Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Представник позивач в позовній заяві просить стягнути в користь позивача з відповідачки кошти за навчання в сумі 133925,64 гривні та судові витрати по справі в сумі 2008,88 гривні. Представник позивача покликається на те, що відповідно до наказу №1341/л-1 від 26.07.2008 року відповідачка була зарахована на перший курс медичного факультету лікувальна справа Національного медичного університету імені [PERSON]. У зв'язку із закінченням навчання наказом №1535/л/1 від 24.06.2014 року відповідачка була відрахована з університету та направлена згідно розподілу до Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації для відпрацювання там не менше трьох років. Відповідно до підписаної відповідачкою угоди №080121 від 26.08.2008 року вона повинна була після закінчення ВНЗ прибути на місце направлення та відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати вартість навчання. Однак, відповідачка [PERSON] до місця призначення за направленням не прибула, тому зобов'язана відшкодувати державі вартість її навчання у період з 2008 по 2014 рік, яка згідно проведеного розрахунку становить 133925,64 гривні. У своїй заяві представник позивача також просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що відповідачка не з'явилася в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так як, представник позивача не заперечує проти цього. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного: відповідно до наказу №1341/л-1 від 26.07.2008 року відповідачка [PERSON] була зарахована на перший курс медичного факультету лікувальна справа Національного медичного університету імені [PERSON]. 26.08.2008 року між відповідачкою та Національним медичним університетом імені [PERSON] було укладено угоду №080121, підписуючи яку відповідачка зобов'язалась після закінчення ВНЗ прибути на місце направлення та відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати вартість навчання. У зв'язку із закінченням навчання наказом №1535/л/1 від 24.06.2014 року відповідачка [PERSON] була відрахована з університету та направлена згідно розподілу до Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації, що стверджується списком працевлаштування персонально кожного випускника Національного медичного університету імені [PERSON], рік закінчення 2014, факультет медичний №1. Згідно відповіді Управління охорони здоров'я Миколаївської ОДА №9-6/48 від 26.06.2015 року [PERSON] за направленням не прибула. Відповідно до проведеного розрахунку вартість навчання [PERSON] за рахунок державних коштів терміном з 01.09.2008 року по 30.06.2014 року становить 133925,64 гривні. Відповідно до положень викладених у постанові Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року випускник зобов'язаний відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою. Молодий фахівець повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Спори, що виникають у разі порушень угоди, розглядаються в судовому порядку. Згідно наказу Міністерства охорони здоров'я України №291 від 19.09.1996 року випускник медичного ВНЗ повинен прибути до місця призначення для проходження заочного циклу інтернатури. Указом Президента України №77/96 від 23.01.1996 року установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Національного медичного університету імені [PERSON] слід задоволити, оскільки відповідачка уклавши угоду з ВНЗ зобов'язалась після його закінчення прибути на місце направлення та відпрацювати не менше трьох років, однак не виконала даного зобов'язання, тому з неї в користь позивача слід стягнути вартість її навчання за державні кошти в сумі 133925,64 гривні. Суд також вважає, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути 2008,88 гривні судових витрат по справі пов'язаних із сплатою позивачем при подачі позовної заяви до суду судового збору, а всього стягнути з відповідачки в користь позивача 135934,52 гривні.

Outcome: approved