Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 04.07.2012 року в розмірі 28406,67 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 липня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі визначені цим договором та виконати всі інші умови договору не пізніше 04 липня 2014 року. Відповідно до умов Договору факторингу № 22/12/14/3 від 22.12.2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. 28.11.2016 року фактором було письмово повідомлено відповідача про заміну кредитора у зобовязанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, станом на 30.01.2017 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем в розмірі 28406,67 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, якому було двічі направлено повістку про виклик до суду за його місцем реєстрації, в судове засідання двічі не зявився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 04 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримав його на наступних умовах: на придбання товару у продавця 1 6450 грн., на придбання послуг зі страхування у продавця 2 1068 грн., загальна сума кредиту 5518 грн., сума першого внеску за товар 2000 грн., розмір процентної ставки 24 % річних. Згідно п. 1.2.1. Кредитного договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. З метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перераховує визначені в п. 1.1. цього договору суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг, що передбачено п. 1.2.2. Кредитного договору. Згідно умов Кредитного договору, що викладені у п. 1.4.1 - 1.4.7., позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 04 липня 2014 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у Графіку платежів. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений у Графіку платежів. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі вказаному в Графіку платежів та підлягають сплаті позичальником в дату платежів у складі суми платежу за розрахунковий період. Графік платежів є Додатком № 1 та невід'ємною частиною даного договору, та розраховується з урахуванням розміру та строку кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру щомісячної комісії. Також, згідно розділу 2 (пункти 2.1 2.28) відповідачу було відкрито картковий рахунок в гривнях та видано кредитну картку типу MasterCard Standart. Відповідно до п.3.6. кредитного договору банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/3, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги щодо боржника (відповідача). 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було підписано акт-прийому передачі реєстру боржників. Відповідно до п.1.5.4, 1.5.5 кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі позичальником рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, регулюються чинним законодавством України. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. 28.11.2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» листом з описом вкладення направлено на адресу відповідача повідомлення № 6143 від 28.11.2016 року, яким відповідача було повідомлено про заміну кредитора у зобовязанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом тридцяти днів з дня її отримання відповідачем, але станом на дату подання позову відповідачем не виконання. Однак, відповідачем не було вчинено жодних дій, які б свідчили по намір відповідача сплатити заборгованості у добровільному порядку. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, станом на 30.01.2017 року у відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 04.07.2012 року існує заборгованість перед позивачем в розмірі 28406,67 грн., що складється з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 26524,83 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1881,84 грн. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу, одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі визначеному в договорі, який був підписаний та погоджений як позивачем, так і відповідачем. З усіма умовами банку щодо надання коштів відповідач ознайомлена, що підтверджується її підписом на відповідних документах. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а порушене право позивача захисту. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved