Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.12.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. В зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 26.06.2018 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 20932,04 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 5798,23 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 4405,97 грн., - заборгованості за пенею - 9254,89 грн., - штраф (фіксована частина) - 500 грн., - штраф (відсоткова складова) - 972,95 грн. Позичальник належним чином свої зобов`язання не виконує, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Також позивачем разом з позовом були надані документи про зміну найменування юридичної особи на ПАТ КБ «Приватбанк». Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 02.10.2018 року відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 282-284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.12.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. В зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 26.06.2018 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 19459,09 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 5798,23 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 4405,97 грн., - заборгованості за пенею - 9254,89 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з 500,00 грн. - фіксована частина штрафу та 972,95 грн. - процентна складова штрафу, то суд приходить до висновку, що ці позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Таким чином, зазначені позивачем підстави для стягнення штрафу не передбачені ст. 549 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначені у п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг умови договору є нікчемними. Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов представника ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20932,04 грн. необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 5798,23 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 4405,97 грн., заборгованість за пенею в розмірі 9254,89 грн., а всього - 19459,09 грн. та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 грн., в задоволені інших вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial