Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № SUH6GА00000178 від 03.09.2007 р. [PERSON] отримала кредит в сумі 11060,00 дол. США на наступні цілі: 10000,00 дол. США на ремонт квартири, а також в сумі 1060,00 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту ( комісії ) у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, зі строком користування до 29.08.2017 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03.09.2007 р. між сторонами був укладений договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 42,34 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю СДНК 27.08.2004р., р.н. 1-1394. Державним виконавцем Ковпаківського ВДВС СМУЮ Ясенок І.Ю. відповідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 26169106 від 26.04.2011 р. було накладено арешт на все нерухоме майно, про що було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна [NUMBER] від 28.04.2011 р., в тому числі і на вищезгадану квартиру. Державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Тому представник позивача просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: - Ковпаківському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області зняти арешт із заставленого майна ПАТ КБ «ПриватБанк»: квартири загальною площею 42,34 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]., що належить на праві власності [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] (ІНН [NUMBER]), накладеного згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 26169106 від 26.04.2011р. - Управлінню «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» вилучити записи із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна [NUMBER] від 28.04.2011р. щодо арешту квартири загальною площею 42,34 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]., що належить на праві власності [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] (ІНН [NUMBER]). - Стягнути з [PERSON] судовий збір. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали, заперечили проти них. [PERSON] суду пояснила, що спірна квартира є її єдиним місцем проживання та що існує судове рішення Апеляційного суду про виділ їй іншої квартири для проживання. Додатково пояснила, що не знає про існування та не отримувала рішення Апеляційного суду звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак доказів, в підтвердження обставин на які вона посилалася, суду не надала. Відповідач Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надав суду заперечення на позов в якому зазначив, що між ним та позивачем спір на предмет позову відсутній. Відповідач Ковпаківський відділ Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надав суду заяву в якій повідомив, що державний виконавець перебуває у заздалегідь запланованих виконавчих діях. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № SUH6GА00000178 від 03.09.2007 р. [PERSON] отримала кредит в сумі 11060,00 дол. США на наступні цілі: 10000,00 дол. США на ремонт квартири, а також в сумі 1060,00 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту ( комісії ) у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, зі строком користування до 29.08.2017 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03.09.2007 р. між сторонами був укладений договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 42,34 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю СДНК 27.08.2004р., р.н. 1-1394. Державним виконавцем Ковпаківського ВДВС СМУЮ Ясенок І.Ю. відповідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 26169106 від 26.04.2011 р. було накладено арешт на все нерухоме майно, про що було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна [NUMBER] від 28.04.2011 р., в тому числі і на вищезгадану квартиру. У відповідності зі ст. 546 Цивільного кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є застава. Згідно зі ст. 585 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню. - з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя. В силу застави заставодержатель має переважне право перед іншими кредиторами. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставо держателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Судом встановлено, що право іпотеки в позивача виникло 03 вересня 2009 року, а арешт на все майно був накладений у квітні 2011 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Крім того згідно договору іпотеки, а саме п.33.4 вартість предмету іпотеки складає 70700,00 грн., а станом на 10 травня 2016 р. заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № SUH6GА00000178 від 03.09.2007 р. становить 51353,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті по Курсу НБУ складає 1292184,99 грн. Отже, вартість предмету іпотеки менше ніж заборгованість перед іпотекодержателем. Таким чином, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. А заставодержатель, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк», в свою чергу, має право звернутися до суду з позовом та зняття арешту із заставленого майна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про зняття арешту з майна. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача 1378 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved