Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди від 06 серпня 2014 року в розмірі 33 970 грн. 00 коп. та судових витрат. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 06.08.2014 року в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 110206» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля «Рено Трафік», д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування наземного транспорту № АС/8876999 від 05.04.2014 року, укладений між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON], за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «ЗАЗ 110206» д.р.н. [NUMBER] . Вина відповідача у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідкомпошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків підтверджується постановою Броварського районного суду Київської області від 29.09.2014 року. До позивача звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2015 року стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 33 970, 00 грн. На підставі чого, позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 33 970, 00 грн., що підтверджує страховим актом та платіжним дорученням. Враховуючи вищевикладене, представник позивача вважає, що в позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON], як до особи чиї винні, протиправні дії перебувають у причинно- наслідковому зв'язку із заподіянням матеріальної шкоди, по відшкодуванню сплаченого страхового відшкодування в межах фактичних витрат понесених ПрАТ «СК «ВУСО», які складають суму у розмірі 33 970, 00 грн. В зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, до суду надала клопотання, в якому просить задовольнити позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав, проводити розгляд справи без її участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про його проведення повідомлявся належним чином відповідно ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом виклику в суд через оголошення у пресі, а тому вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступного. 06.08.2014 року в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 110206» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено Трафік», д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Вина [PERSON] у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідкомпошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків, встановлена і підтверджується постановою Броварського районного суду Київської області від 29.09.2014 року, відповідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та призначено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Постанова набрала законної сили 10.10.2014 року. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.05.2015 року, стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 33 970, 00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АС/8876999 від 05.04.2014 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «ЗАЗ 110206» д.р.н. [NUMBER]. Виплата страхового відшкодування [PERSON] проведена позивачем в сумі 33 970 грн. 00 коп., підтверджується страховим актом № 2433-24 від 04.08.2015 року та платіжним дорученням № 9143 від 04.08.2015 року ( а.с.22-23). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача [PERSON] виплаченого позивачем ПрАТ «СК «ВУСО» [PERSON] в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 33 970 грн. 00 коп. є обгрунтованою та доведеною представником позивача належними і допустимими доказами, а відтак підлягає задоволенню. Відповідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., а також витрати, понесені позивачем на публікацію в газеті «Урядовий кур'єр» оголошення про виклик відповідача до суду в розмірі 420 грн. 00 коп., що підтверджуються платіжним дорученням № 175 від 13.01.2017 року ( а.с.55).

Outcome: approved