього свідоцтва, після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Тімофеєва», тоді як за паспортом її прізвище «Тимофеева», а тому представник позивача просить суд встановити факт родинних відносин позивача з матірю, факт прийняття спадщини та визнання за нею права власності на спадкове майно житловий будинок. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача також у судове засідання не зявився, але подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 1995 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ №265422, виданого Петрівською селищною радою народних депутатів Кіровоградської області 27 жовтня 1995 року (а.с.8). Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Злагоди (Свердлова), 53 в смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, належний їй на підставі договору купівлі-продажу від 05 травня 1984 року, зареєстрованого в реєстрі за №428 (а.с.9-10), що також підтверджується технічним паспортом на будинок (а.с.11-14). Позивачка фактично прийняла спадщину та вступила в управління майном, так як володіє оригіналом договору купівлі-продажу житлового будинку після смерті матері. Однак у правовстановлюючих документах є розбіжності в написанні прізвища позивача та прізвища її матері, а саме: у свідоцтві про смерть серії 1-ОЛ №265422 від 27 жовтня 1995 року прізвище матері позивачки вказано як «Домніна» (а.с.8), у свідоцтві про народження позивачки серії ЯИ № 294990 від 13 квітня 1954 року її прізвище, імя, по батькові на російській мові вказано, як «Домнина Нина Васильевна» (а.с.6), однак згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ОЛ № 319797 від 14 січня 1977 року дошлюбне прізвище позивачки на українській мові вказано як «Домнина Ніна Василівна», крім цього, згідно ж цього свідоцтва, після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Тімофеєва» (а.с.7), тоді як за паспортом позивачки серії ЕА № 583106 від 12 січня 1999 року її прізвище «Тимофеева» (а.с.4-5). Внаслідок виявлених розбіжностей позивач позбавлена можливості оформити спадщину матері на своє імя. Вказані обставини справи, а саме, факт того, що померла [PERSON] дійсно є рідною матірю [PERSON], підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до розпорядження Петрівського селищного голови Петрівського району Кіровоградської області № 11 від 20 лютого 2016 року, вулицю Свердлова, перейменовано на вулицю Злагоди (а.с.15-16), крім цього в звязку з перенумерацією відповідно до рішення Виконавчого комітету Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області № 104 від 30 березня 2017 року, житловому будинку, належного [PERSON], присвоєно № 53 (а.с17). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №311/01-16 від 15 травня 2017 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась(а.с.41). Відповідно до інформації, наданої Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області №202/01-16 від 26 травня 2017 року, спадщина після смерті [PERSON], яка померла 23 жовтня 1995 року, згідно алфавітних книг за 1995-2017 роки в нотаріальній конторі відсутня (а.с.43). Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 25.12.1992 року Про практику розгляду судами України справ про спадкування передбачений ст.549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності його пропуску. Проте, якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини, тобто на час смерті [PERSON] визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Доказом вступу в управління або володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу. В той же час, згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На це наголошується також у п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, де зазначається що у випадку, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Таким чином, позивачка є спадкоємцем за законом після смерті її матері та правомірно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає \~справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин тягне для позивача юридичні наслідки, а саме, дає змогу отримати спадщину. На підставі викладеного та враховуючи те, що судом встановлено родинні відносини між позивачем і спадкодавцем, та на момент смерті мати позивача була власником житлового будинку, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно не має, тому суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), п.1 ч.1, ч.2 ст. 256, ЦПК України, та

Outcome: approved