Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору № 50011500 від 24.12.2013 року. У позові зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50011500 від 24.12.2013 року, згідно з яким позивач зобов'язався надати відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 262 046,53 грн. (що еквівалентно 31 686,40 доларів США), строком на 60 місяців, зі змінно процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов № [NUMBER], а відповідач [PERSON] зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно із графіком погашення кредиту. Відповідач [PERSON] виступила поручителем [PERSON] Між сторонами 26.12.2013 року був укладений договір застави транспортного засобу № 50011500, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем [PERSON] було передано у заставу транспортний засіб VW, модель Passat B7, кузов № [NUMBER]. Згідно з п.1.4.2. та п.п.2.4,2.5 Умов кредитування, повернення кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту та договору не пізніше 15-го числа кожного місяці на підставі рахунку виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/60» відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідно до п. 3.2.1 Умов кредитування, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (або його частини) з повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Починаючи з лютого 2015 року, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору відповідач [PERSON] перестав виконувати свої зобов'язання за договором, не сплативши кредитні платежі за лютий, березень, квітень 2015 року. Тому станом на 08.10.2015 року виникла заборгованість за несплаченими платежами за договором на загальну суму 46 144,42 грн. Позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено поштове відправлення з вимогою щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яку даний відповідач отримав. У вимозі позивача було встановлено строк повернення кредиту, плати за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, в 30 календарних днів з моменту одержання вимоги. Також відповідачу [PERSON] було направлено поштове відправлення щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, однак конверт повернувся позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв'язку з викладеним, останнім днем повернення суми кредиту є 18 червня 2015 року. Станом на 08.10.2015 року сума кредиту за договором, за виключенням заборгованості протягом лютого,березня, квітня 2015 року, яка підлягала поверненню складає 524 996,59 грн. Плата за користування кредитом складає 16 169,89 грн., яка розрахована згідно з процентною ставкою, що становить відповідно до умов кредитного договору - 9,90%. Загальна сума основного боргу за договором складає 587 310,90 грн. 26.11.2014 року ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON], [PERSON] уклали договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 50011500 від 24.12.2013 року. Згідно з даною угодою компанія надала позичальнику додаткову суму кредиту, з цільовим призначенням сплати страхових платежів відповідно до договору страхування № мк81533а4ф від 26.12.2014 року у сумі еквіваленту 7 921,60 дол. США (120 091,46 грн.), а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його користуванням та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Загальна сума заборгованості щодо несплати щомісячних платежів за додатковою угодою складає 29 082,64 грн. Кредитним договором передбачені штрафні санкції у вигляді фіксованих штрафів. Відповідно до п.8.3 договору, за кожен випадок порушення позичальником вимог п.п.5.1,5.2,5.3,5.4,8.2 договору позичальник сплачує позивачеві штраф у розмірі: еквівалент 20 доларів США за першу вимогу, еквівалент 25 доларів США за другу вимогу, еквівалент 30 доларів США за третю вимогу. Тому, за порушення своїх зобов'язань позичальник зобов'язаний сплатити штрафні санкції у розмірі 3 025,31 грн. Крім того, відповідно до п.8.2 договору, у випадку порушення терміну повернення кредиту, визначеного в п. 3.3 договору (до 30-го календарного дня з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги позичальнику), позичальник сплачує штраф у розмірі 20% від суми кредиту. Таким чином, штраф за порушення зобов'язань, вказаних в п. 3.3 кредитного договору становить 52 409,31 грн., а загальна сума штрафних санкцій за договором становить 55 434,62 грн. Відповідно до п 8.1 договору, у разі порушення позичальником терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту позичальник сплачує позивачеві пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Тому сума пені за невиконання умов договору, складає 2 599,62 грн., а за невиконання грошових зобов'язань за додатковим кредитом - 1 055,69 грн. Оскільки боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тому загальна сума 3% річних, що підлягає сплаті боржником за не виконання грошових зобов'язань за кредитним договором складає 5 612.73 грн. та за додатковим кредитом складає 316,71 грн.. Загальна сума індексу інфляції за невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором складає 17 067,14 грн., а за додатковим кредитом - 3 383,85 грн.. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 50011500 від 24.12.2013 року, яка складається з: загальної суми заборгованості в розмірі - 587 310,90 грн.; штраф у розмірі - 55 434,62 грн., пеня у розмірі - 2 599,62 грн.; 3% у розмірі - 5 612,73 грн.; інфляційні витрати у розмірі - 17 067,14 грн., основну суму заборгованості за додатковим кредитом в розмірі - 29 082,64 грн., пеню в розмірі - 1 055,69 грн., 3% у розмірі - 316,71 грн., інфляційні витрати в розмірі - 3 383,85 грн., а також стягнути витрати за надання правової допомоги в розмірі - 16 200,00 грн. та судовий збір в розмірі - 10 770,96 грн. Представник позивача Герасимик Б. В. в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з якими відповідачі їх отримали 01.03.2016 року та засвідчили це підписами, а згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно змісту ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, а вчинений із недодержанням письмової форми є нікчемним. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з п.2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; ч. 1 ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; ч. 2 ст. 553 ЦК України - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50011500 від 24.12.2013 року (Т.1 а.с.125), згідно з яким позивач зобов'язався надати відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 262 046,53 грн. (що еквівалентно 31 686,40 доларів США), строком на 60 місяців, зі змінно процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов № [NUMBER], а відповідач [PERSON] зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до умов кредитування (Т.1 а.с.126-133) та згідно із графіком погашення кредиту (Т.1 а.с.134-136). Відповідач [PERSON] виступила поручителем [PERSON] (Т.1 а.с.125). 26.12.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та відповідачем [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 50011500, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем [PERSON] було передано у заставу транспортний засіб VW, модель Passat B7, кузов № [NUMBER] (Т.1 а.с.137-142). 26.11.2014 року ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON], [PERSON] уклали договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 50011500 від 24.12.2013 року, згідно з яким компанія надала позичальнику додаткову суму кредиту в розмірі 7 921,60 дол. США, що еквівалентно 120 091,46 грн. (Т.2 а.с.3-7). Позичальники зобов'язались повернути компанії суму додаткового кредиту відповідно до графіку погашення додаткового кредиту (Т.2 а.с.8-10). Починаючи з лютого 2015 року, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору відповідач [PERSON] перестав виконувати свої зобов'язання за кредитним договором та додатковим кредитом, відповідно до розрахунків ТОВ «Порше Мобіліті» (Т.1 а.с.143-161), тому позивачем йому було направлено лист із вимогою щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (Т.1 а.с.162-163), аналогічна вимога була направлена і [PERSON], яка виступила поручителем у кредитному договорі (Т.1 а.с.165-166). Враховуючи те, що відповідачі в порушення вимог кредитного договору, умов додаткового кредиту та норм ЦК України, не виконали взятого на себе зобов`язання, тому сума заборгованості, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 10770,96 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 50009444 (Т.1 а.с.199) та квитанцією № 10574/3667887/1 (Т.1 а.с.26), а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 16 200,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 237 (Т.1 а.с.180-181) та рахунком-фактурою № 720 (Т.2 а.с.29). Відповідно до ст.ст. 26, 527, 549, 551, 610, 612, 614, 1048, 1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved