overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

прокурор Зборівського району, в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до відповідача - Зборівської центральної районної лікарні з вимогами стягнути з відповідача в користь [PERSON] 2039, 65 грн. заборгованості за невикористані відпустки, що не були виплачені при звільненні працівника Сторони та треті особи надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі. Відповідно до зазначених заяв прокурор та позивач позовні вимоги підтримують. Відповідач позову не визнає, просить застосувати термін позовної давності, оскільки вважає, що компенсація за невикористані щорічні відпустки не входить до структури заробітної плати і щодо даних правовідносин слід застосовувати тримісячний строк позовної давності, передбачений ст. 233 КЗпП України. Суми заборгованості відповідач не заперечує. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що згідно наказу по Зборівській ЦРЛ №123 від 29 листопада 2013 року [PERSON] звільнена зі Зборівської ЦРЛ у зв'язку з переведенням на роботу в КЗТОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Бережанської станції Е(Ш)МД , підстанції №2 на підставі п.5 ст. 36 КЗпП. Довідка Зборівської ЦРЛ засвідчує, що [PERSON], належить 2039,65 грн. грошової компенсації за невикористані 52 дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум , що належить йому від підприємства , установи , організації провадиться в день звільнення . Згідно ст.24 Закону України «Про відпустки» та ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки . В порушення зазначених норм закону позивачу при звільненні компенсацію за невикористані відпустки не виплачено, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. При цьому заперечення представника відповідача про те, що компенсація за невикористані відпустки не входить до структури заробітної плати, а тому пропущено строк позовної давності, не можуть бути прийняті судом з огляду на наступне: відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно п.2.23 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Міністерством статистики України від 11.12.95 р. №323, оплата щорічних і додаткових відпусток, грошових компенсацій за невикористану відпустку входять до фонду додаткової заробітної плати, тобто належать до структури заробітної плати. В силу ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Також зі Зборівської центральної районної лікарні слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень в користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

прокурор Зборівського району, в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до відповідача - Зборівської центральної районної лікарні з вимогами стягнути з відповідача в користь [PERSON] 5729, 01 грн. заборгованості за невикористані відпустки, що не були виплачені при звільненні працівника . Сторони та треті особи надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі. Відповідно до зазначених заяв прокурор та позивач позовні вимоги підтримують. Відповідач позову не визнає, просить застосувати термін позовної давності, оскільки вважає, що компенсація за невикористані щорічні відпустки не входить до структури заробітної плати і щодо даних правовідносин слід застосовувати тримісячний строк позовної давності, передбачений ст. 233 КЗпП України. Суми заборгованості відповідач не заперечує. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що згідно наказу по Зборівській ЦРЛ №127 від 11 грудня 2013 року [PERSON] звільнений з роботи у зв'язку з переведенням в КЗТОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Бережанської станції Е(Ш)МД , підстанції №2 на підставі п.5 ст. 36 КЗпП. Довідка Зборівської центральної районної лікарні засвідчує, що [PERSON] нараховано 5729, 01 грн. грошової компенсації за невикористані 70 днів щорічної відпустки. Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства , установи , організації провадиться в день звільнення . Згідно ст.24 Закону України «Про відпустки» та ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки. В порушення зазначених норм закону позивачу при звільненні компенсацію за невикористані відпустки не виплачено, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. При цьому заперечення представника відповідача про те, що компенсація за невикористані відпустки не входить до структури заробітної плати, а тому пропущено строк позовної давності, не можуть бути прийняті судом з огляду на наступне: відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно п.2.23 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Міністерством статистики України від 11.12.95 р. №323, оплата щорічних і додаткових відпусток, грошових компенсацій за невикористану відпустку входять до фонду додаткової заробітної плати, тобто належать до структури заробітної плати. В силу ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Також зі Зборівської центральної районної лікарні слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень в користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

прокурор Зборівського району, в інтересах [PERSON], звернувся в суд з позовом до відповідача - Зборівської центральної районної лікарні з вимогами стягнути з відповідача в користь [PERSON] 7762, 18 грн. заборгованості за невикористані відпустки, що не були виплачені при звільненні працівника . Сторони та треті особи надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі. Відповідно до зазначених заяв прокурор та позивач позовні вимоги підтримують. Відповідач позову не визнає, просить застосувати термін позовної давності, оскільки вважає, що компенсація за невикористані щорічні відпустки не входить до структури заробітної плати і щодо даних правовідносин слід застосовувати тримісячний строк позовної давності, передбачений ст. 233 КЗпП України. Суми заборгованості відповідач не заперечує. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що згідно наказу Зборівської ЦРЛ №123 від 29 листопада 2013 року [PERSON] звільнена із займаної посади у зв'язку з переведенням на роботу в КЗТОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Бережанської станції Е(Ш)МД , підстанції №2 на підставі п.5 ст. 36 КЗпП. Згідно довідки, виданої Зборівською центральною районною лікарнею, [PERSON] нараховано 7762, 18 грн. грошової компенсації за невикористані 69 дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум , що належить йому від підприємства , установи , організації провадиться в день звільнення . Згідно ст.24 Закону України «Про відпустки» та ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки. В порушення зазначених норм закону позивачу при звільненні компенсацію за невикористані відпустки не виплачено, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. При цьому заперечення представника відповідача про те, що компенсація за невикористані відпустки не входить до структури заробітної плати, а тому пропущено строк позовної давності, не можуть бути прийняті судом з огляду на наступне: відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно п.2.23 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Міністерством статистики України від 11.12.95 р. №323, оплата щорічних і додаткових відпусток, грошових компенсацій за невикористану відпустку входять до фонду додаткової заробітної плати, тобто належать до структури заробітної плати. В силу ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Також зі Зборівської центральної районної лікарні слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень в користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Прокурор Зборівського району в інтересах громадянина в особі [PERSON] звернувся до суду з позовом до Зборівської центральної районної лікарні про стягнення заборгованості по сплаті компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Позивач посилається на те, під час проведення перевірки встановлено, що 22.11.2013року [PERSON] подав до Зборівської центральної районної лікарні заяву на звільнення, наказом головного лікаря Зборівської ЦРЛ №123 від 29.11.2013 його було звільнено з займаної посади у зв'язку із переведенням, а з 1 грудня 2013року прийнятий на роботу в КЗТОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Крім того з'ясовано, що центральною районною лікарнею не виплачено [PERSON] компенсації за невикористані дні щорічних відпусток у кількості 98 днів на загальну суму 16995,87грн.. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та зіслалися на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, під час проведення перевірки встановлено, що 22.11.2013року [PERSON] подав до Зборівської центральної районної лікарні заяву на звільнення, наказом головного лікаря Зборівської ЦРЛ №123 від 29.11.2013 його було звільнено з займаної посади у зв'язку із переведенням, а з 1 грудня 2013року прийнятий на роботу в КЗТОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Крім того з'ясовано, що центральною районною лікарнею не виплачено [PERSON] компенсації за невикористані дні щорічних відпусток у кількості 98 днів на загальну суму 16995,87грн.. Статтею 24 Закону України «Про відпустки» передбачено, що в разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. У разі переведення працівника на роботу на інше підприємство грошова компенсація за невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник. Суд вважає, що позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.88 ЦПК України в користь держави з Зборівської центральної районної лікарні слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

прокурор Зборівського району в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до Зборівської районної державної адміністрації з вимогами визнати за [PERSON], [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку, що належала їх батькові. Прокурор позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що малолітні [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем зазначеного вище майна і прийняли спадщину, однак діти проживають у малозабезпеченій сімї. Їх мати перебуває у відпустці по догляду за третьою дитиною та у звязку з матеріальним становищем не вжила будь яких заходів щодо визнання за дітьми права власності на спадкове майно і цим порушуються майнові права дітей. Відповідачі - Зборівська РДА, Озернянська сільська рада Зборівського району, а також треті особи - служба у справах дітей Зборівської РДА, , відділ Держземагентства у Зборіському районі, надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі, заперечень до позову не мають. Суд, в силу ч.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача та третіх осіб. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 22 жовтня 2014 року помер [PERSON] батько [PERSON], [PERSON], якому належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,73 га (кадастровий номер 6122686700:01:001:0709) на території Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №046217, виданого Зборівською райдержадміністрацією 25 лютого 2005 року. [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України. Однак їх мати [PERSON] не вжила будь яких заходів щодо визнання за дітьми права власності на спадкове майно, мотивуючи це матеріальним становищем. Сімя у якій проживають діти перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення як малозабезпечена. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що неповнолітні [PERSON], [PERSON]., є спадкоємцем згідно закону і прийняли спадщину, до них правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ними слід визнати право власності на спадкове майно в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

прокурор Зборівського району в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернувся до суду з позовом до Зборівської районної державної адміністрації з вимогами визнати за неповнолітньою [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON]. Прокурор позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що неповнолітня [PERSON] є спадкоємцем зазначеного вище майна і прийняла спадщину, однак її прийомний батько, у звязку з важким матеріальним становищем, не вжив будь яких заходів щодо визнання за дитиною права власності на спадкове майно і цим порушуються майнові права неповнолітньої дитини. Відповідачі - Зборівська районна державна адміністрація а також треті особи - Служба у справах дітей Теребовлянської РДА РДА, відділ Держземагенства у Зборівському районі Тернопільської області, надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі, заперечень до позову не мають. Суд, в силу ч.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача та третіх осіб. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 09 червня 2009 року помер [PERSON], якому належавжитловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Джерельна буд. №82 у с. Нестерівці Зборівського району Тернопільської області. 15 травня 2009 року на випадок смерті [PERSON] зробив заповіт, згідно якого заповів зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [PERSON] [INFO] Згідно рішенням комісії з питань захисту прав дитини Зборівської РДА від 26 грудня 2013 року неповнолітні [PERSON] має статус дитини-сироти. Розпорядженням голови Теребовлянської РДА від 18.03.2015 року за №90 на базі родини жителів с. Налужжя Теребовлянського району [PERSON] та [PERSON] створено прийомну сімю та передано на виховання та спільне проживання [PERSON] [INFO], які у звязку із важким матеріальним становищем не можуть представляти інтереси дітей. Оскільки позивач є неповнолітньою, вона прийняла спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України. Однак її прийомні батьки не вжили будь яких заходів щодо визнання за нею права власності на спадкове майно, мотивуючи це станом здоровя, відсутністю коштів . Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що неповнолітня [PERSON] є спадкоємцем згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

прокурор Зборівського району в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернувся до суду з позовом до Панасівської сільської ради Зборівського району з вимогами визнати за неповнолітньою [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав її дідові. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що неповнолітня [PERSON], є спадкоємцем зазначеного вище майна і прийняла спадщину, однак її опікун, у зв'язку зі станом здоров'я та матеріальним становищем, не вжила будь - яких заходів щодо визнання за дитиною права власності на спадкове майно і цим порушуються майнові права неповнолітньої дитини. Відповідачі - Панасівськаї сільська рада Зборівського району, а також треті особи - служба у справах дітей Зборівської РДА, Зборівська державна нотаріальна контора, надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі, заперечень до позову не мають. Суд, в силу ч.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача та третіх осіб. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] року помер [PERSON] - дід неповнолітньої [PERSON], якому належавжитловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. 16 грудня 2010 року на випадок смерті [PERSON] зробив заповіт, згідно якого заповів зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [PERSON] - [INFO] Згідно розпорядження голови Зборівської РДА від 12 січня 2011 року №18 неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Їх опікуном призначено [PERSON], яка у зв'язку зі станом здоров'я не може представляти інтереси дітей. Оскільки позивач є неповнолітньою, вона прийняла спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України. Однак її опікун не вжила будь - яких заходів щодо визнання за нею права власності на спадкове майно, мотивуючи це станом здоров'я, відсутністю коштів . Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що неповнолітня [PERSON], є спадкоємцем згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Прокурор Зборівського району звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Зборівської центральної районної лікарні (далі ЦРЛ) про стягнення заборгованості за невикористані дні щорічної відпустки. Прокурор посилається на те, що вищезазначені особи були працівниками швидкої допомоги ЦРЛ. Наказом головного лікаря ЦРЛ від 29.11.2013 року звільнені із займаних посад. При звільненні працівникам не виплачено грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки. Зокрема [PERSON] -18581,86 грн. за 113 днів невикористаної відпустки, [PERSON] - 14572,18 грн. за 85 днів, [PERSON] - 18432,26 грн. за 114 днів, [PERSON] - 6815,79 грн. за 63 дні. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зіслався на обставини викладені в позові. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги також підтримали. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та пояснив, що швидка допомога протягом 2013 року фінансувалась окремо з обласного бюджету, в той час коли ЦРЛ фінансується з районного бюджету, в зв'язку з чим вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені по заборгованості яка виникла до 2013 року. Представник третьої сторони - районної ради вважає, що вимоги про виплату заборгованості можуть бути виконані при наявності рішення суду під час формування бюджету району на 2015 рік. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Ст.24 ЗУ «Про відпустки» передбачає, що в разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були працівниками швидкої допомоги ЦРЛ. Наказом головного лікаря ЦРЛ від 29.11.2013 року звільнені із займаних посад. При звільненні їм не виплачено грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки. Зокрема [PERSON] -18581,86 грн. за 113 днів невикористаної відпустки, [PERSON] - 14572,18 грн. за 85 днів, [PERSON] - 18432,26 грн. за 114 днів, [PERSON] - 6815,79 грн. за 63 дні. В зв'язку з чим, суд вважає, що зазначені суми підлягають стягненню в їх користь. При цьому суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, що заборгованість може бути стягнена тільки та яка виникла до 2013 року, оскільки особи в інтересах яких заявлено позов перебували в трудових відносинах з ЦРЛ, яку Законом зобов'язано провести розрахунок із звільненими працівниками. Також в користь держави з ЦРЛ слід стягнути державне мито в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved