Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Представник Харківської міської ради звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в розмірі 176 548, 88 гривень, посилаючись на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.08.2019 року № 176817254 право власності на нежитлові будівлі літ. «А'-1» загальною площею 256, 5 кв.м., літ. «Ж-1» загальною площею 268, 2 кв.м., на нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-10, 2-11, 2-12 в літ. «Б'-1», літ. «Б2-1» загальною площею 81, 8 кв.м. зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 07.06.2013 року № 1118; право власності на нежитлові приміщення підвалу № І, ІІ площею 266, 8 кв.м., напівпідвалу № 3-1, 3-2 площею 41, 5 кв.м. та 1-го поверху № 2-1-:-2-7 площею 245, 7 кв.м. в літ. «Б2-1», «Б'-1» загальною площею 554, 0 кв.м. зареєстроване з 19.12.2008 року за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки власності на підставі договору купівлі - продажу від 01.12.2008 року № 5476 по [ADDRESS] . Відповідно до інформації Відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 11.03.2019 року № 19-20-0.23, 08-576/116-019 на земельну ділянку по [ADDRESS] обліковується державний акт на право постійного користування землею від 20.09.2000 року № 824, виданий ТОВ «Будівельно - комерційна фірма «Дельта». Рішенням Харківської міської ради від 25.02.2015 року № 1855/15 ТОВ «БК «Фірма «Дельта» припинено право користування земельною ділянкою площею 0, 2435 га по [ADDRESS] за добровільною відмовою. Державний акт на право постійного користування землею, реєстраційний № 824 від 20.09.2000 року вважається таким, що втратив дію з дня прийняття цього рішення. Відповідно до інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 07.03.2019 року № 1608/0/225-19 рішення Харківської міської ради щодо надання у користування або передачі у власність земельної ділянки по [ADDRESS] не приймалися. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь -якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку, земельна ділянка площею 0, 0902 га по [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Відповідно до інформації ГУ ДФС у Харківській області від 03.05.2019 року № 14027/9/20-40-58-06-16 [PERSON] у період з 01.08.2016 року по 31.07.2019 року не сплачувала за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегла за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 09.12.2019 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.08.2019 року № 176817254 право власності на нежитлові будівлі літ. «А'-1» загальною площею 256, 5 кв.м., літ. «Ж-1» загальною площею 268, 2 кв.м., на нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-10, 2-11, 2-12 в літ. «Б'-1», літ. «Б2-1» загальною площею 81, 8 кв.м. зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 07.06.2013 року № 1118; право власності на нежитлові приміщення підвалу № І, ІІ площею 266, 8 кв.м., напівпідвалу № 3-1, 3-2 площею 41, 5 кв.м. та 1-го поверху № 2-1-:-2-7 площею 245, 7 кв.м. в літ. «Б2-1», «Б'-1» загальною площею 554, 0 кв.м. зареєстроване з 19.12.2008 року за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки власності на підставі договору купівлі - продажу від 01.12.2008 року № 5476 по [ADDRESS] . Відповідно до інформації Відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 11.03.2019 року № 19-20-0.23, 08-576/116-19 на земельну ділянку по [ADDRESS] обліковується державний акт на право постійного користування землею від 20.09.2000 року № 824, виданий ТОВ «Будівельно-комерційна фірма «Дельта». Рішенням Харківської міської ради від 25.02.2015 року № 1855/15 ТОВ «Будівельно-комерційна фірма «Дельта» припинено право користування земельною ділянкою площею 0, 2435 га по [ADDRESS] за добровільною відмовою. Державний акт на право постійного користування землею, реєстраційний № 824 від 20.09.2000 року втратив дію з дня прийняття цього рішення. На підставі інформації з Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 07.03.2019 року № 1608/0/225-19 рішення Харківської міської ради щодо надання у користування або передачі у власність земельної ділянки по [ADDRESS] не приймалися. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку, з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 ЗК України земельна ділянка площею 0, 0902 га по [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 08.08.2019 року було проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку загальною площею 0, 0902 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Б2-1», «Б'-1», право власності на нежитлові приміщення в яких зареєстроване за відповідачем. Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці № 1 площею 0, 0507 га [ADDRESS] розташовані нежитлові будівлі літ. «Б2-1», літ. «Б'-1» загальною площею 635, 8 кв.м., право власності на які зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки власності. Земельна ділянка площею 0, 0507 га по [ADDRESS] використовується [PERSON] та [PERSON] для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Б2-1», літ. «Б'-1» загальною площею 635, 8 кв.м. Площа земельної ділянки № 1 відповідно до її меж складає 0, 0507 га. Межі земельної ділянки № 1 визначені відповідно до зовнішніх меж будівель. Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці № 2 площею 0, 0229 га [ADDRESS] розташована нежитлова будівля літ. «А'-1» загальною площею 256, 5 кв.м., право власності на яку зареєстроване за [PERSON] Земельна ділянка площею 0, 0229 га по [ADDRESS] використовується [PERSON] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А'-1» загальною площею 256, 5 кв.м. Площа земельної ділянки № 2 відповідно до її меж складає 0, 0229 га. Межі земельної ділянки № 2 визначені відповідно до зовнішніх меж будівель. Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці № 3 площею 0, 0166 га [ADDRESS] розташована нежитлова будівля літ. «Ж-1» загальною площею 268, 2 кв.м., право власності на яку зареєстроване за [PERSON] Земельна ділянка площею 0, 0166 га по [ADDRESS] використовується [PERSON] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Ж-1» загальною площею 268, 2 кв.м. Частина нежитлової будівлі літ. «Ж-1» зруйнована. Площа земельної ділянки № 3 відповідно до її меж складає 0, 0166 га. З них площа по фундаменту зруйнованої частини будівлі 0, 0067 га, площа частини будівлі, яка використовується 0, 0099 га. Межі земельної ділянки № 3 визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі та фундаменту зруйнованої частини будівлі. Загальна площа земельної ділянки під забудовою складає 0, 0902 га. За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] від 08.08.2019 року. Відповідач [PERSON] , набувши право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформила речового права на вказану земельну ділянку. Відповідач використовує земельну ділянку без виникнення права власності або права користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.125 ЗК України. На підставі інформації ГУ ДФС у Харківській області від 03.05.2019 року № 14027/9/20-40-58-06-16 [PERSON] не є платником земельного податку або орендної плати за землю. Позивачем надано розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за період з 01.08.2016 року по 31.07.2019 року на загальну суму 176 548, 88 грн.: з 01.08.2016 року по 31.12.2016 року в розмірі 4321, 40 грн., з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року в розмірі 18 322, 64 грн., з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 10 688, 23 грн., з 01.08.2018 року по 31.07.2019 року в розмірі 27 483, 96 грн.; з 01.08.2016 року по 31.12.2016 року в розмірі 3 132, 55 грн., з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року в розмірі 13 281, 92 грн., з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 7 747, 81 грн., з 01.08.2018 року по 31.07.2019 року в розмірі 19 922, 88 грн.; з 01.08.2016 року по 31.12.2016 року в розмірі 5 091 грн., з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року в розмірі 21 585, 92 грн., з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 12 591, 81 грн., з 01.08.2018 року по 31.07.2019 року в розмірі 32 378, 76 грн. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 7 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. До таких об`єктів належать, зокрема, земельні ділянки. Згідно зі ч. 3 ст. 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Частинами 1, 2 статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частина 2 статті 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно з положеннями частини першої статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18). Згідно зі п.п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 13, ч.1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Так, позивачем було проведено розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати на загальну суму 176 548, 88 грн. Розрахунок проведено з урахуванням площі земельної ділянки, яка належить на праві власності відповідачу у справі. Судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам Закону України «Про оцінку земель», Технічній документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року № 1209/13, Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року, затвердженому рішенням Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року № 1269/13, Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженому наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489. Визначаючи суму, що підлягає стягненню з відповідача суд погодився із розрахунком, наданим Харківською міською радою. При складанні вказаних розрахунків позивач правильно взяв до уваги акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки від 08 серпня 2019 року, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.08.2019 року № 176817254 та вирахував цю суму шляхом множення вартості одного квадратного метру спірної земельної ділянки (відповідно до проведеної та затвердженої нормативно-грошової оцінки земель м. Харкова станом на рік розрахунку) на всю площу земельної ділянки, що використовується [PERSON] , а також на розмір ставки орендної плати за земельну ділянку. Відповідно до ч. 14.1.72 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Відповідач не є власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата. Згідно зі ч. 14.1.136 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 286.6. ПК України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території. Суд приходить до висновку, що відповідач без укладення договору оренди земельної ділянки за період із 01.08.2016 року по 31.07.2019 року, як користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved