Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до суду з даним позовом обґрунтувавши його тим, що 25.05.2015 року між сторонами було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5181816 відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем ВАЗ 2105, державний реєстраційний номер 00977ОС. 21.05.2016 року в м. Бобринець по вині відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом ВАЗ 2105, державний реєстраційний номер 00977ОС, відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер ВА 0378АХ під керуванням [PERSON]. Власник пошкодженого в ДТП автомобіля [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату йому страхового відшкодування. Позивач свої зобов'язання передбачені законом виконав шляхом виплати [PERSON] страхового відшкодування в загальному розмірі 30214,25 грн. Оскільки шкода завдана з вини відповідача, який перебував у стані алкогольного спяніння тому просить стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 30214,25 грн. та витрати по сплаченому судовому збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснивши, що фотографування автомобіля відбувалось через місяць після ДТП коли проводився ремонт автомобіля. Подав відповідь на відзив згідно якого зазначив, що посилання відповідача на порушення Інструкції про проведення огляду пошкоджених транспортних засобів є безпідставним, оскільки вказана інструкція не має правової сили, а тому не є обовязковою для виконання страховими компаніями. Твердження відповідача, що автомобіль не ремонтувався ФОП [PERSON] на думку позивача не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься акт виконаних робіт та розрахункові квитанції, що підтверджують факт оплати наданих послуг. Також вважає безпідставними твердження відповідача про те, що в акті огляду зафіксовано пошкодження, що не відносяться до ДТП за його участю, оскільки не підтверджені жодними доказами (а.с.165). Відповідач подав відзив на позовну заяву згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що акт огляду транспортного засобу [PERSON] складено з порушенням Інструкції про проведення огляду пошкоджених транспортних засобів, зокрема на ньому не стоїть відмітка чи проводилось фотографування під час огляду та не зафіксовано точний час огляду автомобіля. Окрім того, огляд автомобіля проводився 24.05.2017 року, а фото датовані 14.06.2016 року, що ставить під сумнів чи взагалі проводився огляд автомобіля. Також в акті огляду транспортного засобу зафіксовано ряд пошкоджень, які не могли бути отримані в результаті ДТП. Крім того вказав, що позивачем було невірно проведено розрахунок завданих збитків та незаконно здійснено страхове відшкодування, а відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля не проводилися на СТО ФОП [PERSON] (а.с.121-127). В судовому засіданні 16.03.2018 року відповідач позовні вимоги визнав частково на суму 15000 грн. Заслухавши представника позивача та відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 25.05.2015 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо забезпеченого транспортного засобу автомобіля ВАЗ-2105, номерний знак 00977ОС, що підтверджується копією полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5181816 від 25.05.2015 року (а.с.12). Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) грошову суму (страхову виплату). Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.06.2016 року у справі №383/462/16-п, яка набрала законної сили, встановлено, що 21.05.2016 року о 20 год. 10 хв. [PERSON] в м. Бобринець по вул. Люксембург, керував транспортним засобом ВАЗ21053, д/н 7636ВЕ не дотримав безпечного інтервалу та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], котрий повертав праворуч з провулку Будівельного, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.1.2, 13.1 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.13). Крім цього, постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.06.2016 року у справі №383/461/16-п, яка набрала законної сили, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. У постанові зазначено, що 21.05.2016 року о 20 год. 10 хв. [PERSON] в м. Бобринець по вул. Люксембург керував транспортним засобом ВАЗ 21053, д/н 7636ВЕ в стані алкогольного спяніння, після продуття алкотестера «Драгер» 6810 проба видихального повітря становила 0,85%, чим порушив п.2.9 ПДР України (а.с.201). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що приблизно у червні 2016 року, точної дати не памятає, до нього приїхав [PERSON] який попросив пофарбувати його автомобіль, сказавши, що потрапив в ДТП під час якого автомобіль [PERSON] вдарив його автомобіль. Він здійснив виконання певних робіт. Автомобіль був зеленого кольору, марки та моделі якого не памятає. Згідно ремонтної калькуляції №2086.2283 від 22.06.2016 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 73567,80 грн. (а.с.24-27). Відповідно до акту виконаних робіт від 11.07.2016 року, складеного ФОП [PERSON], загальна вартість ремонту автомобіля складає 30500 грн. (а.с.28). На виконання зобовязань за договором страхування та на підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 11.07.2016 року (а.с.18) та страхових актів №ОЦ/173/000/16/0100 від 06.07.2016 року (а.с.29), №ОЦ/173/000/16/0105 від 18.07.2016 року (а.с.30), Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в загальному розмірі 30214,25 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №2574 від 06.07.2016 року (а.с.31) та №2601від 18.07.2016 року (а.с.32). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом статті 38 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «а» 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як розяснено в п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону №1961-ІV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Зважаючи на те, що через порушення відповідачем ПДР України сталася ДТП, внаслідок якої власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер ВА 0378АХ [PERSON] було завдано збитки, відповідач вчинив вказане ДТП в стані алкогольного спяніння, що підтверджується постановами суду у справі про адміністративне правопорушення, завдані внаслідок ДТП збитки [PERSON] відшкодовані страховою компанією у повному обсязі, тому суд вважає, що у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Позивачем на адресу [PERSON] було направлено претензію від 15.08.2017 року за вих. №РУ/0100/1 про відшкодування збитків в розмірі 30214, 25 грн. в порядку регресу, однак\~на час розгляду справи судом збитки у вказаному вище розмірі відповідачем не відшкодовані. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до змісту статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач частково заперечуючи проти позову зазначає, що позивачем було невірно проведено розрахунок завданих збитків та незаконно здійснено страхове відшкодування, а відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля не проводилися на СТО ФОП [PERSON], а були здійснені [PERSON]. Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Водночас, з наявного у матеріалах справи акту виконаних робіт (а.с.28) вбачається, що виконавцем послуг з ремонту автомобіля був ФОП [PERSON], а виплата страхового відшкодування проведена страховиком відповідно до обсягу пошкоджень автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (деталей) транспортного засобу. Показання свідка [PERSON] ацького О.В. суд оцінює критично та відхиляє, оскільки вони є неконкретними та суперечливими, так свідок не назвав дати проведення ремонту автомобіля, марку та модель автомобіля. Також вказаний свідок не був очевидцем події та фактично зі слів іншої особи йому відомо, що ушкодження транспортного засобу [PERSON] повязані саме з даною подією. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» ґрунтується на вимогах закону, тому на її користь з відповідача в порядку регресу підлягають стягненню завдані збитки в розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 30214,25 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved