Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього коштів у сумі 14 478,18 грн. порядку регресу за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2207195, який був укладений 26.03.2013 року між позивачем та [PERSON] щодо забезпеченого транспортного засобу «Foton», д.н. [NUMBER]. Позич посилається на такі обставини як підставу своїх позовних вимог. 06.07.2013 року на вул. Кільцева Дорога м. Києва мала місце ДТП із участю автомобілів «Ореl», державний № [NUMBER] (водій [PERSON].) та «Foton», державний № [NUMBER] (водій [PERSON]). У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, в результаті чого завдано матеріальних збитків. 05 серпня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва винесено постанову, якою Відповідача, як водія автомобіля «Foton», державний № [NUMBER], визнано винним в ДТП. Оскільки в результаті ДТП Відповідач є винним в ДТП, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Foton», державний № [NUMBER], тобто Відповідача, застрахована у Позивача, потерпілий [PERSON] звернувся до Позивача з метою отримання страхового відшкодування за завдану шкоду. Позивач, на підставі Звіту авто товарознавчого дослідження № 7065 та інших зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 14 478,18 грн. Цей факт підтверджується страховим актом № 0890.609.13.01. Відповідач є страхувальником і в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика (тобто позивача) про страховий випадок у строки, передбачені законодавством, по даному полісу здійснено виплату відшкодування потерпілій особі, тому позивач відповідно до п. 38.1.1. ст. 38 Закону має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав суду клопотання від 27.05.2014 року, в якому просив суд здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні повністю у зв'язку з недобросовісним і навмисним сприянням позивачем виникненню в нього права на звернення до суду з позовом, оскільки не надав повної інформації про те, у якій формі відповідач повинен був повідомити страхову компанію про настання страхового випадку, чим порушив права відповідача як споживача послуг. Суд, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2207195 (далі - Поліс) [PERSON] та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» - позивач, 18 лютого 2013 року уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на строк дії з 19.02.2013 року до 18.02.2014 року. За Полісом забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Foton», д.н. [NUMBER], 2006 року випуску, на суму 50 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну третіх осіб. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва в справі про адміністративне правопорушення № 759/10239/13-п від 05.08.2013 року 06 липня 2013 року на вул. Кільцева Дорога м. Києва мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Ореl», д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та «Foton», д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] - відповідача. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у ДТП був визнаний водій [PERSON] Потерпілий у ДТП [PERSON], автомобіль якого зазнав механічних пошкоджень, звернувся 08 липня 2013 року до позивача із Заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. І на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 7065 від 16.07.2013 року, враховуючи умови страхування за Полісом, згідно зі Страховим актом № 0890.609.13.01.01. від 19.08.2013 р. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 14 478,18 грн. Факт перерахунку коштів підтверджується копією платіжного доручення № 19259 від 16.09.2013 р. та витягом з відомості № 285 від 16.09.13 Виплат страхового відшкодування - порядковий номер 3 у відомості. Позивач ПрАТ «СК «Альфа Страхування» як на нормативну підставу своїх позовних вимог до [PERSON] у позовній заяві посилається на положення п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону». Однак наведене позивачем посилання на положення п. 38.1.1. ст. 38 Закону не відповідають точному тексту Закону. Абзацом «ґ» підпункті 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону містить такі норми: «У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди» (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 р. № 3045-VI, діє з 19.09.2011 р.). З процитованої норми підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону, вбачається, що нею не передбачені ані строки, ані умови письмового повідомлення водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, страховика про настання страхового випадку. З наведених норм Закону вбачається, що посилання позивача на те, що водій [PERSON] та страхувальник за Полісом [PERSON] не повідомили письмово страховика про ДТП в строк три робочих дні як на фактичну підставу для регресної вимоги до відповідача, не ґрунтується на нормах Закону, які діяли на час ДТП - 06.07.2013 року - та продовжують діяти на теперішній час. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, послався на те, що ані відповідач, ані страхувальник не повідомили страхову компанію про ДТП, а відповідач, заперечуючи проти позову, вказав, що повідомив позивача про настання страхового випадку в усній формі і що позивач заперечив необхідність подання йому додатково письмового повідомлення про ДТП. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він уклав з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в особі його представника в м. Умані [PERSON] договір страхування (Поліс) щодо свого автомобіля «Foton», д.н. [NUMBER]. Цей автомобіль він надав своєму знайомому [PERSON] для поїздки до м.Києва. 06 липня 2013 року [PERSON] повідомив йому про ДТП, на що він порадив відповідачу зателефонувати до страхової компанії за номером, зазначеним в Полісі. А сам відразу передзвонив до [PERSON], повідомив його про ДТП і уточнив, що потрібно зробити. Того ж дня він разом з [PERSON] під'їхали до [PERSON] як представника ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та показали йому документи, що склали працівники міліції, та запитали про свої подальші дії. [PERSON] спитав, чи повідомили вони до колцентру страховика про ДТП, - відповіли, що повідомили. На його запитання чи потрібно писати якусь заяву до страхової компанії, [PERSON] відповів, що не потрібно, достатньо повідомлення на стаціонарний номер компанії для автоматичної реєстрації страхового випадку. Про те, що потрібно було повідомити позивача письмово про ДТП він та відповідач почули вперше у вересні 2013 року, коли до [PERSON] страхова компанія надіслала вимогу про регрес. Для підтвердження здійснення дзвінків зі свого мобільного номеру на номер [PERSON] він, як контрактний абонент оператора «Київстар», взяв роздруківку Деталізації по локальним і роумінговим дзвінкам, яку передав відповідачу для надання суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що 06.07.2013 року, у п'ятницю, до нього, яка представника ПрАТ «СК «Альфа Страхування», телефонував клієнт [PERSON], з яким він укладав договір страхування, та повідомив про ДТП з участю його автомобіля «Foton», і запитав, які його дії при ДТП. Він пояснив [PERSON], що потрібно зателефонувати до колцентру ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та зареєструвати страховий випадок, викликати працівників ДАІ для оформлення документів щодо ДТП. Того ж дня [PERSON] під'їжджав до нього з цього ж питання. У понеділок він передзвонив до головного офісу в м. Києві та уточнив, чи було повідомлено їм про ДТП з участю забезпеченого автомобіля, на що йому підтвердили надходження повідомлення про страховий випадок та його реєстрацію в системі, сказали, що все нормально і що водію [PERSON] до них приїжджати не потрібно, вони все оформлять самі. На його запитання [PERSON] сказав, що після ДТП приїжджали працівники ДАІ, а представник страхової компанії - аварійний комісар - на місце події не виїжджав. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджуються і відомостями, що містяться у Деталізації по локальним і роумінговим дзвінкам абонента [NUMBER] з 01.07.2013 по 31.07.2013, про неодноразове здійснення дзвінків [PERSON] [PERSON] 06 і 07 липня 2013 року. Абонентський номер [NUMBER] зазначений у Полісі в рядку «Телефон» страхувальника. З наведеного вбачається, що твердження позивача про те, що відповідач не повідомив його про настання страхового випадку, суперечить дослідженим судом доказам. На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Альфа Страхування» до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу за Полісом задоволенню не підлягають у зв'язку з відсутністю для цього законних підстав та недоведеністю всіх обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Outcome: dismissed