Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Прокурор Тернопільської області звернувся в суд в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства з позовом до Тернопільської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Тернопільської районної державної адміністрації №646 від 02.06.2010 року та №506 від 12.05.2010 року, визнання недійсними державних актів на право власності серій [NUMBER] та [NUMBER] та повернення земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідно до розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №1007 від 12 листопада 2008 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,9 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] видано державні акти на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,9 га, що включає в себе земельну ділянку площею 0,45 га, державний акт серії [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,45 га, держаний акт серії [NUMBER].Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації №646 від 2 червня 2010 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,65 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради. В подальшому на підставі вказаного розпорядження [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,65 га серії [NUMBER]. Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації №506 від 12 травня 2010 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,55 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради. За умовами п.4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок у власність громадян у межах норм, визначених цим кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Таким чином гр. [PERSON] безпідставно було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1,65 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради та земельну ділянку 0,55 га цього ж виду використання. Тому просить Визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №646 від 2 червня 2010 року, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,65 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради, визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №506 від 12 травня 2010 року, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,55 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради, визнати недійсним державний акт на земельну ділянку площею 1,65 га, серія [NUMBER] від 21 квітня 2011 року та державний акт на земельну ділянку площею 0,55 га, серія [NUMBER] від 22 липня 2010 року, а також витребувати у [PERSON] та зобов'язати повернути земельні ділянки площею 1,65 га та 0,55 га на користь держави в особі Головного управління Держземагентства у Тернопільській області вартістю 36 590,4 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні прокурор позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити. Представник Головного управління Держземагентства у Тернопільській області в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Представник відповідача Тернопільської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги вважає безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився доказів про поважність причин неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до вимог ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян і держави в судах у випадках, передбачених законом. Згідно із ч.3 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Пунктом 2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Згідно з п.6 ст.20 цього ж Закону, місцева державна адміністрація погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій», щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері містобудування та архітектури, охорони культурної спадщини. Частиною 3 ст.122 Земельного кодексу України визначено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків визначених ч.4,8 цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб. Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно п.4.29 Положення про Головне управління Держземагентства у Тернопільській області, затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України №243 від 06.05.2013 року, головне управління Держземагентства у Тернопільській області відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. За умовами п. «в» ч. 3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Згідно п.4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок у власність громадян у межах норм, визначених цим кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації №1007 від 12 листопада 2008 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,9 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради. На підставі вказаного розпорядження 20.11.2008 року [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,45 га та держаний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,45 га. Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації №506 від 12 травня 2010 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,55 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради. На підставі вказаного розпорядження 02.08.2010 року [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,55 га для ведення особистого селянського господарства. Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації №646 від 2 червня 2010 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,65 гектара для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великобірківської селищної ради. На підставі вказаного розпорядження 26.05.2011 року [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 1,65 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно довідки Відділу Держземагенства у Тернопільському районі від 22.01.2015 року, вартість земельної ділянки площею 1,65 га що знаходиться у власності [PERSON] становить 27442,8 грн., а вартість земельної ділянки площею 0.55 га - 9147,6 грн. Відповідно до ч.2 ст.158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з нормами ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, форми яких затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою». Державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, проте не встановлює його. Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України одним із способів захисту права власності на землю є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. ??Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на землю здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують право або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною: визнання недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків: застосування інших, передбачених законом способів. За умовами ст. 393 ЦКУ правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] в порушення вимог земельного законодавства України в період з 2008 року по 2011 рік тричі передано безоплатно у власність земельні ділянки загальною площею 3,1 га для ведення особистого селянського господарства. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] у 2008 році використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України та те, що розмір земельних ділянок переданих безоплатно відповідачу [PERSON] у 2010-2011 роках перевищує норми встановлені ст.121 Земельного кодексу України, суд прийшов до висновку, що безоплатна передача у його власність земельних ділянок площею,055 га та 1,65 га неправомірна, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачами.

Outcome: approved