Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» звернулось до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 20.02.2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір страхування, згідно якого позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Предметом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки «Volkswagen Transporter», держаний номерний знак [NUMBER]. Згідно з умовами договору страхування, страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 26.08.2014 року о 15:00 год. на автодорозі Ужгород-Самбір-Львів 225 км, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Вольцваген Кадді», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду від 24.09.2014 року, винним у спричиненні зазначеної ДТП є водій - [PERSON], а згідно постанови Перечинського районного суду Закарпатської області відносно іншого водія ДТП -[PERSON], провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В результаті ДТП власнику застрахованого автомобіля (власник ПАТ КБ «ПриватБанк») заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої відповідно до звіту склав 9382,91 грн. Сума страхового відшкодування до виплати Страхувальнику з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі страхового акту складає 6380,37 грн., яку виплачено в повному розмірі. Свої зобов'язання за договором майнового страхування позивач виконав в повному обсязі, і з цього моменту та в межах фактичних затрат, тобто в межах виплаченої суми страхового відшкодування, має право вимоги до відповідальної особи, якою є відповідач, тому звернулися до суду з позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак в поданій до суду позовній заяві одночасно зазначив, що просить розглянути справу без його участі та винести рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, одночасно зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує. Матеріалами справи встановлено, що на підставі заяви про укладення договору страхування наземного транспорту, 20.02.2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір страхування наземного транспорту № DNHSIIV127758, згідно якого позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Предметом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки «Volkswagen Transporter», держаний номерний знак [NUMBER]. Згідно з умовами договору страхування, страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до копії заяви про виплату страхового відшкодування від 01.09.2014 року, [PERSON], який був водієм застрахованого транспортного засобу, повідомив про подію, яка мала місце 26.08.2014 року о 15:00 год. на автодорозі Ужгород-Самбір-Львів 225 км, а саме, що об'їжджаючи перешкоду зліва, не дотримався безпечного інтервалу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Вольксваген Кадді, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно копії довідки від 28.08.2014 року за № 411, яка видана [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», держаний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження, а саме деформоване переднє ліве крісло, царапини переднього лівого фонаря, бампер, розбито ліве зеркало заднього виду. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди на водія [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 №149417 від 26.08.2014 року за ст. 124 КУпАП та схему місця дорожньо-транспортної пригоди. Довідкою № 9429486 про дорожньо-транспортну пригоду від 30.08.2014 року за № 8/424, повідомлено Моторне (транспортне) страхове бюро України про події місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.08.2014 року. Згідно копії Звіту № 65 про оцінку автомобіля «Volkswagen Transporter Т5», реєстраційний номер [NUMBER] від 13 вересня 2014 року вартість відновлювального ремонту, пошкодження при ДТП автомобіля «Volkswagen Transporter Т5», реєстраційний номер [NUMBER], визначена за витратним підходом, станом на дату оцінки складає 9 382,91 грн. Відповідно до копії постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 вересня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Дана постанова набула законної сили 07.10.2014 року. Згідно копії постанови Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року, яка роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо водія іншого транспортного засобу [PERSON] - закрито за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова набула законної сили 30.06.2015 року. Відповідно до копії страхового акту від 22.10.2014 року за № И-2325 до сплати належить сума в розмірі - 6380,37 грн. Дана сума коштів виплачена в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 4473 від 22.10.2014 року. Таким чином, позивачем виконано зобов'язання, передбачені п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України, п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», договору страхування щодо здійснення страхової виплати. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка регулює загальні підстави відповідальності, шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пункт 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України встановлює, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тобто, у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини. Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частина 2 статті 1192 Цивільного кодексу України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved