Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Президент Всеукраїнської громадської організації «Український центр «Відродження», звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за користування гаражного боксу № [NUMBER] в розмірі 5 420,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 21.07.2020 р. провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є юридичною особою Всеукраїнської громадської організації «Український центр «Відродження» до складу якої входить автогаражний підрозділ. На підставі Договору та Статуту доданого до матеріалів справи, Позивач є користувачем земельної ділянки, на якій розташований автогаражний підрозділ, та за користування якою Позивач сплачує земельний податок. Члени автогаражного підрозділу, які мають приватні гаражі в цьому автогаражному підрозділі, здебільшого є членами ВГО УЦ «Відродження». За користування електроенергією, водою, земельною ділянкою, та іншими послугами автогаражного підрозділу члени ВГО УЦ «Відродження» несуть зобов`язання - платять платежі, розмір яких затверджується щороку Наказом Президента ВГО УЦ «Відродження» відповідно до Статуту та економічного обгрунтування позивача. Інші особи які не є членами ВГО УЦ «Відродження» але користуються електроенергією, водою та земельною ділянкою автогаражного підрозділу сплачують ці платежі на загальних підставах. Однак, Відповідач [PERSON] який має в автогаражному підрозділі гаражний бокс [NUMBER] на протязі тривалого часу ухиляється від сплати платежів, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в розмірі 5420,00 грн., що підтверджується довідкою бухгалтерії Позивача. Добровільно сплатити використання енергоносіїв та інші платежі не бажає, користується ними за рахунок інших осіб, відповіді на неодноразові претензії не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 598 ЦК України припинення зобов`язань на вимогу однією із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно з вимогами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 653 ЦК України встановлено правові наслідки зміни або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розмірузадоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved