Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Представник служби у справах дітей Вовчанської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від батьків, в якій зазначив, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей Вовчанської районної державної адміністрації, як дитина позбавлена батьківського піклування, на даний час навчається у Старосалтівському аграрному ліцею. В [INFO] народила дитину [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані зі слів матері. З метою залишення дитини з відповідачкою, її було взято під соціальний супровід Вовчанським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і 21.08.2013 року влаштовано до Харківського обласного центру матері та дитини. 30.08.2013 року вона з дитиною покинули цей заклад. Через деякий час лікарем сімейної медицини Революційної сільської ради [PERSON] була знайдена з новонародженою дитиною у «притоні» та знову була влаштована до Харківського обласного центру матері та дитини. 01.10.2013 року [PERSON] знаходилася у Старосалтівському ліцею, а дитина в цей час була кинута на сторонніх осіб. 23.10.2013 за ініціативи служби у справах дітей та лікарів Вовчанського ЦРЛ малолітня дитина, [PERSON] був влаштований до Харківського дитячого будинку № 3, але на початку 2014 року вона за власним бажанням забрала дитину та повернулася до Вовчанського району. З 20.02.2014 року та по теперішній час дитина перебуває у дитячому відділені Вовчанської районної лікарні , [PERSON] жодного разу не відвідувала свого сина та не надавала допомоги на його утримання. 26.02.2014 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Вовчанської райдержадміністрації Харківської області було прийнято рішення, в якому вони вважають доцільним відібрати у [PERSON]її дитину, сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав. З цим питанням служба у справах дітей звернулася до суду та просить відібрати у [PERSON]її дитину, сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення , але підтвердила всі факти , які виклав представник позивача. Заслухавши думку прокурора та представника позивача , про доцільність відібрання дитини [PERSON] [INFO] у його матері без позбавлення її батьківських прав , пояснення сторін і дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. З матеріалів справи суд вбачає, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його матір'ю є [PERSON] , а батьком записаний [PERSON] зі слів матері(а.с.7). В довідці фахівця із соціальної роботи Вовчанського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 12.03.2014 року зазначається, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина - [PERSON], [INFO].(а.с. 17). Рішенням № 14 від 26.02.2014 року засідання комісії з питань захисту прав дитини Вовчанської райдержадміністрації Харківської області було вирішено за доцільне відібрати [PERSON], у його матері [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав (а.с.21). Позивачка неповнолітня вона не має змогу самостійно забезпечувати дитину, не має власне житло, не працює, навчається у Старосалтівському професійному аграрному ліцею (а.с. 20). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 ч. 2 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини [PERSON], підготовку до самостійного життя, не беруть участі у їх вихованні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved