Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Представник позивача звернувшись із даним позовом посилається на те, що відповідачка по справі, згідно свідоцтв про народження дітей є матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проте триваий час злісно ухиляється від виконання обовязків щодо їх виховання та розвитку. У липні 2015 року дітей було доставлено до Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації у зв»язку із бродягуванням. На даний час [PERSON] перебуває у вищевказаному центрі, а [PERSON] проживає у сім»ї батька. Оскільки, [PERSON] зможе отримати право на повне державне забезпечення, яке включає ряд соціальних гарантій, тільки після того як відповідачку буде позбавлено батьківських прав, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей, а такожстягувати з неї аліменти на їхню користь. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду повідомила, про випадок коли відповідачка привела дітей до районної державної адміністрації та хотіла від них відмовитись. Прокурор підтримав позицію представника позивача. Відповідачка, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд до відома не поклала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та пояснення представника Коломийської районної державної адміністрації, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження серії І-НМ № 253157 від 11 березня 2014 року та І-НМ №253156 від 11 березня 2014 року відповідачка є матір»ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно копії довідки від 04 листопада 2014 року, реєстрація народження [PERSON]проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а [PERSON], відповідно до ст.126 СК України. З повідомлення адміністрації Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 23 липня 2015 року видно, що 22 липня 2015 року у вказаний центр доставлені малолітні діти: [PERSON] та [PERSON], у зв»язку із бродягуванням. Комісія з питань захисту прав дитини Коломийської держадміністрації у витязі з протоколу № 11 від 05 серпня 2015 року одноголосно вирішила звернутися до суду із позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно вказаних малолітніх дітей. Також, згідно наказу служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації від 10 серпня 2015 року № 61/03-02, [PERSON], [INFO] взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. У висновку Першого заступника голови Коломийської райдержадміністрації № 779/01-055/152 від 12 серпня 2015 року вказано, що [PERSON] вихованням дітей не займається, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, коштів на утримання не надає, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. З відповіді Корницької сільської ради Коломийського району району Івано-Франківської області № 346/02-33 від 19 листопада 2015 року на запит суду видно, що відповідачка на території їхнього населеного пункту зареєстрована, однак там не проживає. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2,3 ст. 150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків. Згідно з положенням ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В своїй Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», № 3 від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України розяснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обовязків має місце коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На думку суду вказані докази дають підстави вважати, що відповідачка повністю нехтує своїми батьківськими обовязками по піклуванню над дітьми, маючи для цього реальну можливість. Свідомо не бажає брати участі у їх вихованні та не дбає про їх фізичний та духовний розвиток, а тому може бути позбавлена батьківських прав та зобов»язана нести обов»язки по сплаті аліментів на їх утримання. На підставі наведеного та ст.ст. 150, 164-166, 180-181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved