Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Приватне підприємство «Грифон» звернулося із позовом до [PERSON] стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.01.2021 року між ПП «Грифон» та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким ПП «Грифон» передало [PERSON] грошові кошти у сумі 30000 грн. з умовою їх повернення до 29 березня 2021 року. На підтвердження отримання грошових коштів по договору [PERSON] надано розписку в отриманні коштів. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за зазначеним договором позики не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 31265грн., в тому числі 30000 грн. - основного боргу, 301,23 грн. - процентів користування позикою, 300,82 грн. - 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення та 663,94 грн. - з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 05.08.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. [PERSON] було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду, на останню відому адресу місця його проживання. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань від відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходило, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог\~ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів від 29.01.2021 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кошти у розмірі 30000 грн., з умовою їх повернення до 29 березня 2021 року. ПП «Грифон» виконало свої зобов`язання в повному обсязі, видавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000грн., що підтверджується особистою розпискою [PERSON] від 29.01.2021 року. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~Кодексу. Відповідно д ост.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За. ч.1ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1ст.\~530\~цього ж\~кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.\~610\~цього ж\~кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст.\~612\~цього ж\~кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що строк повернення коштів настав 29.03.2021 року, однак у матеріалах справи відсутні докази того, що зобов`язання було виконано чи частково, чи у повному обсязі. Враховуючи умови договору, оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано докази, що підтверджують укладення договору позики та неналежне виконання відповідачем [PERSON] умов договору позики. Тому позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 30000 грн. підлягають до задоволення. За вимогами частини першої\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом ( ч.2\~ст. 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджених\~наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Тобто за змістом\~ст. 625 ЦК України\~встановлений індекс інфляції враховується до суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобов`язань у валюті України гривні. Згідно вимог\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України лише у тому разі, якщо договір позики не передбачає інших умов. Отже, законом встановлена презумпція оплатності позики, яка діє за умови, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений\~ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. \~\~\~\~Оскільки розмір плати за користування позикою договором не встановлено, тому\~\~у позивача мається право на отримання від відповідача процентів за користування позикою,\~\~розрахованих на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.\~У випадках, коли боржник\~порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої\~статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини другої\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої\~статті 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.\~\~ Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Враховуючи вказані обставини, суд вважає вимоги ПП «Грифон», законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, а тому з [PERSON] на користь ПП «Грифон» підлягає стягненню сума заборгованості у загальному розмірі 31266грн., яка складається з 30000грн. - основного боргу, 301,23 грн. - процентів за користування позикою, 300,82 грн. - 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення та 663,94 грн. - індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягають документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі ст. ст.\~526,\~527,\~530,\~625,\~1049 ЦК України,

Outcome: approved