Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на користь МКП «Херсонтеплоенерго» борг в сумі 17087 грн. 49 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач мешкає за адресою: м. Херсон, просп.. Будівельників, 6, кв. 41, є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з централізованого опалення. Між сторонами встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання послуг із централізованого опалення. Однак, відповідач не сплачує вартість спожитих послуг, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги у встановлений законом строк. У звязку із зазначеним з 01.12.2001 року по 01.01.2015 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача склала 17087 грн. 49 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив, просив суд: стягнути з відповідачки на користь МКП «Херсонтеплоенерго» борг за період з 01 грудня 2001 року до 01 липня 2015 року в розмірі 18310,93 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, просила застосувати строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, представника позивача, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З ст. 68 ЖК України вбачається, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судом встановлено, що згідно довідки з ВАДР УДМС у Херсонській області [PERSON] зареєстрована у кв. 41, буд. 6 по просп.. Будівельників м. Херсона. Послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання за вказаною адресою надає МКП «Херсонтеплоенерго», що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради № 628 від 20.10.2009 року. Відповідно до відомостей з особового рахунку № 0510041 борг відповідачки за послуги з теплозабезпечення за період з 01.10.2001 року по 01.07.2015 року становить 18310,93 грн. Вирішуючи питання щодо застосування до вимог МКП «Херсонтеплоенерго» строку позовної давності та строку, за який має бути сятгнута заборгованість, суд враховує наступне. Як вбачається з ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.03.2015 року, що долучена до матеріалів справи, 10.02.2015 року судом було видано наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з теплозабезпечення, однак вищезазначеною ухвалою вказаний наказ було скасовано. За таких обставин суд приходить до висновку, що строк позовної давності переривався у звязку із подачею МКП «Херсонтеплоенерго» заяви про видачу судового наказу. Проте, оскільки в матеріалах справи відсутні свідчення про дату звернення МКП «Херсонтеплоенерго» до суду з такою заявою, суд приходить до висновку, що строк позовної давності має відраховуватися з моменту видачі судового наказу, а саме з лютого 2015 року. Підставою для переривання строку позовної давності саме з моменту подання заяви про видачу судового наказу, а не позову є та обставина, що чинним законодавством передбачений окремий порядок для стягнення заборгованості по комунальним послугам, а саме подача позову про стягнення такої заборгованості можлива лише у випадку відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або його скасування судом. Таким чином, відрахування переривання строку позовної давності з моменту подачі позову у червні 2015 року, а не подання заяви про дачу судового наказу у лютому 2015 року, на погляд суду, порушить права МКП «Херсонтеплоенерго», яке зверталося до суду за захистом своїх інтересів саме у лютому 2015 року, однак законодавчо було обмежено у праві подачі позову. На підставі викладеного, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з послуг централізованого опалення за період з лютого 2012 року по липень 2015 року включно в сумі 6971,76 грн. Судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial