Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №148/2971BCL від 26 вересня 2011 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено договір №148/2971BCL від 26 вересня 2011 року на суму 11368 грн. на строк до 28 лютого 2012 року. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2 до умов якого, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 11368 грн. та зобов'язався повернути його, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі в строки і на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач порушив умови кредитного договору і має непогашену заборгованість з кредиту - 13665,6 грн., яка складається з: - 10320,35 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 1834,08 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 0 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; - 1511,17 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Враховуючи викладене, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 13665,6 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача та у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки щодо заочного розгляду справи представник позивача не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних в матеріалах справи доказів з винесенням заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 26 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк»», правонаступником якого був ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» (згідно договору про відступлення права вимоги №20120619-Г від 19 червня 2012 року) та на даний час правонаступником є ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (на підставі договору факторингу №2 від 08 жовтня 2012 року, укладеного між ТзОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»), та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 148/2971BCL, відповідно до умов п.1.2.а якого сума кредиту становить 11368,00 грн. з умовами сплати за користування кредитом відсотків в розмірі 14,0000% річних. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ «Платинум Банк»» позичальнику, які він використав за цільовим призначенням. Належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин відповідачем не надано. Положеннями кредитного договору від 26 вересня 2011 року 148/2971BCL передбачено обов'язок позичальника у термін з 18-го по 23-тє число кожного місяця надавати Банку грошові кошти у сумі 599,00 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів за кредитним договором, допустив заборгованість зі сплати кредиту у сумі 13665,6 грн., яка складається з 10320,35 грн. заборгованості по тілу кредиту. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно пункту 4.2 умов надання споживчого кредиту позичальник у разі прострочення сплати процентів за користування Кредитом та/або частини суми кредиту зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування Кредиту, та/або від несплаченої частини суми Кредиту за кожний день прострочення. Позивачем нараховано пеню за порушення графіку погашення заборгованості в сумі - 1511,17 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 1834,08 грн. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зі змісту договору вбачається, що відповідачу [PERSON] банком було надано споживчий кредит на строк до 26.09.2014 року включно, тобто, позичальник зобов'язався у термін до 26.09.2014 року повністю повернути кредитні кошти, проте вказане зобов'язання відповідачем не виконується належним чином. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору, включення його персональних даних до бази персональних даних та вимог про погашення загальної суми боргу, що підтверджується повідомленням за вихідним №000650463-1 від 16 жовтня 2012 року. З даного повідомлення вбачається, що станом на 08 жовтня 2012 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 13665 грн. З вищевказаного вбачається, що з 08 жовтня 2012 року у позивача виникло право вимоги і застосування до боржника передбачених договором та законом наслідків порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Як вбачається з матеріалів справи в ній відсутня заява відповідача щодо зменшення відсотків, які нараховуються як неустойка, зобов'язання боржником не виконувались з моменту передачі права вимоги за кредитним договором, а тому позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судом стягується з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved