Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Представник позивача Херсонський державний аграрно-економічний університет звернувся 06 липня 2021 року до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» заснований на державній формі власності, за основними напрямами діяльності здійснює, в тому числі, підготовку згідно з державним замовленням і договірними зобов`язаннями висококваліфікованих фахівців різних освітньо-кваліфікаційних рівнів для закладів освіти, науки, культури, підприємств, установ та організацій різних форм власності. 09.08.2017 року на підставі наказу від №322/4 між сторонами було укладено договір №10401 про надання освітньої послуги, відповідно до якого ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання в вищезазначеному університеті до досягнення першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю «Водні біоресурси та культура», що передбачено договором. Відповідно до п.1 зазначеного вище договору, відповідач зобов`язаний вносити оплату за навчання щосеместрово. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Херсонським державним аграрним університетом обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте, оплата за навчання відповідачем не здійснювалась. У результаті чого утворився борг в сумі 12 271,00 гривень. Наказом Міністерства освіти і науки України від 14.02.2020 року № 210 Державний вищий навчальний заклад «Херсонський державний аграрний університет» перейменовано у Херсонський державний аграрно-економічний університет. Наказом від 08.05.2020 року №101-ст відповідача було відраховано за порушення умов договору про надання освітніх послуг. Відповідачем у добровільному порядку не оплачено освітні послуги за період навчання у сумі 12 271,00 гривень, тому представник позивача звертається до суду з позовною заявою за захистом своїх законних прав та інтересів. В судове засідання представник позивача Херсонського державного аграрно-економічного університету не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні підтримує у повному обсязі, проти заочного слухання справи та винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи та матеріалами справи підтверджується, що 09.08.2017 року на підставі наказу від №322/4 між сторонами було укладено договір №10401 про надання освітньої послуги, відповідно до якого ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання в вищезазначеному університеті до досягнення першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю «Водні біоресурси та культура», що передбачено договором. Відповідно до п.1 зазначеного вище договору, відповідач [PERSON] зобов`язаний вносити оплату за навчання щосеместрово. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Херсонським державним аграрним університетом обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте, оплата за навчання відповідачем не здійснювалась. У результаті чого утворився борг в сумі 12 271,00 гривень. Наказом Міністерства освіти і науки України від 14.02.2020 року № 210 Державний вищий навчальний заклад «Херсонський державний аграрний університет» перейменовано у Херсонський державний аграрно-економічний університет. Наказом від 08.05.2020 року №101-ст відповідача [PERSON] було відраховано з Херсонського державного аграрно-економічного університету, заочної форми навчання освітньо-професійної програми «Водні біоресурси та аквакультура» зі спеціальності 207 «Водні біоресурси та аквакультура» за порушення умов договору про надання освітніх послуг. Відповідачем у добровільному порядку не оплачено освітні послуги за період навчання: ІІ семестр 2018 року IV семестр 2020 року у сумі 12 271,00 гривень. У відповідності\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦПК України, інших актів цивільного законодавства за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. У відповідності до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином,\~відповідач [PERSON] \~ є\~таким,\~що не виконав взяті на себе зобов`язання за договором та з нього на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором про надання освітніх послуг у сумі 12271,00 грн.. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних з простроченої суми. Однак, оскільки стороною позивача не надано до суду розрахунок заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційного збільшення боргу, суд позбавлений процесуальної можливості вийти за межі заявлених позовних вимог у відповідності до ст.13 ЦПК України та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, доводів позивача не спростував, а від так враховуючи диспозитивність процесу справа розглядається за наявними в ній документами. Згідно\~\~ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~висновками експертів;\~\~показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача також необхідно стягнути сплачений під час звернення з позовною заявою до суду судовий збір у розмірі 2270,00 гривень, оскільки представником позивача було сплачено мінімальну суму судового збору під час звернення з позовною заявою до суду. Відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial