Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.12.2007 року в розмірі 48\~253,47 грн., посилаючись при цьому на те, що отримавши кредит в розмірі 6\~300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №4149437313906990 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 07/2018, що відображено в довідці про зміну умов кредитування. При цьому посилався на невиконання відповідачем [PERSON] та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Зазаначав, що у звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість 48\~253,47 грн., яка складається з наступного: 6 306,64 грн. - заборгованість за кредитом, 36 372,86 грн. - заборгованість по процентах, 2 800,00 грн. - заборгованість за пенею, 500,00 грн. - штрф (фіксована частина), 2273,97 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача виниклу заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~ Статтею 214 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~ Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.12.2007 року банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 769,00 грн. на сторок 10 місяців з 01.12.2007 року по 01.10.2008 року включно, з умовами оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інстументу у розмірі 0,00 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,0 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту. Сплати відсотків, винагороди комісії в зазначені в Заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) (далі «Умов») строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку:щомісяця в період сплати, за який приймаєтья період з «21» по «28» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 76,94 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії. А також іншихвитрат згідно з Умовами. Для виконання зобовязань Банк відкриває Позичальнику рахунок 29095058817887 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та ін. Платежам. Позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та [PERSON]. Згідно заяви позичальника від 01.12.2007 року вказано, що при порушенні позичальником зобовязань із порушення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої визначений у п.5.1 [PERSON] за кожний день прострочки. Тоді як у п.5.1 [PERSON] та правил надання банківських послуг, доданих до позовної заяви зазначено не про розмір пені, а про призупинення дії картки. Також в договорі №б/н від 01.12.2007 року мається посилання на п.3.3 [PERSON], які повинні передбачати випадки зміни відсоткової ставки за кредитом. Однак, згідно п.3.3 доданих банком [PERSON] та правил надання банківських послуг зазначено, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою відносно розміру кредитного ліміту установленого банком. Окрім того, в самому договорі №б/н від 01.12.2007 року зазначено, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 769,00 грн., тоді як у позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що за договором №б/н від 01.12.2007 року [PERSON] 15.08.2013 року отримала кредит в розмірі 6\~300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №4149437313906990, Універсальна зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік (3,0% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 07/2018. Таким чином, вбачається, що надані до позову [PERSON] не відповідають заяві позичальника. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, суд встановив, що позовні вимоги не грунтуються на укладеному між сторонами кредитному договорі. Викладені в позові обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не відповідають доказам долученим до матеріалів справи, За таких обставин суд дійшов висновку, що позов є необгрунтованим, не доведеним та таким, що задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed