Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Прокурор Ковельської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про припинення, шляхом примусового відчуження із передачею виручених коштів відповідачу [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,11 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в с. Грушівка, Ковельського району, яке посвідчено Державним актом на право власності на землю ділянку серії ВЛ № 07187, зареєстрованим 12.08.2002 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 189. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач [PERSON] є громадянкою [PERSON] Федерації, постійно проживає за адресою: [PERSON] Федерація, м. Москва, вул. Баришиха, 36/89 та останній, згідноДержавного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ 07187, зареєстрованого 12.08.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 189 належать земельні ділянки загальною площею 0,35 га, в тому числі 0,24 га для обслуговування житлового будинку, 0,11 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться у с. Грушівка Ковельського району, що стверджується державним актом серії ВЛ № 07187, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАА № 576458 від 06.08.2002 року № 1-1448.\~Земельна ділянка площею 0,11 га. за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства перебуває у власності відповідача у справі [PERSON], вказана земельна ділянка відповідачем отримана у спадок. Нормами\~ст.81 ЗК України регламентується обовязкове відчуження землі сільськогосподарського призначення призначення, прийнятої у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року з часу набуття права власності. З врахуванням наведеного, посилаючись на норми\~Земельного кодексу України\~прокурор Ковельської місцевої прокуратури просить суд припинити шляхом примусового відчуження із передачею вилучених коштів [PERSON] (мешканці [PERSON] Федерація, м. Москва, вул. Баришиха, 36/89) право власності на земельну ділянку площею 0,11 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Грушівка, Ковельського району, яке посвідчено Державним актом на право власності на землю ділянку серії ВЛ № 07187, зареєстрованим 12.08.2002 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 189. В судовому засіданні прокурор позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Судові витрати просить покласти на відповідача. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, судові доручення, надані компетентному суду [PERSON] Федерації про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] двічі були повернуті без виконання. Зі згоди прокурора, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є\~\~громадянкою [PERSON] Федерації, проживає за адресою: [PERSON] Федерація, м. Москва, вул. Баришиха, 36/89, вступила в право спадкування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно свідоцтва на право на спадщину за законом серії ВАА № 576458 від 16.08.2002 року № 1-1448. На земельну ділянку, загальною площею 0,11 га, яка розташована на в с. Грушівка, Ковельського району відповідач отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 07187. Згідно даних управління Держземагенства у Ковельському районі Волинської області грошова оцінка земельної ділянки становить 2230,48 грн. Як вбачається з повідомлення Державної інспекції сільського господарства у Волинській області від 04.03.2015 року № 01-12/367, у громадянки [PERSON], жительки м. Москва, вул. Баришиха, 36/89 перебувають у власності земельні ділянки загальною площею 0,35 га., в тому числі: 0,24 га. для обслуговування житлового будинку, 0,11 га. для ведення особистого селянського господарства в межах с. Грушівка Білашіської сільської ради Ковельського району відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 07187, зареєстрованого в Книзі записів за № 189 від 12.08.2002 року. Державний акт виданий [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАА № 576458 від 16.08.2002 року, реєстр № 1-1448. Процедура відчуження [PERSON] не проведена. Субєктами права приватної власності на землю згідно ст. 80 ЗК України\~визначено громадян України та юридичних осіб. З врахуванням ч.2 ст. 81 та інших норм\~Земельного кодексу України,\~субєктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України,\~землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. За змістом ч.2 п. «в» ч.3 ч.4 ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Враховуючи, що право власності відповідно до\~ст. 125 ЗК України\~виникає після одержання спадкоємцем земельної ділянки документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, після чого на зазначені правовідносини повністю поширюються гарантії права власності, то обчислення річного строку «добровільного» відчуження слід починати від часу одержання іноземним громадянином чи особою без громадянства державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. Таким чином, 12.08.2002 року у відповідача [PERSON] виникло право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, вказана дата є початковою точкою відліку однорічного терміну, протягом якого, відповідно до\~\~норм Земельного кодексу України відповідач мала відчужити вказану земельну діянку у будь-який, передбачений законом спосіб, яку отримала за\~\~правом спадкування за законом. За відсутності факту «добровільного» відчуження іноземним громадянином чи особою без громадянства успадкованої земельної ділянки вона підлягає примусовому відчуженню. Таким чином, вказана земельна ділянка не може перебувати у власності відповідачки [PERSON], яка є іноземкою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. При цьому, пункт 15\~розділу IX «Перехідні положення» ЗК України, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці правовідносини, оскільки положення ч.4 ст. 81 ЗК України\~є імперативним. Примусове відчуження здійснюється виключно на підставі відповідного судового рішення. При цьому позивачем у справах про примусове відчуження іноземцями чи особами без громадянства успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути відповідні органи прокуратури в межах повноважень, визначених законодавством України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що відповідач [PERSON] отриману у спадок земельну ділянку сільськогосподарського призначення, добровільно, упродовж встановленого законодавством України річного строку, не відчужила, право власності відповідача на дану земельну ділянку підлягає примусовому припиненню у судовому порядку. Згідно\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки, грошова оцінка земельної ділянки площею 0,11 га., яка перебуває у власності відповідача [PERSON] становить 2230,48 гривень. Таким чином, з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved