Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

представник позивача звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. Оскільки позивач як спадкоємець першої черги прийняв спадщину за останнім фактом постійного проживання з ним, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину за законом не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак остання подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі. Представник Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 08 лютого 2000 року (а. с. 4, 5, 6). Також встановлено, що згідно довідки виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 2277 від 17 липня 2017 року та виписки з погосподарської книги за 1996-2000 роки № 3593 від 10 серпня 2017 року, [PERSON] був головою дворогосподарства [ADDRESS] (а. с. 7, 9). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності. Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР. Так, відповідно ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Однак, відповідно до ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідок Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області позивач [PERSON] фактично вступив в управління будинком [ADDRESS], оскільки на день та протягом шести місяців після смерті [PERSON] був зареєстрований та здійснював догляд за спадковим майном, а саме проводив його поточний ремонт, сплачував комунальні послуги та обробляв земельну ділянку (а. с. 8, 19, 21). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49169394 від 20 вересня 2017 року та повідомлення Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 01-10/127 від 29 вересня 2017 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], відсутня (а. с. 29, 30, 32). Відповідно до ч. 2 ст. 548, ст. 525 цього Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Отже, враховуючи те, що позивач як спадкоємець першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступив в управління спадковим майном, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовився, а інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], не встановлено (а. с. 7, 8, 18, 27, 28, 30), тому вважається таким, що прийняв її одноосібно. Разом з цим, згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 101/01-16 від 05 вересня 2017 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] району, відсутній (а. с. 20). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 41, ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом; кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Таким чином, оскільки у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved