Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 21 940,51 дол. США, що за курсом 25,80 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.10.2016 року складає 566 065,16 грн. за кредитним договором № IFIWGK00000140 від 29.06.2006 року, стягнення судових витрат в розмірі 8 490,98 грн., посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 51 675,00 дол. США на термін до 25.06.2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних за час фактичного користування кредитом та зобовязалася виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачкою станом на 13.10.2016 року наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 21 940,51 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.10.2016 року становить 566 065,16 грн., яку банк просить суд стягнути з останньої. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.3). Представник відповідачки в судовому засіданні 23.11.2016 року просив відкласти розгляд справи, для надання можливості ознайомитись із матеріалами справи (а.а.27, 28, 31-33). Розгляд справи було відкладено на 06.02.2017 року (а.с.34). 06.02.2017 року розгляд справи було відкладено на 29.05.2017 року узвязку із розглядорм судді Пастернак І.А. іншої справи в порядку КПК України (а.с.37). Однак, ні відповідачка, ні її представник у вищевказане судове засідання не зявились, що вбачається із повідомлення про розгляд справи на 29.05.2018 року та розписок (а.с.38-40), про причину неявки суд не повідомили. В судові засідання призначені на 31.08.2017 року, 13.12.2017 року, 04.06.2018 року відповідачка, представник відповідаки не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 52-57, 63-68, 74-79). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 29.06.2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № IFIWGK00000140, відповідно до п.1.1. якого банк надав позичальникові кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк з 29.06.2006 року по 25.06.2021 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 45 000,00 дол. США на наступні цілі: на купівлю квартири, а також у розмірі 6 675,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відстоків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагорода за надання фінансвого інструменту в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,21% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11. Даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного Договору. Періодом сплати вважати період з 20 по 25 число кожного місяця (а.с.11, 12). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № IFIWGK00000140 від 29.06.2006 року (а.с. 4-9). Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до п.4.1. кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п.2.2.2., 2.2.3. доного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пенсі здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день сплати (а.с.12). Позивачем станом на 13.10.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № IFIWGK00000140 від 29.06.2006 року, відповідно до якого заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитними зобов'язаннями становить 23 117,67 дол США, яка складається з: заборгованість за кредитом 21 940,51 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 1 172,65 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4,51 дол. США (а.с.4-9). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. Однак, позивач просить про стягнення лише частини заборгованості за кредитним договором, а саме в розмірі 21 940,51 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~позовних\~вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 20, 527, 530, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved