Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2) про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором №679-013/08р від 26.09.2008 року (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 300255,03 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 4503,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.09.2008 року між АКБ «Правекс-Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» ) та відповідачем 1 укладено Кредитний договір №679-013/08Р, відповідно до якого Банк надав відповідачу 1 кредит в іноземній валюті на загальну суму 17811 євро, який останній зобов`язується повернути до 26.09.2019 року та Договір застави транспортного засобу №679-013/08 Р , відповідного до якого відповідач 1, для забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, передає в заставу Банку належне йому на праві власності майно, а саме автомобіль марки Mercedes-Benz, модель А150, випуск 2008 року. Крім цього, з метою забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором між Банком та відповідачем 2 укладено Договір поруки №679-013/08Р від 26.09.2008 року. 16.03.2015 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем 1 укладено Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №679-013/08Р від 26.09.2008 року. Відповідно до умов цього договору відповідач 1 зобов`язався погашати заборгованість за кредитним договором щомісяця у строк з першого по десяте число наступного місяця включно. 31.05.2017 року між позивачем та ПАТ КБ «Правекс-Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами №2, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №679-013/08Р від 26.09.2018 року, укладеним між АКБ «Правекс-Банк» та відповідачем 1, Договором застави транспортного засобу №679-013/08Р від 26.09.2018 року укладеним між АКБ «Правекс-Банк» та відповідачем 1 та Договором поруки №679-013/08Р від 26.09.2019 року, укладеним між АКБ «Правекс-Банк» та відповідачем 2, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав позичальнику через касу банку кредит в іноземній валюті на загальну суму 17811 євро, однак відповідач 1 не виконує умови кредитного договору, у зв`язку з чим в останнього перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 11.09.2018 року складає 300255,03 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 138764,96 грн., заборгованість за відсотками у розмірі - 26104,43грн., сума збитку від інфляції - 120520,29 грн. та 3% річних - 14865,35 грн. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Відповідач 1 в своєму відзиві заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з закінченням строків позовної давності. У поясненнях зазначив, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна була б обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. 05.10.2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 31.10.2018 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. 16.11.2018 року ухвалою суду по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання, встановлено сторонам строк для надання заяв по суті справи. 05.02.2019 року від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву. 11.05.2019 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. 16.05.2019 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач 1 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволені позову. У судовому засіданні представник відповідача 1 заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволені позову. Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо належного повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання. Суд, заслухавши пояснення представників, відповідача 1, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2008 року відповідачем 1 придбано автомобіль марки «Mercedes-Benz», вартістю 139325,00 грн. 26.09.2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк») було укладено Кредитний договір №679-013/08Р відповідно до умов якого відповідач 1 отримав кредит у розмірі 17811 Євро строком з 26.09.2008 року по 26.09.2015 року зі сплатою 11,99% річних. Разом з тим, з метою забезпечення виконання відповідачем 1 свого зобов`язання за кредитним договором між Банком та відповідачем 1 укладено Договір застави транспортного засобу №679-013/08Р(далі по тексту - договір застави). Згідно умов договору застави відповідачем 1 передано в заставу автомобіль, який останній придбав 22.08.2008 року. Так, відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитні кошти надаються з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується за Договором купівлі-продажу транспортного засобу№8-02016 від 22.08.2008 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договором страхування автомобіля. Згідно п. 3.1 кредитного договору, для забезпечення зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування коштами, пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також відшкодування збитків у зв`язку з порушенням Договору, Позичальник передає в заставу Банку належний йому на праві власності Автомобіль. При непогашенні заборгованості Позичальника перед Банком у повному обсязі Банк звертає стягнене майно Позичальника відповідного до чинного законодавства (пункт 3.3 кредитного договору). Пунктами 4.4, 4.5 кредитного договору встановлено порядок повернення кредитних коштів, а саме зазначено, що Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 213 євро щомісяця до «10» числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця у термін до «10» числа місяця, наступного за місцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Договору, зазначеного в п. 1.2. даного Договору. Крім цього, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором, 26.09.2008 року між Банком та відповідачем 2 було укладено Договір поруки №679-013/08Р. Згідно з умовами Договір поруки №679-013/08Р, поручитель зобов`язується нести солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором №679-013/08Р від 26.09.2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу ьа будь-якого збільшення цієї суми, передбачених умовами кредитного договору. 16.03.2015 року між АКБ «Правекс-Банк» (правонаступником якого є ПАТ АКБ «Правекс-Банк») та відповідачем 1 укладено Договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору. Згідно умов цього договору сторони дійшли згоди, що Позичальник сплачує заборгованість за кредитом щомісяця у строк з «1-го» по 10-те» число наступного місяця включно, а проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця «1-го» числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів, а також на момент припинення строку користування кредитом, зазначеного в п. 1.2 кредитного договору. 31.05.2017 року, відповідно до Договору Купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договором № 2 ПАТ КБ «Правекс-Банк» відступив право вимоги за Кредитним договором №679-013/08Р від 26.06.2008 року, Договором застави транспортного засобу №679-013/08Р від 26.09.2018 року та Договором поруки №679-013/08Р від 26.09.2018 року. Як вбачається з Додатку 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року сума заборгованості на момент відступлення прав вимоги становить 164869,39 грн. Так відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок пред`явлення передання ним свої прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, судом встановлено, що до позивача перейшли всі права Банку за кредитним договором, договором поруки та договором застави. В судовому засіданні встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, що підтверджується Заявою на видачу готівки №1 від 26.09.2008 року та Квитанцією №2 про здійснення валютно-обмінної операції відповідачем 1, однак відповідач 1 систематично не виконує умови кредитного договору по поверненню кредитних коштів та нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість що станом на 11.09.2018 року становить 300255,03 грн., з яких: 138764,96 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 26104,43 грн. - заборгованість за відсотками; 120520,29 грн. - сума збитку від інфляції; 14865,35 грн. - 3% річних. Так, відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Аналізуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що у зв`язку з невиконанням відповідачем 1 свої зобов`язань за Кредитним договором №679-013/08Р від 29.09.2008 року, у останнього виникла заборгованість, що станом на 11.09.2018 року складає 300255,03 грн. При цьому, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положеннями ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. За зобов`язання з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно п. 4.4., 4.5. кредитного договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 213 євро щомісяця до десятого числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця у термін до десятого числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків. Згідно п. 1.1., 1.2. Договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №679-013/08Р від 26.08.2008 року, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом щомісяця у строк з «01-го» по «10-те» число наступного місяця включно. Проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця «01-го» числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Таким чином, оскільки за умовами кредитного договору та Договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №679-013/08Р від 26.08.2008 року погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця та числа визначеного в графіку погашення зобов`язання, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного з цих зобов`язань. Вказане узгоджується із висновком Великої Палати Верхового Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав 26.09.2018 року. Відповідач 1 вказує, і це підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, що останній платіж по погашенню заборгованості за кредитним договором відповідачем 1 було здійснено 18.03.2014 року, при цьому доказів на спростування даної обставини позивачем не надано, що в свою чергу свідчить, що позовна давність спливла 18.03.2017 року, позов подано з пропуском позовної давності. Отже беручи до уваги умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором подана до суду зі спливом строку позовної давності. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 256, 257, 261, 262, 266 267, 512, 514, 525, 526, 530, 546, 553, 554, 611, 612, 625, 626, 627, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed