Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що 20 грудня 2017 року померла мати позивачки [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить земельна ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1571 га, кадастровий номер 3221982301:01:018:0012, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області. Право власності посвідчувалось державним актом серії КВ № 094220. Відповідно до витягу з ДЗК дійсна площа земельної ділянки становить 0,1241 га, а вірним кадастровим номером є 3221982301:01:018:0079. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інші спадкоємці відсутні. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у звязку із відмінністю площі та кадастрового номера земельної ділянки в державному акті та витязі з ДЗК. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку.\~ Враховуючи вищевикладене, представник позивачки просить суд визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на спірну земельну ділянку та не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в особі голови сільської ради [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи\~ визнання позову відповідачами. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 07.10.2003 року (7 сесія 24 скликання № 46) передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1571 га, яка розташована на території с. Жуківка Згурівського району Київської області. Земельній ділянці визначений кадастровий номер 3221982301:01:018:0012. На підставі зазначеного вище Рішення імя [PERSON] видано Державний акт серії КВ № 094220, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 147 від 27.11.2003 року, що встановлено з\~копії Державного акту (а.с.16). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Відповідно до положення ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. При виготовленні нової технічної документації із землеустрою зязувалось, що дійсна площа земельної ділянки становить 0,1241 га, а вірним кадастровим номером є 3221982301:01:018:0079. Державним реєстратором проведено державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1241 га, кадастровий номер 3221982301:01:018:0079, яка розташована в с. Жуківка на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області, та видано витяг з ДЗК про земельну ділянку НВ-3212079132018 від 17.07.2018 року (копії листів-порвідомлень Відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області а.с.7,8, копія витягу з ДЗК про земельну ділянку а.с.12-15, роздруківки інформації про земельну ділянку а.с.17-19). Після смерті [PERSON], яка померла 20 грудня 2017 року, позивачці, як спадкоємцю першої черги за законом, відкрилась спадщина на весь її склад, зокрема і на спірну земельну ділянку. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інші спадкоємці відсутні (копія свідоцтв про смерть - а.с.11, копія спадкової справи № 43/2018 до майна померлої 20 грудня 2017 року [PERSON]- а.с.31-63). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~ N 7 передбачено, що відповідно\~ до\~ статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~ на\~ землю\~ або\~ іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі , зокрема успадкування. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у звязку із відмінністю площі та кадастрового номера земельної ділянки в державному акті та витязі з ДЗК (нотаріальна відмова - а.с.6). Згідно ч.1,\~ч.\~3\~ст.152\~ЗК України\~держава забезпечує\~громадянам рівні\~умови захисту\~прав власності\~на землю. Захист прав\~громадян на\~земельні ділянки\~здійснюється шляхом \~визнання\~прав,\~застосування інших, передбачених законом, способів. В ході судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] згідно Державного акту серії КВ № 094220 на праві власності належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. [PERSON] померла 20 грудня 2017 року. Зазначена земельна ділянка входить до складу спадщини за законом. Позивачка належить до спадкоємців першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла та її спадкові права ніким не оспорюються. Через відмінність дійсної площі та кадастрового номера спірної земельної ділянки від зазначених в державному акті, позивачка не має можливості оформити свої спадкові права, а тому її порушені спадкові права підлягають судовому захисту. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на спірну земельну ділянку. Не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved