Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. 20 грудня 2018 року відповідачка в черговий раз звернулась до департаменту соціального захисту населення з питання призначення щомісячної адресної допомоги на наступний період та [PERSON] надано відомості щодо працевлаштування в ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, була призначена [PERSON] як працездатній особі відповідно до вимог чинного законодавства та виплачувалась з 20 грудня 2018 року по 19 червня 2019 року. Проте, згідно отриманої інформації, [PERSON] звільнена з ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з 16.01.2019 року за власним бажанням. Відповідно до п. 5 Порядку, призначення у заяві про призначення грошової допомоги внутрішньо переміщена особа обов`язково зазначає місце роботи (для осіб працездатного віку) та час, з якого особа там не працює. Відповідно до п. 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Оскільки відповідачем надано недостовірну інформацію щодо працевлаштування, виникла переплата сум допомоги. За таких обставин, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] суму надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в загальному розмірі 935,80 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій підтримула позовні вимоги та просить розглянути справу за справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких інших заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надала. З урахуванням наведених обставин, зважаючи на наявність письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом\~\~ встановлено,\~\~ що [PERSON] перебуває на обліку як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг. Згідно заяви від 20 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до Департаменту з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши, що вона є працевлаштованою. У якості підтвердження факту працевлаштування, [PERSON] було надано довідку, що вона працює в ПрАТ «ММК ім. Ілліча». Рішенням Департаменту від 04 лютого 2019 року [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання, яка виплачувалась з 20 грудня 2018 року по 19 червня 2019 року щомісячно в розмірі 442,00 грн. Також, 30 вересня 2019 року, [PERSON] повторно звернулась до Департаменту із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши, що не працює Між тим, за результатами проведеної перевірки та відповідно до відомостей трудової книжки [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , остання звільнена 16 січня 2019 ркоу за власним бажанням за ст.38 КЗпП України з ПрАТ «ММК ім. Ілліча». Отже, виходячи із наведеного, рішенням Департаменту від 16 вересня 2019 року відповідачу в повторному призначенні соціальної виплати було відмовлено, оскільки відповідач не повідомила своєчасно про своє звільнення. Згідно розрахунку надмірно сплачених коштів, допомоги переміщеним особам на проживання за період з 17 березня 2019 року по 19 червня 2019 року розмір загальної суми переплати склав 935,80 грн. Департаментом на адресу відповідача було направлено повідомлення про відшкодування коштів з викладенням усіх обставин та запропоновано з`явитися до Департаменту з метою вирішення виниклого питання, проте станом на теперішній час, ані рішення Департаменту, ані вказане повідомлення відповідачем не виконані. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п. п. 2, 3 від 20.10.2014 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до Порядку розмір грошової допомоги для працездатних осіб складає 442 грн. на місяць. У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення - припиняється. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Відповідно до п. 5 Порядку, призначення у заяві про призначення грошової допомоги внутрішньо переміщена особа обов`язково зазначає місце роботи (для осіб працездатного віку) та час, з якого особа там не працює. Пунктом 7 зазначеного Порядку передбачено, що особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітний. Відповідно до п. 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Внаслідок неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, [PERSON] надмірно нарахована та виплачена адресна допомога в розмірі 935,80 грн., адже в період часу отримання щомісячної допомоги з 20 грудня 2018 року по 19 червня 2019 року, остання не повідомила про своє звільнення, отже остання права на отримання щомісячної адресної допомоги в розмірі 935,80 грн. не мала. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідачем вимога позивача про повернення коштів залишена без реагування, добровільно кошти не повернуті, вони підлягають стягненню з відповідача. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved