Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що [INFO] в м. Путивль Сумської області помер батько позивачів [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна входить в тому числі й квартира [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі: - свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Путивльського міськвиконкому від 31.03.1994 на підставі розпорядження № 732 від 31.03.1994 (1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ); - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Путивльською державною нотаріальною конторою 31.08.1995 за реєстровим № 2461 (1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ); - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Путивльською державною нотаріальною конторою 22.11.2007 за реєстровим № 3313 (1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ). Будучи спадкоємцями батька першої черги за законом, позивачі прийняли спадщину (спадкова справа № 236/2017 від 18.07.2017), в той же час, не можуть оформити свої спадкові права на зазначене спадкове майно, у зв`язку з тим, що надані нотаріусу правовстановлюючі документи на це майно не дають змоги конкретизувати об`єкт спадщини - квартиру. Посилаючись на зазначене, просив визнати за позивачами право власності (по 1/2 частці за кожним) на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , при цьому судові витрати між сторонами просили не розподіляти. Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, їх представник надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивачів, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності його представника, позов визнав, про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа також не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, при винесенні рішення покладалася на розсуд суду, письмових пояснень щодо позову не направила. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Матеріалами справи підтверджено те, що [INFO] в м. Путивль Сумської області помер [PERSON] , батько позивачів, після смерті якої відкрилася спадщина. До спадкового майна входить в тому числі й квартира [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі: - свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Путивльського міськвиконкому від 31.03.1994 на підставі розпорядження № 732 від 31.03.1994 (1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ); - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Путивльською державною нотаріальною конторою 31.08.1995 за реєстровим № 2461 (1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ); - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Путивльською державною нотаріальною конторою 22.11.2007 за реєстровим № 3313 (1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ). Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, прийняли спадщину після його смерті шляхом своєчасної подачі відповідної заяви нотаріусу, приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 236/2017 від 18.07.2017. Разом з тим, в оформленні спадкових прав на зазначену квартиру позивачам було відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на це майно не дають змоги конкретизувати об`єкт спадщини, а саме в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому Путивльською державною нотаріальною конторою 22.11.2007 за реєстровим № 3313, зазначено номер будинку, в якому знаходиться квартира [ADDRESS] . В той же час, як вбачається з фотокопії свідоцтва про право власності на житло від 31.03.1994, виданого органом приватизації Путивльського міськвиконкому, [PERSON] є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.1995, зареєстрованого в реєстрі за № 2461, на підставі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) [PERSON] є спадкоємцем майна матері [PERSON] . Спадкове майно складається з 1/3 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3313, на підставі ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем майна дружини [PERSON] . Спадкове майно складається з 1/3 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . З фотокопії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.11.2007 вбачається, що на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3313, [PERSON] є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] . З довідки характеристики нерухомого майна від 25.10.2021 вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі: свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Путивльського міськвиконкому від 31.03.1994 на підставі розпорядження № 732 від 31.03.1994 (1/3 частка квартири); свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Путивльською державною нотаріальною конторою 31.08.1995 за реєстровим № 2461 (1/3 частка квартири); свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Путивльською державною нотаріальною конторою 22.11.2007 за реєстровим № 3313 (1/3 частка квартири). На підставі рішення 80 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 29.10.2015 було перейменовано вул. Леніна на вул. князя Володимира. Зміна загальної площі квартири відбулася за рахунок демонтажу балкону, будь-яких самочинних прибудов та перепланувань квартири не проводилося. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин, коли при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом була допущена помилка, яку виправити неможливо, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивачів понесені ними витрати судом не розподіляються.

Outcome: approved