Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Представник позивача ТзДВ СК «Кредо» - Лисенко Ю.В. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування. Позов мотивований тим, що між ТзОВ «СК «Кредо» та [PERSON] 10.01.2017 року було укладено договір страхування №АК/5449019, відповідно до якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 11.09.2017 року близько 12 год. 15 хв. в м.Мукачево по вул.Лавківська, 1-Б, відбулося ДТП за участю автомобіля Daewoo Nexia д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Skoda Octavia д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. У відповідності до повідомлення про ДТП (европротоколу) винним у спричиненні зазначеної ДТП є водій Daewoo Nexia д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. В результаті ДТП автомобілю третьої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Аварійного сертифікату №79/18-02 від 15.02.2018 року, складеного ФОП [PERSON] сума складає 25192,20 гривень. Сума страхового відшкодування до виплати Страхувальнику з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Стархового акту №ЩСГПО-54-120232 від 09.02.2018 року складає 25192,20 гривень. Зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі на підставі претензії АТ «СК «АХА Страхування». Оскільки, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів №АК/5449019 був виданий на ім`я [PERSON] із застосуванням пільг, а під час ДТП застрахованим транспортним засобом керував [PERSON] , то в силу ст.38-1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникає обов`язок компенсувати позивачу 50% виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, сума позовних вимог становить 12596,10 гривень. Представник позивача ТзДВ СК «Кредо» - Лисенко Ю.В. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві також просив суд провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, також подав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Вивчивши позовну заяву та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що згідно полісу №АК/5449019 від 10.01.2017 року автомобіль марки Daewoo Nexia д.н.з. [NUMBER] був застрахований на заподіяну шкоду майну в розмірі 100 000 гривень (а.с. 38). Відповідно до повідомлення про ДТП від 11.09.2017 року о 21 год. 15 хв. в м.Мукачево по вул.Лавківська, 1-Б відбулося ДТП за участю автомобіля Daewoo Nexia д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Skoda Octavia д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Винуватцем ДТП у відповідності до зазначеного повідомлення є [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до полісу №АК/4764962 від 09.09.2016 року автомобіль марки Skoda Octavia д.н.з. [NUMBER] був застрахований у АТ «СК «АХА Страхування» на заподіяну майнову шкоду у розмірі 100 000 гривень (а.с. 14). Згідно Розрахунку страхового відшкодування страхове відшкодування страхового об`єкта Skoda Оctavia д.н.з. [NUMBER] становить 27222,97 гривень (а.с. 28). Відповідно до Аварійного сертифікату №79/18-02 вартість відновлювальних робіт автомобіля Skoda Octavia, д.н.х. [NUMBER] становить 25192,20 гривень (а.с 29-34). Згідно платіжного доручення №8984 від 20.02.2018 року СК «Кредо» сплатило АТ СК «АХА Страхування» 25192,20 гривень страхового відшкодування (а.с. 40). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.1191 цього ж Кодексу, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Абз.2 ч.1 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.2 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до п.1 ст.38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, судом встановлено, що відповідач [PERSON] внаслідок вчинення ДТП завдав матеріальну шкоду ТОВ «Крайзель-Будівельні матеріали» у розмірі 25192,20 гривень, шляхом пошкодження автомобіля Skoda Octavia, д.нз. [NUMBER] , яку в повному обсязі відшкодовано позивачем, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Щодо поданого відзиву на позовну заяву відповідача, то суд приходить до наступного. Згідно ч.1-4 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У свою чергу, ч.7, 8 ст.178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 21.09.2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву. Так, відповідач [PERSON] отримавши 26.09.2020 року вищезазначену ухвалу суду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення Укрпошти, відзив, у встановлений законом та судом строк, не подав, а подав тільки 27.10.2020 року, тобто через місяць після отримання ухвали, що свідчить про пропущення ним процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Зміст наведених норм свідчить про те, що право сторони на вчинення процесуальних дій обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених ЦПК України. Так, процесуальний закон встановлює строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а також обов`язковість визнання судом поважною причини пропуску такого строку, задля його поновлення. Разом з тим, відповідач [PERSON] в поданому, понад встановлений судом строк, відзиві на позовну заяву, не зазначив поважну причину пропущення такого строку, а обмежився загальним формулюванням вірусного захворювання. Чинний ЦПК України спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів. Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідач [PERSON] не скористався у передбачений законом та судом строк щодо подання відзиву на позовну заяву, а тому відповідно до вимог ст.126 ЦПК України, поданий його відзив на позовну заяву слід залишити без розгляду.

Outcome: approved