Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що 26.10.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11242071000. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в розмірі 43\~000 дол. США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.10.2028 р. та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 9 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника були укладені - договір поруки №153274 від 26.10.2007 року з [PERSON] та договір поруки №153275 від 26.10.2007 року з [PERSON] Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредиту з грудня 2014 р., чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. 20.07.2015 р. позивач направив відповідачам вимоги про погашення заборгованості, однак, на 26.08.2015 р. вимоги банку залишені без задоволення. Станом на 26.08.2015 р. заборгованість за кредитним договором складає 35845,54 дол. США, з яких: 33301,80 дол. США кредитна заборгованість, у тому числі прострочена заборгованість з грудня 2014 р. 1254,29 дол. США; 2543,74 дол. США - заборгованість за відсотками; 5303,58 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 9713,60 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків. Тому позивач просить стягнути: з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість у розмірі 35845,54 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсоткам в розмірі 15016,98 грн., а також стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість у розмірі 35845,54 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсоткам в розмірі 15016,98 грн., Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, а у задоволенні зустрічних позовів необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11242071000. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 43000,00 дол. США, що еквівалентно 217150 грн., а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.10.2028 р. та сплачувати проценти (а.с.7-17). 26.10.2007 р. в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 11242071000 від 26.10.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] й [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до п. п. 1.1, 1.3 яких поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу ( в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п.1.4 договорів поруки,- відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.18-19, 20-21). Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, - позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 385 дол. США в день сплати ануїтетних платежів. Згідно п.1.3.1 кредитного договору, - за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 9 % річних. По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.10.2 даного договору. Згідно п. 5.3 кредитного договору, -\~при настанні подій, що впливають на здатність або бажання виконання позичальником зобовязань за договором, зокрема: погіршення фінансового стану позичальника та таке інше, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього договору. Судом встановлено, що всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредиту з грудня 2014 р., чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦПК України,- зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлені строки (терміни) виконання зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст.1054 ЦК України, - за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України,- за користування грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Сплаті підлягають проценти за кожний день користування кредитними засобами. Згідно ст. 599 ЦК України,- зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тобто, зобовязання у вигляді права позивача вимагати від відповідача сплату процентів за користування кредитом та обовязку боржника сплатити позивачу суму процентів за користування кредитом припиняються при повному погашенні заборгованості. Відповідно до ст. 611 ЦК України,- у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 20.07.2015 р. ПАТ «УкрСиббанк» було надіслано досудові вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про погашення заборгованості, однак вимоги банку залишені без задоволення (а.с. 22-23,24-25, 26-27, 28-33). Станом на 26.08.2015 р. заборгованість по кредитному договору № 11242071000 від 26.10.2007 р. становить 35845,54 дол. США, з яких: 33301,80 дол. США, що еквівалентно 753400,31 грн. кредитна заборгованість, 2543,74 дол. США, що еквівалентно 57548,08 грн. - заборгованість за відсотками; 5303,38 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 9713,60 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків (а.с.34-41). Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручителі [PERSON], [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність перед ПАТ «УкрСиббанк». Однак, суд не може допустити стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом та пені за договором про надання споживчого кредиту №11242071000 від 26.10.2007 р. в розмірі 35845,54 дол. США та стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом та пені за договором про надання споживчого кредиту №11242071000 від 26.10.2007 р. в розмірі 35845,54 дол. США, як того просить представник позивача, оскільки це призведе до подвійного стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11242071000 від 26.10.2007 р. Таким чином, з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість у розмірі 35845,54 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26.08.2015 р. становить 810948,38 грн. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсоткам в розмірі 15016,98 грн. [PERSON] та [PERSON] подали зустрічні позовні заяви, в яких посилались на те, що згідно додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 26.10.2007 р. процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки. У звязку з цим, така зміна призвела до збільшення обсягу відповідальності основного боржника та поручителя. Згоди на таку зміну зобовязання вони не надавали. У звязку з цим, вони просить визнати договори поруки припиненими. Відповідно до ч. ч. 1,4\~ст. 559 ЦК України,- порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. N 5 зазначено, що коли в договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості між сторонами (банком і поручителем), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Так, судом встановлено, що кредитний договір №11242071000, додаткова угода №1 до кредитного договору та договори поруки було укладено одночасно, а саме 26.10.2007 р. Отже, посилання відповідачів на те, що на зміну зобовязання, забезпеченого порукою, вони не надавали, то суд вважає, що відповідачами не доведено, що мають місце обставини збільшення обсягу відповідальності як поручителя шляхом зміни основного зобовязання без їхньої згоди. Також із поданого розрахунку вбачається, що за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором термін позивачем нараховані проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1 кредитного договору з дня виникнення простроченої суми основного боргу та припинено таке нарахування з кожного моменту погашення такої заборгованості, що не є збільшенням обсягу відповідальності поручителя. [PERSON] та [PERSON] погодилися нести відповідальність за [PERSON] за кредитним договором, за умовами якого банк мав право збільшувати розмір кредитної ставки, вони були обізнані про ці умови. Доказів, які б вказували на те, що банк збільшив проценту ставку і таке збільшення відбулося з порушенням встановленого кредитним договором порядку, не надано. Аналогічну правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ 12.02.2014 р. по справі №6-41517 св13 та 28.05.2014 р. по справі №6-6596 св14. У зв'язку з чим відсутні передбачені законом підстави для визнання поруки припиненою. Таким чином між сторонами склались цивільно-правові правовідносини, які регулюються загальними положеннями про зобовязальне право, виконання зобовязань, правові наслідки порушення зобовязання та оскільки відповідачі не виконали своїх зобовязань перед кредитором, позивачем по справі, по укладеному договору, то право останнього порушене, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та зазначена позивачем сума підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути в дольовому порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] судовий збір у розмірі 3654 грн., сплачений при подачі позову до суду, а також витрати, повязані з подачею оголошення до газети «Урядовий курєр», у сумі 420 грн., тобто по 1358 грн. з кожного.

Outcome: partial