Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд з позовом до Більче-Золотецької сільської ради про визнання за нею права власності за заповітом на ? частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що належало її матері [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно на підставі заповіту [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на ім'я спадкодавця. Вказала, що спірне будинковолодіння відносилося до суспільної групи двір колгоспника і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали позивачка та її матір [PERSON] і являлися власниками по ? спірного будинковолодіння, однак не оформили правовстановлюючі документи. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач представник Більче-Золотецької сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані представником позивачки, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 23 лютого 2017 року Борщівською державною нотаріальною конторою листом №194/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину спірного будинковолодіння, розташованого в [ADDRESS] і що належало померлій [INFO] [PERSON] через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Нотаріусом зазначено, що на підставі поданої від довірителя [PERSON] - [PERSON] заяви від 23 лютого 2017 року відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №22/2017. На підтвердження даного факту 23.02.2017 року державний нотаріус видав Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46865065. Також у справі є заява про неприйняття спадщини після смерті [PERSON] від сина [PERSON]. За даними довідки Більче-Золотецької сільської ради від 03.03.2017 року №934 в користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,31 га, на якій знаходиться житловий будинк у [ADDRESS]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації 14 лютого 2017 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння, розташованого в [ADDRESS] Тернопільської області, становить 23618 грн., житловий будинок побудовано в 1930 році. За даними доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг с.Більче-Золоте за 1986 - 1990, 1991-1995 р.р., двір, у якому проживали [PERSON] - голова двору та дочка [PERSON], відносився до категорії колгоспних дворів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі, отже, кожній з них належить по ? частині спірного будинковолодіння, однак свого права власності на нерухоме майно останні не оформили. 13 липня 1987 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №38, яким усе своє майно, належне їй на день смерті заповіла [PERSON]. Заповіт не змінювався і не скасовувався. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане повторно Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 09.02.2017 року). Згідно довідки Більче-Золотецької сільської ради від 20 лютого 2017 року №797, [PERSON] [INFO], яка померла [INFO], та до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області на праві приватної власності належала: ? частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з нею постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]: [PERSON], дочка, 1942 року народження. В управління спадковим майном [PERSON] вступила [PERSON], що проявилося у наявності у неї на руках правовстановлюючих документів, виданих на ім»я померлої, а також у догляді за будинком. Серед малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, обмежено дієздатних спадкоємців у [PERSON] є син [PERSON], який спадщину не прийняв, про що подав письмову заяву. Враховуючи, що в справі, яка розглядається, спадщина відкрилася [INFO] і була прийнята позивачкою, до даних правовідносин слід застосовувати норми діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК 1963р.). Згідно ст. 548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст..549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], що вбачається з довідки Більче-Золотецької сільської ради від 20.02.2017 року №797. Родинні відносини позивачки [PERSON] з матір'ю [PERSON] підтверджуються доданою до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER], згідно якого позивачка народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON], та свідоцтвом та про укладення шлюбу серії [NUMBER], згідно якого позивачка змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. З огляду на наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, право власності на ? житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що належав померлій [INFO] [PERSON] На підставі п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 535, 548, 549 ЦК 1963 р.,

Outcome: approved