Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовом,\~про встановлення факту що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що 29 квітня 2012 року у віці 85 років померла мати позивачів [PERSON], яка постійно проживала [INFO]. Після її смерті спадщина відкрилась на земельні ділянки призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району, закрема : - площею 0.3503 га. кадастровий номер 7323084700:02:008:0881; - площею 0.3773 га. кадастровий номер 7323084700:02:008:0880; - площею 0.4180 га. кадастровий номер 7323084700:02:002:0323; - площею 0.3983 га. кадастровий номер 7323084700:02:002:0322; - площею 0.1 531 га. кадастровий номер 7323084700:02:001:0657; - площею 0.4510 га, кадастровий номер 7323084700:02:002:0324, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянки номер НВ - 7300800052014 виданого на ім'я [PERSON]. При житті спадкодавця склала на користь сина [PERSON] заповіт, завірений секретарем сільради с. Маршинці, Новоселицького району 31 січня 2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 08. Даний заповіт не був змінений чи скасований. Вважає, що співпозивачка [PERSON] являючись непрацездатною особою, не дивлячись на заповіт також має право на обовязкову частку в спадщини у відповідності до ст. 1241 ЦК України, а саме на 1/12 частину спадкового майна. Звернувшись у встановлений законом шестимісячний термін, 23.10.2012 та 29.10.2012 року із відповідними заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом та за законом, позивачам державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, так як під час життя було втрачений державний акт на право власності на земельні ділянки. Іншою підставою для звернення позивачів до суду слугувала розбіжність в правильності написання прізвище померлої в односторонньому правочинні заповіті, а саме замість «Бойко Надії Олексіївни» прізвище заповідальнеці зазначено «Бойку Надія Олексіївна». Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть та довідками сільської ради с. Маршинці Новоселицького району. Представник позивачів просить в судовому порядку встановити факт складання [PERSON], яка померла 29.04.2012 року заповіту посвідченого 31.01.2012 року секретарем виконкому с. Маршинці Новоселицького району, зареєстрованого в реєстру за № 08, в якому заповідачем зазначена [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину земельних ділянок в порядку спадкування за законом та за [PERSON] право власності на 11/12 частину земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району після смерті 29.04.2012 року [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений повторно про день час та місце розгляду справи в судовому засіданні не зявився, але подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням розгляд справи провести у їх відсутності. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали частково та до початку розгляду справи по суті подали зустріну позовну заявою до [PERSON], [PERSON] та Маршинецької сільської ради Новоселицького району, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Зустрічну позовну заяву мотивуючи тим, що після смерті матері [PERSON], яка померла 29.04.2012 року залишилось спадкове майно, що складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району. По заповіту все своє майно мати спадкоємців заповіла сину [PERSON], однак не дивлячись на вказане вважають, що також мають право на обовязкову частку в спадщині за законом, оскільки являються непрацездатними особами - дітьми спадкодавця, та у відповідності до ст.. 1241 ЦК України мають право успадкувати кожен по 1/12 частини вказаних земельних ділянок. Звернулися своєчасно й з відповідними заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії, у звязку з відсутністю державного акту на право власності за земельну ділянку. Просить суд визнати право спільної часткової власності по 1/12 частини незалежно від заповіту в порядку спадкування за законом, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], що складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району. Додали, що факт складання [PERSON] заповіту на користь їхнього брата [PERSON], в якому заповідачем вказано [PERSON] визнають в повному обсязі, оскільки заповіт дійсно був складений їхньою матерю. Суд вислухавши пояснення сторін та оцінивши надані сторонами докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial