Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом та просив, з врахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-2008-153 від 01.02.2008 за період з 04.02.2014 до 06.02.2017 у загальному розмірі 5 132,56 доларів США. Судові витрати просив покласти на відповідачів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2008 між ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-2008-153, за умовами якого [PERSON] було надано кредит в сумі 21 316,00 доларів США. ПАТ «Універсал Банк» здійснив видачу кредитних коштів. Відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, погашення заборгованості за кредитом та сплату відсотків за користування кредитом у строки та в розмірах, передбачених кредитним договором та додатковими угодами до нього не здійснював належним чаном, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість. Крім того, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як поручителі за договорами поруки, укладеного з ПАТ «Універсал Банк» 01.02.2008 та 11.03.2011, є відповідальними особами перед Банком-кредитором та мають солідарний з позичальником [PERSON] обов`язок сплатити заборгованість у випадку невиконання ним своїх зобов`язань за договором кредиту, але свого обов`язку також не виконують. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 28.05.2014 задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з вказаних відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 210 814 грн 66 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 160 180,04 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 49 291,87 грн, заборгованість по підвищеним відсоткам - 1 342,74 грн. Посилається на те, що судом станом на 03.02.3014 вже встановлена сума заборгованості, а отже, банк вбачає за необхідне достягнути суму заборгованості в розмірі 5 132,56 доларів США з посиланням на п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012, що складається з нарахованих відсотків за період з 04.02.2014 по 06.02.3017 - 4 583,49 доларів США; заборгованості по підвищеним відсоткам за період з 04.02.2014 по 06.02.3017 - 549,08 доларів США. В зв`язку із смертю відповідача [PERSON] ухвалою суду від 21.04.2020 залучено до участі у даній справі в якості відповідача правонаступника [PERSON] - [PERSON] . Представник позивача Марач В.В. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в підготовчому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, зазначивши про погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором відповідно до судового рішення, на підтвердження чого суду надані письмові докази: копії відповідних платіжних доручень та копії постанов «Про закінчення виконавчого провадження» від 26.10.2015, «Про припинення розшуку транспортних засобів боржника» від 26.10.2015, «Про зняття арешту з майна» від 26.10.2015. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Панченко Т.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що вперше банком пред`явлено позов до поручителів 04.02.2014, який задоволено рішенням суду від 28.05.2014, а отже строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором настав 04.02.2014, і з цього ж моменту і на майбутнє припинилося право банку нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Будь-які вимоги з приводу стягнень за вказаним кредитним договором могли бути пред`явлені до поручителів виключно в межах 6 місяців з моменту настання строку виконання основного зобов`язання, тобто до 04.08.2014. Крім того вважає, що позовні вимоги до [PERSON] , як правонаступника після поручителя [PERSON] , який помер [INFO] , не підлягають задоволенню в зв`язку з пропуском строку, передбаченого ст.1281 ЦК України. Також в своїх поясненнях вказує на те, що позивачем надано неналежний розрахунок заборгованості, зокрема в заяві про усунення недоліків вказано загальну суму боргу 5 132,56 доларів США, а в наданому розрахунку заборгованості по відсоткам за користування кредитом та по підвищеним відсоткам загальна сума становить 5 089,88 доларів США. Судом встановлено наступні обставини: Відповідно до наданої копії кредитного договору №001-2008-153 від 01.02.2008 між ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено вказаний кредитний, за яким Банк-кредитор надав позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 21 316,00 доларів США зі сплатою 13,45 % річних та підвищеною процентною ставкою в розмірі 40,35 % на строк до 01 лютого 2024 року включно. 01.03.2011 між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої процентна ставка за користування кредитними коштами з 01.03.2011 встановлюється в розмірі 5,45% річних, а підвищена процентна ставка - в розмірі 47,55 %. 11.03.2011 між банком та [PERSON] укладено ще одну додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої з 11.03.2011 по 29.02.2012 базова процентна ставка встановлюється в розмірі 5,45 % річних, а базова підвищена процентна ставка - 13,45 %, починаючи з 01.03.2012 базова процентна ставка та базова підвищена процентна ставка збільшуються на 10,4 % річних. 11.03.2011 в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (з кожним окремо), укладені договори поруки, відповідно до яких боржник і поручителі відповідають перед банком за порушення зобов`язання за кредитним договором та додатковими угодами до нього як солідарні боржники. Відповідно до копії рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 28.05.2014 задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з вказаних відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 210 814 грн 66 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 160 180,04 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 49 291,87 грн, заборгованість по підвищеним відсоткам - 1 342,74 грн. Згідно з наданою разом з позовом копією розрахунку заборгованості станом на 06.02.2017 без врахування суми, присудженої до стягнення згідно з вказаним рішенням суду, всього заборгованість згідно з договором станом на дату розрахунку становить 5 132,56 доларів США, в тому числі: відсотки - 4 583,49 доларів США, підвищені відсотки - 549,08 доларів США. Відповідно до наданих копії платіжних документів, згідно з якими [PERSON] були здійснені платежі на рахунок ПАТ «Універсал Банк» з призначенням: оплата заборгованості за кредитним договором: 27.10.2014 в сумі 143 748,92 грн, 16.10.2014 в сумі 145 870,00 грн, 22.10.2015 в сумі 66 633,09 грн, а також 27.10.2014 в сумі 2 229,95 грн, як компенсація судових витрат. Також судом досліджено копії постанов від 26.10.2015, винесених відділом ДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного УЮ при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області в справі №2-321/14 про зняття арешту з майна, про припинення розшуку транспортних засобів боржника, про закінчення виконавчого провадження - в зв`язку із повною сплатою боргу. Разом з уточненою позовною заявою представником позивача надано копію розрахунку, згідно з яким заборгованість позичальника [PERSON] по договору станом на дату розрахунку становить 5 089,94 доларів США. До позову додано також виписки по особовому рахунку [PERSON] за періоди: з 15.03.2011 по 25.07.2019, з 01.02.2008 по 26.07.2019, з 01.02.2008 по 15.03.2011. Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , останній помер [INFO] . Відповідно до дослідженої в суді копії спадкової справи №413 за 2019 рік після смерті [INFO] [PERSON] спадщину за заповітом після його смерті прийняв в установленому законом порядку [PERSON] . Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до норм ст. ст. 526, 527, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором № 001-2008-153 від 01.02.2008 в заявленому позивачем розмірі - 5 132,56 доларів США настав 04.02.2014, що є датою нового кінцевого строку користування кредитом, визначеного банком в порядку односторонньої зміни строку виконання основного зобов`язання, згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Суд звертає увагу на той факт, що банком під час подання позову про стягнення заборгованості за основною сумою боргу, за результатом розгляду якого судом у справі №373/604/14-ц винесено рішення від 28.05.2014, заявлялася грошова вимога у гривнях, сума якої була еквівалентна сумі отриманого відповідачем [PERSON] доларового кредиту. Рішенням суду також з відповідачів стягнуто суму заборгованості у гривнях. Отже, посилання представника позивача на те, що за умови, якщо кредит видавався в іноземній валюті за кредитним договором, то і зобов`язання повинні виконуватися в доларах, не є доречним у даній справі, так як основна сума заборгованості була стягнута судом в гривневому еквіваленті за позовною вимогою банку. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною 4 статті 559 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно з ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З огляду на вищенаведене, у справі, що розглядається, позивачем пропущений строк пред`явлення вимог до правонаступника відповідача [PERSON] - поручителя за договором поруки №001-2008-153-Р/1 від 11.03.2011, який помер [INFO] , що визначений законом у шість місяців, та спадкоємцем якого є відповідач, залучений до участі у справі [PERSON] , як наслідок, банк втратив право вимоги до вказаного відповідача. Підлягає сумніву і розрахунок заборгованості, наданий позивачем. Так, у позовній заяві банком заявлено вимогу про стягнення заборгованості за загальну суму 5 132,56 доларів США, однак з розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, вбачається, що загальна сума заборгованості складає 5 089,88 доларів США. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи досліджені судом докази, судом встановлено, що відповідачем по справі [PERSON] повністю виконано зобов`язання за кредитним договором, в тому числі під час примусового виконання рішення суду за позовом банку до [PERSON] , про що свідчать досліджені в суді копії постанов відділу ДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного УЮ, в тому числі, про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повною сплатою боргу, крім того, позивачем пропущено строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором № 001-2008-153 від 01.02.2008. Вказані обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Таким, чином, аналізуючи наведене, суд доходить висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed