Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.11.2013 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 31 268 (тридцять одна тисяча двісті шістдесят вісім) грн. 25 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 24.09.2014 року становить 33 845 (тридцять три тисячі вісімсот сорок п'ять) грн. 95 коп., де заборгованість за кредитом - 27 853 (двадцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят три) грн. 73 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 798 (дві тисячі сімсот дев'яносто вісім) грн. 96 коп., а також штраф за п.п. 2.2 Генеральної угоди -3 193 (три тисячі сто дев'яносто три) грн. 26 коп. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість за укладеною Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.11.2013 року у розмірі 33 845 (тридцять три тисячі вісімсот сорок п'ять) грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 338 (триста тридцять вісім) грн. 46 коп. 19 грудня 2014 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.50). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 38, 47) та поштові відправлення які повернулись до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 48 - 49), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 08.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір в спосіб підписання відповідачем письмової заяви про приєднання до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 6-30). Відповідно до умов вказаних Генеральної угоди і Умов та надання банківських послуг відповідач отримав кредит у розмірі - 31 268 (тридцять одна тисяча двісті шістдесят вісім) грн. 25 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Таким чином, суд доходить висновку, що між сторонами було укладено відповідний кредитний договір в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем відповідачу [PERSON] такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту та, сплати процентів, внаслідок чого за ним, [PERSON], станом на 24.09.2014 року заборгованість становить 33 845 (тридцять три тисячі вісімсот сорок п'ять) грн. 95 коп., де заборгованість за кредитом - 27 853 (двадцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят три) грн. 73 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 798 (дві тисячі сімсот дев'яносто вісім) грн. 96 коп., а також штраф за п.п. 2.2 Генеральної угоди -3 193(три тисячі сто дев'яносто три) грн. 26 коп. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за Договором № б/н від 08.11.2013 року заборгованість на загальну суму 33 845 (тридцять три тисячі вісімсот сорок п'ять) грн. 95 коп., де заборгованість за кредитом - 27 853 (двадцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят три) грн. 73 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 798 (дві тисячі сімсот дев'яносто вісім) грн. 96 коп., а також штраф за п.п. 2.2 Генеральної угоди -3 193(три тисячі сто дев'яносто три) грн. 26 коп. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 338 (триста тридцять вісім) грн. 46 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved