Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 5312769480 від 27.06.2018 у розмірі 140\~956,33 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.06.2018 між ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5312769480 згідно якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти у сумі 110\~594,80 грн. строком на 36 місяців на будь які законні цілі, на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати процентну ставку за користування кредитом відповідно до паспорту кредиту № 2769480, який є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до п. 3 заяви на отримання кредиту позичальник доручив ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень» перерахувати на рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: переказ до запитання на користь [PERSON] у сумі 100 000 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № 5312769480-С від 27.06.2018 у сумі 10594,80 грн.. Згідно п. 2 Заяви на отримання кредиту Заява, Паспорт кредиту № 2769480 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень» складають єдиний кредитний договір, позичальник підписавши цей договір підтвердила, що свій примірник цього договору вона отримала. Однак відповідач отримавши вказані кошти, свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, допустила заборгованість, яка станом на 01.04.2021 становить 140\~956,33 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту-52\~019,67 грн., прострочена заборгованість за річними процентами- 9\~739,25 грн., прострочена заборгованість за щомісячними процентами - 52\~908,64 грн., заборгованість за штрафом/пенею -14757,94 грн., строкова заборгованість за тілом кредиту -10\~510,85 грн., строкова заборгованість за річними процентами -166,61 грн.,строкова заборгованість за щомісячними процентами -853,37 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення у справі. Додатково, у відповіді на відзив відповідача вказав, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» передбачено, що за прострочення по виконанню зобов`язань за споживчами кредитами у період з 01.03.2020 по 30.04.2020 споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. Звільнення від відповідальності поширюється на штрафні санкції, встановлені як договором, так і законодавством. Тобто, позичальник звільняється від сплати неустойки (пені та/або штрафу) або інших негативних наслідків, передбачених договором та законом у разі якщо позичальник порушить свої зобов`язання за споживчим кредитом, тобто повністю або невчасно оплатить черговий внесок по кредиту або інший передбачений договором платіж Вказані закони не звільняють позичальника від обов`язку платити вчасно і в повному обсязі за кредитом (тіло боргу та проценти), а лише звільняють позичальника від штрафних санкцій за порушення цих обов`язків (щодо споживчих кредитів) та гарантують, що кредитор у цей період не погіршить умови договору для позичальника, зокрема не підвищить процентну ставку за кредитом. Відповідно до п. 3 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ«ФК Центр фінансових рішень» від 30.03.2015 за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти: початковий процент, щомісячні проценти та річні проценти. Ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою та визначається заявою на отримання кредиту, яку позичальник власноручно підписала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, надіслала до суду письмовий відзив, згідно якого вказала що позовні вимоги визнає частково, а саме у частині сплати тіла кредиту у розмірі 52 019,67 грн.. У іншій частині у задоволені позовних вимог просила відмовити. В обґрунтування заперечень покликалась на те, що як вбачається з розрахунку заборгованості вона до 23.12.2019 сплачувала кредит та процентну ставку за користування кредитом. Однак на початку 2020 вона втратила своє робоче місце та була звільнена з роботи, у зв`язку з чим не могла своєчасно сплачувати кредит. З березня 2020, після запровадження карантинних обмежень, її матеріальне становище значно погіршилось, оскільки з закриттям усіх установ, організацій, закладів у неї не було можливості працевлаштуватись. 02.04.2020\~набув чинності\~Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~ у\~зв`язку з\~поширенням коронавірусної\~хвороби(COVID-19).\~Дія цього\~закону поширюється\~на договори\~про споживчий\~кредит,\~укладені після\~набрання чинності\~цим Законом,\~крім п.\~6\~цього розділу,\~дія якого\~поширюється на\~всі договори\~про споживчий\~кредит.\~Пунктом 6\~передбачено,\~що у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором Тому, оскільки на сьогодні дія карантину в Україні продовжена постановами Кабінету Міністрів України, вважає, що позивач неправомірно всупереч вимогам Закону України «Про споживче кредитування`нарахував їй відсотки за прострочення платежів по кредиту за кредитним договором № 5312769480 від 27.06.2018 під час дії карантину, що законом забороняється, а тому вимоги про їх сплату задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до наказу генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 3від 01.02.2018 затверджено у новій редакції типову форму кредитного договору, а саме: Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», заява про приєднання, паспорт кредиту, заява на отримання кредиту. Судом беззаперечно встановлено, що 27.06.2018 [PERSON] подала до ТОВ «ФК «Цент фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`»ЦФР», паспорт кредиту та заяву № 5312769480 від 27.06.2018 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що підписаний нею паспорт кредиту № 2769480 від 27.06.2018 містить умови укладеного нею кредитного договору, а заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між нею та ТОВ «ФК «ЦФР». Також своїм підписом підтвердила, що отримала примірник кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до п. 1.5 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», умови разом із заявою про приєднання, паспортом кредиту і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. У відповідності до паспорту кредиту №2769480 сума кредиту з урахуванням побажань позичальника становить 110 594,80 грн., строк на який надається кредит - 36 місяців. У відповідності до п. 3.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦРФ» у редакції від 01.02.2018 за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти. Сума процентів усіх видів становить сукупну вартість кредиту. Також умовами встановлено такі види процентів: початковий процент - обчислюється від суми кредиту та справляється на його рахунок, відразу при його наданні; щомісячні проценти - обчислюються від суми кредиту та нараховуються щомісячно, річні проценти - обчислюються від загальної суми грошового боргу позичальника за кредитним договором та встановлюються у розмірі, що відповідає періоду часу в один рік, але нараховуються щомісячно, виходячи з кількості днів у календарному році. Ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою та визначається заявою на отримання кредиту. Так у відповідності до паспорту кредиту підписаного відповідачем встановлено наступні ставки процентів: щомісячні проценти у розмірі 2,99% від суми кредиту, річні проценти 11,99 % від суми боргу за договором. Реальна річна процентна ставка становить 90,58%. Таким чином, у ході судового розгляду судом встановлено, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно \~ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦПК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості за договором кредиту № 5312769480, з якого вбачається факт порушення відповідачем умов договору, така свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2021 становить 140 959,33 грн., та складається з простроченої заборгованість за тілом кредиту - 52\~019,67 грн., простроченої заборгованості за річними процентами - 9\~739,25 грн., простроченої заборгованості за щомісячними процентами -52\~908,64 грн., заборгованість за штрафом/пенею -14757,94 грн., строкова заборгованість за тілом кредиту -10\~510,85 грн., строкова заборгованість за річними процентами -166,61 грн., строкова заборгованість за щомісячними процентами - 853,37 грн. Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором. На підставі вищенаведеного, враховуючи той факт, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини щодо наявності у відповідача [PERSON] перед позивачем заборгованості по кредитному договору № 5312769480 від 27.06.2018, щодо сплати тіла кредиту та процентів за його користування, а також враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] у частині сплати заборгованості за тілом кредиту у сумі 52 019,67 грн., суд прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором № 5312769480 від 27.06.2018, а саме заборгованості затілом кредиту- 52\~019,67 грн., простроченої заборгованості за річними процентами -9\~739,25 грн., простроченої заборгованості за щомісячними процентами -52\~908,64 грн., строкова заборгованість за тілом кредиту -10\~510,85 грн., строкова заборгованість за річними процентами -166,61 грн., строкова заборгованість за щомісячними процентами - 853,37 грн. Що стосується позовних вимог у частині стягнення заборгованість за штрафом/пенею у розмірі 14 757,94 грн., то такі задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.4.1. Умов отримання кредитів та інших послуг за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми прострочення. При цьому, відповідно до\~ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Так, згідно з ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п.1 ч.2 ст. 258ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст.261 ЦК України). Виходячи з правової природи пені та аналізу норм ст.258, 266 ЦК України, позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду. У відповідності до розрахунку заборгованості за відповідачем наявна заборгованість по сплаті пені у розмірі 14 757,94 грн., яка нарахована за період з 23.11.2019 по 01.04.2021. З урахуванням вимог щодо строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені, суд приходить до переконання, що заборгованість за пенею у розмірі 2958,59 грн., яка нарахована відповідачем за період з 23.11.2019 по 23.03.2020 заявлена поза межами 1-річного строку позовної давності, у зв`язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги у частині стягнення пені нарахованої відповідачем за період за 24.03.2020 по 01.04.2021, тобто у межах річного строку у розмірі 11\~799,35 грн., то така задоволенню також не підлягає виходячи з наступного Так, суд звертає увагу й на той факт, що у період договірних правовідносин між сторонами кредитного договору № 5312769480 постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території України встановлено карантин, дію якого було неодноразово продовжено, останній раз постановою до 31.03.2022. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»від 17.03.2020 Прикінцеві та\~перехідні положення\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» було доповнено п. 6, згідно якого у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Таким чином, норми цього пункту поширюються на кредитний договір укладений між сторонами. Нормами вищезгаданого пункту\~Закону України «Про споживче кредитування»\~зазначено, що в разі допущення прострочення платежів споживач звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Крім цього, забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Тому враховуючи п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», суд приходить до переконання, що сума пені у розмірі 11 799,35 грн., за період з 24.03.2020 по 01.04.2021 у період дії карантинного періоду нарахуванню не підлягала та відповідно вимога про її стягнення задоволенню не підлягає. Що стосується тверджень відповідача про те, що позивач незаконно нарахував прострочену заборгованість по процентах та тілу кредиту та у задоволенні вимог про їх стягнення слід відмовити, то суд такі до уваги не приймає оскільки, пункт 6\~розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»\~не звільняє позичальника від обов`язку платити вчасно і в повному обсязі за кредитом (тіло боргу та проценти), а лише звільняє від штрафних санкцій за порушення цих обов`язків та гарантує, що кредитор в період дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України не погіршить умови договору для позичальника, зокрема не підвищить процентну ставку за кредитом. Таким чином, відповідач в період дії карантину на всій території України мав право нараховувати проценти за користування позивачем кредитом у розмірі передбаченому договором. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. На підставі вищевикладеного, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, взявши до уваги той факт, що відповідач на спростування наявної заборгованості не надала жодного належного та допустимого доказу, суд вважає доведеним факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитним договором№ 5312769480 від 27.06.2018, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість, яка станом на 01.04.2021 становить 126\~198,39 грн., та складається з простроченої заборгованість за тілом кредиту - 52\~019,67 грн., простроченої заборгованості за річними процентами - 9\~739,25 грн., простроченої заборгованості за щомісячними процентами -52\~908,64 грн., строкова заборгованість за тілом кредиту -10\~510,85 грн., строкова заборгованість за річними процентами -166,61 грн., строкова заборгованість за щомісячними процентами -853,37 грн. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення частково, з урахування встановлених судом обставин. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує\~як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в сумі 2270 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: partial