Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

прокурор просить суд визнати спадщину у виді земельної частки (пай), розміром 4,75 умовних кадастрових гектарів, вартістю 147 935, 44 грн., що розташована в межах Шубівської сільської ради Кагарлицького району, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, відумерлою, передати відумерлу спадщину - земельну частку (пай) [PERSON], площею 4,75 умовних кадастрових гектарів, вартістю 147 935, 44 грн. у власність територіальної громади Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в особі Шубівської сільської ради Київської області, посилаючись на те, що Кагарлицькою міжрайонною прокуратурою встановлено, що на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району знаходиться не витребувана земельна частка (пай) [PERSON], [INFO]. Згідно довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції, остання померла [INFO] року, актовий запис про смерть № 23 від [INFO] року. [PERSON] проживала до дня смерті в [ADDRESS]. Після смерті останньої, па території Шубівської сільської ради залишилося не прийняте у спадщину її майно, а саме: земельна частка (пай). Відповідно до наданих Управлінням Держземагенства у Кагарлицькому районі завірених копій записів із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) № 220 серії [NUMBER], виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 14.08.96, яким визначається право на земельну частку (пай) розміром 4,75 га умовно кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно довідки управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області, на даний час з урахуванням коефіцієнту індексації вартість вказаної земельної ділянки становить 147 935, 44 грн. Згідно інформаційної довідки завідувача Кагарлицької районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру № 39792673 від 04.03.15 р., спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відсутні. Водночас, відповідно до інформаційної довідки завідувача Кагарлицької районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру № 39852828 від 12.03.15 (заповіти/спадкові договори), [PERSON] за час свого життя склала два заповіти на ім'я свого покійного сина [PERSON] ([INFO], який помер [INFO] року), а саме: 20.09.1990 року, на випадок смерті [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]; [INFO] року, на випадок смерті [PERSON] сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14.08.1996 року [PERSON]. Після смерті [PERSON], її покійний син [PERSON] не прийняв спадщину, про що свідчать вищевказані інформаційні довідки зі Спадкового реєстру. Також, прокуратурою встановлено, що [PERSON] протягом свого життя заповітів не складав, а після його смерті спадщину ніхто не приймав, що підтверджується інформаційною довідкою завідувача Кагарлицької районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39855778 від 12.03.15 р. та інформаційною довідкою завідувача Кагарлицької районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39855854 від 12.03.15 р. У Шубівській сільській раді відомості про наявність родичів або спадкоємців у померлої [PERSON] та померлого [PERSON] відсутні, що підтверджується витягами з погосподарських книг № 3 та № 4, а також довідкою сільської ради. Відомості щодо наявності актових записів про народження дітей та про шлюб [PERSON] у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні, що посвідчується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області № 02.1-35 від 13.03.15 р. З часу смерті [PERSON] і по даний час спадщина померлої ніким не прийнята. Відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Невизнання зазначеної земельної частки (паю) відумерлою спадщиною, а, як наслідок, не передання її у власність територіальної громади, є порушенням економічних інтересів держави в цілому і, зокрема, і інтересів територіальної громади, які не захищені Шубівською сільською радою, що не зверталася в інтересах громади до суду з відповідною заявою. До прийняття рішення про визнання спадщини відумерлою не витребувана земельна частка (пай) не може перейти у власність територіальної громади, чим порушується її конституційне право на землю та економічні інтереси держави в цілому, та зокрема інтереси держави в сфері забезпечення раціонального використання земельних ресурсів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальна громада - це жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справи про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження. Представник заявника в особі Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати в їхню відсутність. Заяву підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в особі Кагарлицької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просять проводити судовий розгляд без представника у зв'язку з виробничою необхідністю. З даною заявою згідні. Представник заінтересованої особи в особі Реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Суд, вислухавши прокурора і вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити. Суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури України, серед інших функцій, покладено представництво інтересів держави в суді У випадках, визначених законом. Згідно зі ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загроза порушень інтересів держави. Частиною 2 ст.45 ЦПК України визначено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Рішенням Конституційного Суду України №3-рп 99 від 08.04.1999 року визначається, що прокурор або його заступники у кожному конкретному випадку самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві в чому полягає порушення матеріальних або інших інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Згідно ст.2 вказаного Закону, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Згідно з ч.3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Кагарлицькою міжрайонною прокуратурою встановлено, що на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району знаходиться не витребувана земельна частка (пай) [PERSON], [INFO]. Згідно довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції, остання померла [INFO] року, актовий запис про смерть № 23 від [INFO] року. [PERSON] проживала до дня смерті в [ADDRESS]. Після смерті останньої, па території Шубівської сільської ради залишилося не прийняте у спадщину її майно, а саме: земельна частка (пай). Відповідно до наданих Управлінням Держземагенства у Кагарлицькому районі завірених копій записів із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) № 220 серії [NUMBER], виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 14.08.96, яким визначається право на земельну частку (пай) розміром 4,75 га умовно кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно довідки управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області, на даний час з урахуванням коефіцієнту індексації вартість вказаної земельної ділянки становить 147 935, 44 грн. Згідно інформаційної довідки завідувача Кагарлицької районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру № 39792673 від 04.03.15 р., спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відсутні. Водночас, відповідно до інформаційної довідки завідувача Кагарлицької районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру № 39852828 від 12.03.15 (заповіти/спадкові договори), [PERSON] за час свого життя склала два заповіти на ім'я свого покійного сина [PERSON] ([INFO], який помер [INFO] року), а саме: 20.09.1990 року, на випадок смерті [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]; [INFO] року, на випадок смерті [PERSON] сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14.08.1996 року [PERSON]. Після смерті [PERSON], її покійний син [PERSON] не прийняв спадщину, про що свідчать вищевказані інформаційні довідки зі Спадкового реєстру. Також, прокуратурою встановлено, що [PERSON] протягом свого життя заповітів не складав, а після його смерті спадщину ніхто не приймав, що підтверджується інформаційною довідкою завідувача Кагарлицької районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39855778 від 12.03.15 р. та інформаційною довідкою завідувача Кагарлицької районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39855854 від 12.03.15 р. У Шубівській сільській раді відомості про наявність родичів або спадкоємців у померлої [PERSON] та померлого [PERSON] відсутні, що підтверджується витягами з погосподарських книг № 3 та № 4, а також довідкою сільської ради. Відомості щодо наявності актових записів про народження дітей та про шлюб [PERSON] у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні, що посвідчується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області № 02.1-35 від 13.03.15 р. З часу смерті [PERSON] і по даний час спадщина померлої ніким не прийнята. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто спадкоємці, які прийняли спадщину шляхом спільного проживання з померлою, відповідно до ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України, відсутні. Таким чином встановлено, що будь-які спадкоємці за законом та за заповітом до теперішнього часу спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, що дає підстави стверджувати, що на спадкове майно, а також на права та обов'язки, які залишились після смерті [PERSON], ніхто зі спадкоємців не претендує, або ж вони відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно зі ст. 278 Цивільного процесуального кодексу України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття, спадщини. Частиною 2 статті 1277 Цивільного кодексу України визначено, що заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Таким чином, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] - [INFO] року і з часу відкриття спадщини минуло більше одного року. Згідно з ч. 3 ст. 1277 Цивільного кодексу України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Статтею 1221 Цивільного кодексу України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Приписами статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Враховуючи те, що будь-які особи спадщину після смерті [PERSON], [INFO] року в порядку, визначеному ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, не приймали, відомості про спадкоємців померлої відсутні, один рік з моменту відкриття спадщини на час подання заяви збіг, суд вважає за необхідне заяву - задовольнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved