Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення майна із чужого незаконного володіння, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.03.2015 померла дружина позивача [PERSON], із якою він проживав разом без реєстрації шлюбу в період часу із 2000 року по грудень 2014 року в смт. Шпиків вул. Бакайна, 49 Тульчинського району. Під час спільного проживання однією сімєю вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, вели спільне господарство, набули у власність предмети домашнього вжитку, інше майно, мали спільний бюджет і разом вкладали кошти в благоустрій помешкання, де проживали. Рішенням Тульчинського районного суду від 11.09.2015 було встановлено факт спільного проживання однією сімєю як чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON], після цього [PERSON] успадкував будинок після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину. Позивач є таким, який прийняв спадщину. Вчасно подав заяву до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про спадщину й успадкував майно, зокрема і рухоме майно. Однак, відразу ж після смерті дружини позивача [PERSON], [PERSON] вигнала [PERSON] із вказаного будинку, аргументуючи це тим, що він не був у зареєстрованому шлюбі із своєю дружиною, хоча проживав із нею понад 15 років, нажив спільне майно та успадкував вказаний будинок. Після чого відповідач незаконно заволоділа частиною спадкового майна із вказаного будинку та користувалась і користується ним на власний розсуд. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] ними спільно було придбано в користування рухоме майно, а в подальшому ним та технічними документами і квитанціями із магазинів на електроприлади незаконно заволоділа [PERSON], а саме: ●холодильник «Атлант» 9000 грн.; ●пилосос 2500 грн.; ●хлібопічку -1500 грн.; ●електродуховку «Альпарі» - 900 грн.; ●пральну машину «Донбас» - 500 грн.; ●газову плиту 2000 грн. з балоном 100 грн.; ●оприскувач садово-городній 250 грн.; ●телевізор із супутниковою антеною та тюнером, загальна вартість 1900 грн.; ●садова тачка 750 грн. ; ●металева діжка для води ємністю 120 літрів 200 грн.; ●електросоковижималка 1500 грн.; ●каструля алюмінієва ємністю 40 літрів 600 грн.; ●набір алюмінієвих казанів в кількості 7 штук 700 грн.; ●7 складометрів порубаних дров твердих порід 3000 грн.; ●мобільний телефон «Моторола» - 100 грн.; ●коври розміром 2,5 х 1,60 м в кількості 4 штук по 1500 грн. кожний на загальну суму 6000 грн.; ●коври роміром 2 х 1,2 м в кількості 2 шт. по 400 грн. за один на загальну суму 800 грн. ; ●200 кілограм картоплі по ціні 4 грн./кг на загальну суму 800 грн.; ●шафа для одягу 350 грн.; ●сервант 350 грн.; ●Два дивани-трансформери (розкладні) по 1500 грн. на загальну суму 3000 грн.; ●Ощадну книжку [PERSON], а всього на загальну суму 36800 грн. Дії [PERSON] вважає неправомірними, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст.387 ЦК України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Просить витребувати від [PERSON] на користь позивача належні йому речі на загальну суму 36800 грн., а саме: холодильник «Атлант», пилосос, хлібопічку, електродуховку, пральну машину, газову плиту з балоном, оприскувач садогородній, телевізор із супутниковою антеною та тюнером, садову тачку, металеву діжку для води ємністю 120 літрів, електросоковижималку, каструлю алюмінієву ємністю 40 літрів, набір алюмінієвих казанів в кількості 7 штук, 7 складометрів порубаних дров, мобільний телефон «Моторола», коври розміром 2,5 х 1,60 м в кількості 4 шт., коври розміром 2 х 1,2 м в кількості 2 шт., 200 кілограм картоплі, шафу для одягу, сервант, два дивани -трансформери, ощадну книжку на імя [PERSON] та стягнути з [PERSON] судовий збір. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що позивач проживав з її братовою [PERSON] з 2006 року по грудень 2014 року, ніякого майна вони не купляли, а коли позивач уходив від [PERSON], то забрав всі свої речі. Після смерті [PERSON] вона ніяких речей, в тому числі, вказаних в позовній заяві з будинку [PERSON] не забирала. Свідок [PERSON] суду показала, що її батько [PERSON] проживав 14 років з [PERSON] Під час спільного проживання вони приблизно років пять тому назад купляли телевізор «Соні», холодильник «Атлант», хлібопічку, пилосос, газову плиту, пральну машину, соковижималку. Після смерті [PERSON] все майно з будинку було вивезене. Зі слів сусідів майно вивезла [PERSON], частину із якого роздала сусідам. Телевізор і диван віддала [PERSON], пральну машину [PERSON]., газову плиту [PERSON] Також їй відомо, що з будинку [PERSON] по просьбі [PERSON] [PERSON] вивозив зерно та посуду, а [PERSON] порубані дрова. Свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] та нині покійна [PERSON] проживали разом років 13. Знає, що вони купляли холодильник «Норд». Після смерті [PERSON] [PERSON] віддала сусідці старий диван, який належав [PERSON] Свідок [PERSON] суду показав, що він бачив, як [PERSON] з будинку [PERSON] щось виносила в мішках, вивозила тачкою. А що саме не бачив. За холодильник та інші електроприлади йому нічого невідомо. Свідок [PERSON] суду показав, що з будинку [PERSON] до [PERSON] він перевіз мішків 8 зерна. Свідок [PERSON] суду показала, що вона проживала в одному селі з [PERSON] і їй відомо, що остання проживала разом з [PERSON] Зі слів [PERSON] їй відомо, що вони купляли газову плиту, холодильник, телевізор, мікрохвильову піч. Після смерті [PERSON] [PERSON] всі речі останньої порозносила сусідам. Заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює належність або відсутність обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON], яка померла 23.03.2015, проживали спільно однією сімєю в період з початку 2000 року по грудень 2014 року, що підтверджується рішенням Тульчинського районного суду від 11.09.2015 ( а.с. 7) і проти даного факту не заперечувала в судовому засіданні відповідач [PERSON] Позивач [PERSON] як в позовній заяві, так і в судовому засіданні стверджував, що в період спільного проживання з [PERSON] ними було придбано майна на загальну суму 36800 грн., а саме: холодильник «Атлант», пилосос, хліб опічку, електродуховку «Альпарі», пральну машину «Донбас», газову плиту з балоном, металеву діжку для води ємністю 120 літрів, оприскувач садово-городній, телевізор із супутниковою антеною та тюнером, садову тачку, електросоковижималку, каструлю алюмінієву ємністю 40 літрів, набір алюмінієвих казанів в кількості 7 штук, 7 складометрів порубаних дров твердих порід, мобільний телефон «Моторола», коври розміром 2,5 х 1,60 м в кількості 4 штук, 200 кілограм картопл, шафу для одягу, сервант, два дивани-трансформери (розкладні) і що вищеперераховані речі з будинку [PERSON] забрала [PERSON] Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини повязані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387,388 ЦК. Згідно ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ст.387 ЦК та ч.3 ст. 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Проаналізувавши надані позивачем докази, суд вважає, що позивачем не доведено придбання ним та покійною [PERSON] перерахованого в позовній заяві майна, оскільки до показів свідка [PERSON] суд відноситься критично, так як вона є дочкою позивача, і заінтересована в результаті розгляду справи. Свідок [PERSON] показала, що їй відомо, що [PERSON] разом з [PERSON] купляли холодильник «Норд», а спір іде про холодильник «Атлант». Свідок [PERSON] показала, що вона знає лише зі слів покійної [PERSON], що нібито остання з [PERSON] купляли холодильник, телевізор, газову плиту, мікрохвильову піч. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона бачила, що якісь речі з будинку [PERSON] виносила відповідач, а які саме не бачила, а свідок [PERSON] показав, що перевозив зерно з будинку [PERSON] до [PERSON], про повернення якого позивач не заявляв. Також позивач не надав суду належних доказів, що речами, які належали йому та [PERSON] незаконно заволоділа [PERSON], і що вони знаходяться в її володінні. Крім того, позов про витребування майна із чужого незаконного володіння є вендикаційним позовом і за даним позовом може бути витребувана лише індивідуально визначена річ, оскільки призначенням такого позову є повернення лише того майна, яке було у власності особи. Звернення за вендикаційним позовом неможливо у разі вибуття з володіння власника речей, визначних родовими ознаками, у такому випадку інтереси власника можуть захищатися іншим способом. Таким чином, оскільки витребувана із незаконного володіння може лише індивідуально визначена річ, а не річ за родовими ознаками, на які вказує позивач, то підстав для задоволення позову [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed