Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Представник ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 23 874,21 грн, 3% річних у розмірі 1 952,35 грн, інфляційні втрати у розмірі 6 045,11 грн, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.04.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідач [PERSON] у період з 01.08.2014 р. по 02.07.2020 р. був споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] , оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті, не надав жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору. Таким чином, відповідач, в порушення умов договору та вимог законодавства зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.08.2014 р. по 02.07.2020 р. послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у розмірі 23 838,36 грн, що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. Крім того, відповідачем не сплачені внески за обслуговування та заміну вузла комерційного обліку на загальну суму 35,85 грн. Отже, розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги складає 23 874,21 грн. У зв`язку із простроченням сплати відповідачем спожитих житлово-комунальних послуг позивачем також нараховано 3 % річних у розмірі 1 952,35 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 045,11 грн. Ухвалою суду від 12.04.2021 відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідач надав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він дійсно є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , проте з 2008 року в ній не проживав та не споживав комунальні послуги. За вказаною адресою весь цей час проживали його колишня дружина та син. Відповідач з новою родиною після укладення шлюбу 17.06.2009 року спочатку орендував житло, а з 2012 року мешкав в квартирі своєї матері за адресою: [ADDRESS] , за якою вчасно сплачував комунальні послуги. Крім того, позовна заява подана з порушенням строків позовної давності, оскільки нарахування заборгованості позивачем з 01.08.2014 року. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечував доводи відповідача та зазначив, що відповідач [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS] . 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Таким чином, в порядку ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 634 ЦК України відповідач з 05.08.2014 фактично став безпосереднім споживачем послуг ПрАТ «АК «Київводоканал» з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] на підставі договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Для виникнення правовідносин з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони. Такого ж висновку дійшов Верховний суд в постанові від 23.11.2019 у справі № 646/834/17. Отже [PERSON] є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на підставі договору, опублікованого 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510). Крім того, жодних заяв від [PERSON] щодо його не оплати вартості комунальних послуг у зв`язку з його відсутністю в житловому приміщенні до ПрАТ «АК «Київводоканал» не надходило. У своєму відзиві відповідач посилається на те, що з серпня 2014 по 02.07.2020 в спірній квартирі проживали його колишня дружина та син, що не позбавляє відповідача права в подальшому стягнути кошти на утримання майна в порядку регресу з недобросовісних користувачів послуг. Але обов`язок, який випливає з договірних відносин щодо погашення боргу за житлово-комунальні послуги, виникає у відповідача як замовника таких послуг. Також представник позивача заперечував проти порушення строків позовної давності, оскільки відповідач, сплативши частково заборгованість за житлово-комунальні послуги, перервав позовну давність. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, отже позовні вимоги про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги заявлені в межах позовної давності. Дослідивши докази у справі в їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції від 24.06.2004 року, яка була чинна на час спірних правовідносин, було визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у період з 01.08.2014 по 02.07.2020 споживав послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору не надав повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору. Відповідні відомості підтверджуються також довідкою про заборгованість від 22.02.2021 р., № 1842/8/8/02-21, договором купівлі-продажу квартири та рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі ун. № 759/7258/19, Постановою Київського апеляційного суду від 02.07.2020 року. Так, згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Оніщук О.М., продавець [PERSON] відчужив квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2019, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 02.07.2020, відповідача виселено з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення (перевірено в реєстрі судових рішень). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 07.09.2000 року по 08.08.2020 року. Для виникнення правовідносин з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони. Отже [PERSON] є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на підставі договору, опублікованого 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510). Крім того, суду не надано доказів про те, що [PERSON] звертався до ПрАТ «АК «Київводоканал» щодо не оплати вартості комунальних послуг у зв`язку з його відсутністю в житловому приміщенні. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг з водопостачання та водовідведення, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 23 838,36 грн та заборгованість зі сплати внесків на обслуговування вузла комерційного обліку в сумі 35,85 грн, що підтверджується довідкою про заборгованість та розрахунком заборгованості ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» за послуги з водопостачання та водовідведення. Отже, розмір заборгованості [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги складає 23 874,21 грн. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідноч. 4 до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач у відзиві заявив про застосування судом наслідків пропуску строків позовної давності. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягають задоволенню частково в межах строку позовної давності загального та відповідно спеціального до 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки наданими доказами представником позивача переривання строків позовної давності не доведено. В розрахунку заборгованості, який наданий суду позивачем, оплата за житлово-комунальні послуги відповідачем відсутня. Таким чином, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідач зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 19.03.2018 року по липень 2020 року в розмірі 15 707,38 грн. та за період з липня 2019 року по липень 2020 року - 3 % річних у розмірі 473,15 грн. та інфляційні втрати у розмірі 379,11 грн. Наведені у відзиві відповідачем доводи не спростовують зробленого судом висновку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial