Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду 07.09.2016р. з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 20.05.2015р. в розмірі 68917,47грн. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо порядку повернення кредитних коштів. Представник позивача Сафір Ф.О. надав суду клопотання (а.с.37) про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 20.05.2015р. між сторонами було укладено генеральну угоду /а.с.6/, за якою позивач (кредитодавець) надав відповідачеві (позичальник) строковий кредит на суму 43743,67грн на строк 36 місяців, з 20.05.2015р. до 31.05.2018р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено наступне: ✓за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю відсотки в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту; ✓погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником щомісяця з 1 до 25 числа місяця, наступного за звітним, в розмірі 1587,02грн; ✓при порушенні позичальником строків погашення заборгованості сплачується пеня в розмірі 0,1% за кожен день прострочення; ✓при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, по зобов'язаннях строк виконання яких не настав, строком повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення заборгованості, з цього моменту заборгованість є простроченою, і позичальник сплачує банку штраф в розмірі 22132,33грн. Відповідач допустився порушення виконання умов угоди сторін, оскільки з березня 2016р. не здійснював місячних платежів для погашення договірних зобов'язань. У зв'язку з порушенням відповідачем умов повернення кредиту, позивачем були нараховані штрафні санкції до відповідача, відповідно до п.2.2, 2.8 генеральної угоди, розрахунок яких наданий позивачем /а.с.6/. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за угодою від 20.05.2015р. складається з наступних сум: ✓за основним боргом - 35576,54грн; ✓за відсотками за користування кредитом - 4093,30грн; ✓комісія та пеня - 7115,30грн; ✓штраф - 22132,33грн. За таких обставин позивач вимагає стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 68917,57грн. Тож між сторонами кредитні правовідносини та існує спір щодо виконання кредитних зобов'язань, який регулюється нормами глави 71 Цивільного кодексу України (далі -ЦК). Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобов'язання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тож на підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що відповідач допустився порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1378грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved