Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій №8/1320/12 від 25.07.2012р. у розмірі 75649,74 грн., з яких 12849,05 грн. борг за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2021р. по договору №8/1320/12 від 25.07.2012р., три проценти річних у розмірі 1342,41 грн., інфляційні витрати у розмірі 56781,23 грн., пеня у розмірі 4677,05 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 8/1320/12 від 25.07.2012 року, яка є орендарем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 134,00 м2 (згідно договору нежитлового приміщення (будівлі) від 27.06.2001 р.). Станом на 01.07.2021 року у відповідача, за укладеним Договором № 8/1320/12 від 25.07.2012 р. перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 12 849,05 грн. Жодна із сторін Договору у порядку, встановленому п. 7.1 Договору № 8/1320/12 від 25.07.2012 p., не заявляла про його розірвання або необхідність його перегляду. На даний час Договір № 8/1320/12 від 25.07.2012 р. є чинним, тому відповідач повинен виконувати умови, встановлені цім договором. Пунктом 3.2. Договору № 8/1320/12 від 25.07.2012 р. визначений обов`язок споживача, в тому числі, оплачувати послуги в установлені Договором строки. Оплата послуг здійснюється не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим на розрахункові рахунки Виконавця (п. 2.1, 2.4 Договору № 6/149 від 01.08.2007 p.). Тариф та перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій був встановлений відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Жодних актів-претензій щодо порушення позивачем умов Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 8/1320/12 від 25.07.2012 р. за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2021 р. - не складалося. Тобто позивач виконує свої обов`язки за цим Договором та забезпечує надання відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій своєчасно та у повному обсязі. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання підлягає стяганню з відповідача заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій №8/1320/12 від 25.07.2012р. у розмірі 75649,74 грн., з яких 12849,05 грн. борг за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2021р. по договору №8/1320/12 від 25.07.2012р., три проценти річних у розмірі 1342,41 грн., інфляційні витрати у розмірі 56781,23 грн., пеня у розмірі 4677,05 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомленням сторін. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити. Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Згідно ч.2\~ст.43 ЦПК України\~відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 25.07.2012 року між КП «Жилкомсервіс» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 8/1320/12, згідно якого [PERSON] є орендарем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 134,00 м2 (згідно\~договору нежитлового\~приміщення (будівлі)\~від 27.06.2001\~р.) Рішенням Харківської міської ради № 69/06 від 26.07.2006 року «Про створення комунального підприємства «Жилкомсервіс» та рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 року «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» КП «Жилкомсервіс» створено та визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинками, спорудами або групами будинків. Одним з основних обов`язків Комунального підприємства «Жилкомсервіс», відповідно до його Статуту, є утримання на балансі житлового фонду та іншого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Харкова. Крім того, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (Закон № 1875-IV, який діяв до 10.06.2018) визначена обов`язковість відносин між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг виключно на договірних засадах. Також, відповідно до п.2 «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 (який діяв до 03.04.2019) - «... з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.... послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг». Станом на 01.07.2021 року заборгованість відповідача, за укладеним Договором № 8/1320/12 від 25.07.2012 р. перед позивачем складає 12849,05 грн., що підтверджується Довідкою про заборгованість за нараховані та сплачені послуги за Договором № 8/1320/12 від 25.07.2012 р. за період з 01.01.2012 р. по 31.03.2021 р. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (Закон № 1875-IV, який діяв до 10.06.2018 та з урахуванням пункту 3і розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 626,\~ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України договором\~є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.І ст. 509 Цивільного кодексу України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із положенням ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач припинив свою господарську діяльність як фізична особа-підприємець. До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Частиною 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першою статті 26 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, від 02.04.2020 р. встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Пунктом 2.3, ч. 5 п. 3.2 та ч. 2 пункту 4.1. Договору № 8/1320/12 від 25.07.2012 р. передбачено, що за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу. Згідно наданого позивачем розрахунку загальний розмір нарахованих три проценти річних складає 1342,41 грн., індексу інфляції складає 56781,23 грн., пеня складає 4677,05 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що несплата відповідачем боргу за надані послуги позивачу КП «Жилкомсервіс» є порушенням зобов`язань, враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь КП «Жилкомсервіс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved