Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ПУАТ «Фідобанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 червня 2008 року між ВАТ «ЕРСТЕ Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/5150/9/18277 відповідно до умов якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 80 000,00 доларів США, зі строком повернення до 23 червня 2015 року зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами. Також, 24.06.2008 року був укладений договір №014/5150/9/18275 з [PERSON], за умовами якого ВАТ «ЕРСТЕ Банк» надав останній грошові кошти в сумі 80 000,00 доларів США зі строком повернення до 23 червня 2015 року зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення належного виконання позичальниками умов кредитних договорів, з відповідачами був укладений договір іпотеки № 014/5150/9/18275/1, відповідно до умов якого в іпотеку було передано домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS], та яке належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, а також земельна ділянка за тією ж адресою площею 0,24 га., що належить [PERSON] особисто. В порушення умов договорів, [PERSON] та [PERSON] свої зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними належним чином не виконали, що призвело до виникнення заборгованості. Так, розмір боргу [PERSON] перед позивачем згідно договору № 014/5150/9/18277 станом на 20.06.2014 року складає: за простроченою частиною кредиту 55608,61 доларів США, що еквівалентно 659218,55 грн. (згідно курсу НБУ 1$=11.854613 грн.); за простроченими нарахованими відсотками 4670,96 доларів США що еквівалентно 659218,55 грн. (згідно курсу НБУ 1$=11.854613 грн.). Розмір боргу [PERSON] за кредитним договором №014/5150/9/18275 станом на 01.08.2014 року складає: за простроченою частиною кредиту 36665,24 доларів США, що еквівалентно 443548,5 грн. (згідно курсу НБУ 1$=12,097248 грн.); за строковою заборгованістю 13204,75 доларів США, що еквівалентно 159741,14 грн. (згідно курсу НБУ 1$=12,097248 грн.); простроченою заборгованістю за відсотками 10135,01 доларів США, що еквівалентно 122605,73 грн. (згідно курсу НБУ 1$=12,097248 грн.) строкової заборгованості за відсотками в сумі 348,41 доларів США та пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 57420,59 грн. В зв'язку з цим, позивач просить в рахунок погашення заборгованості позичальників по двом кредитним договорам звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачам шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника ПУАТ «Фідобанк», дослідивши та перевіривши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2008 року АТ «Ерсте Банк» уклало кредитний договір № 014/5150/9/18275 з фізичною особою [PERSON], за умовами якого надало останній грошові кошти в сумі 80000 доларів США зі строком користування до 23 червня 2015 року зі сплатою 15% річних. Кредит наданий на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Кредитні кошти призначені на споживчі цілі. 28 вересня 2010 року до даного договору було укладено додаткову угоду №1, а 28 жовтня 2010 року - укладено додаткову угоду №2, якою позичальнику надано відстрочку платежу по погашенню біла кредиту терміном на 6 місяців, змінено графік платежів (додаток №1 до даної додаткової угоди) та застосовано ще один вид забезпечення зобов'язання - порука. Окрім цього, 24.06.2008 року між АТ «Ерсте Банк» та [PERSON], на аналогічних умовах був укладений кредитний договір № 014/5150/9/18277 та такі ж додаткові угоди до нього. Відповідно до п. 1.3 кредитних угод № 014/5150/9/18275 та № 014/5150/9/18277, повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником щомісячно відповідно до графіку платежів, що є додатком №1 до договору. Згідно п. 5.2 договорів та 1.7 додаткової угоди №1 до кредитних договорів, часткове погашення кредиту згідно графіку платежів, позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою щомісячно 15 числа кожного місяця. Окрім цього, п. 5.6 кредитних угод встановлено обов'язок позичальника достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені цим договором, у разі невиконання або неналежного виконання ним умов цього договору. Право кредитора достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції, у випадках порушення позичальником п. 5.1, 5.2, 5.4, 5.5., 5.6, 5.7 договору передбачено п. 6.5. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо в у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Таким чином, судом встановлено, що позичальники повинні були здійснювати погашення кредитної заборгованості щомісячно частинами у встановленому графіком розмірі. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/5150/9/18275, [PERSON] порушила умови угоди в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених її умовами, внаслідок чого, станом на 01.08.2014 року виникла заборгованість позичальника перед кредитором у наступних розмірах: за простроченою частиною кредиту 36665,24 доларів США, що еквівалентно 443548,5 грн. (згідно курсу НБУ 1$=12,097248 грн.); за строковою заборгованістю 13204,75 доларів США, що еквівалентно 159741,14 грн. (згідно курсу НБУ 1$=12,097248 грн.); простроченою заборгованістю за відсотками 10135,01 доларів США, що еквівалентно 122605,73 грн. (згідно курсу НБУ 1$=12,097248 грн.) строкової заборгованості за відсотками в сумі 348,41 доларів США, що еквівалентно 4214,8 (згідно курсу НБУ 1$=12,097248 грн.) та пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 57420,59 грн. Розмір заборгованості [PERSON] перед ПУАТ «Фідобанк» за кредитним договором № 014/5150/9/18277 станом на 20.06.2014 становить: заборгованість за несплаченою частиною кредиту по договору 55608,61 доларів США - еквівалент 659218,55 грн. (за курсом НБУ 1$=11,854613); за простроченими нарахованими відсотками 4670,96 доларів США - еквівалент 55372,42 грн. (згідно курсу НБУ 1$=11.854613 грн.), а всього 714590,97 грн. Згідно ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Так, відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Пунктом 5.3 кредитних договорів встановлено обов'язок позичальника сплачувати кредитору неустойку, передбачену ст. 9 цього Договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків за кредит, комісій, а також порушення умов п. 5.7 Договору. Відповідно до п. 9, за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачу кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, судом було встановлено обґрунтованість та законність нарахування боргових коштів позичальникам та право на їхнє дострокове стягнення за порушення останніми умов кредитних договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) ст. 572 ЦК. Згідно ч. 1 ст. 574, 575 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. З матеріалів справи судом встановлено, що 24 червня 2008 року ВАТ «Ерсте Банк» уклало договір іпотеки № 014/5150/9/18275/1 з [PERSON] та [PERSON] Згідно його положень, даний договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з кредитних договорів №014/5150/9/18275 та № 014/5150/9/18277, а також додаткових угод до них. Предметом іпотеки являється житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований [ADDRESS], заставною вартістю 1 044 970 грн. та належить іпотекодавцям, а також земельна ділянка за тією ж адресою площею 0,24 га., що перебуває у власності [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 575 ЦК, правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов'язання. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також, згідно ст. 12 Закону, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 5.2 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, зокрема у випадку повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строки суми процентів, комісійної винагороди, неустойки. Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитними договорами забезпеченими цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення у разі порушення іпотекодавцями чи позичальниками обов'язків встановлених кредитними та іпотечним договорами. З матеріалів справи також вбачається, що вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та п. 5.5 договору іпотеки, щодо обов'язку іпотекодержателя надіслати іпотекодавцям та позичальникам вимоги про усунення порушення, позивачем виконані в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем є обґрунтованими, оскільки виходять із умов укладених договорів та відповідають нормам чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається зокрема спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України на користь ПУАТ «Фідобанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved