Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців, посилаючись на те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], кімната 21. 05.05.1987 року [PERSON] було прийнято на роботу до ДП «Укрспецвагон» на посаду «маляр-штукатур», ДП «Укрспецвагон» мав у своїй інфраструктурі гуртожиток для працівників з якими маються трудові відносини. У звязку з перебуванням у трудових відносинах з ПВРЗ (ДП «Укрспецвагон») [PERSON] отримала ордер на займання кімнати у гуртожитку за адресою: смт. Панютине м. Лозова Харківської області, вул.. Комінтерну (Слобожанська) буд. 20, кімната 21. 10.11.1988 року між [PERSON] та ПВРЗ (ДП «Укрспецвагон») трудові відносини було припинено. [PERSON] звільнено за згодою сторін. У звязку з припиненням трудових відносин з підприємством відповідачі втратили право на проживання у відомчому гуртожитку. Відповідачі постійно ігнорували зобовязання по сплаті житлово-комунальних послуг, таким чином, утворено заборгованість за комунальні послуги у розмірі 1621,70 грн. Відсутність за місцем реєстрації більше пяти років, систематична несплата поточного нарахування та заборгованості, призвела до припинення постачання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, електричної енергії. Відповідачі у гуртожитку не мешкають взагалі чим створюють фінансові і матеріальні труднощі підприємству, також займають місце іншого робітника підприємства, який стоїть у черзі на кімнату у гуртожитку. Декілька разів на рік комісія у складі працівників підприємства, в присутності сусідів, приходили за місцем реєстрації відповідачів, для підтвердження факту не проживання та відсутності побутових речей відповідачів у вищевказані кімнаті гуртожитку. З 2012 року працівники підприємства неодноразово зверталися до відповідачів з вимогою знятися з реєстрації з приміщення гуртожитку у добровільному порядку. У звязку з не проживанням за місцем реєстрації, відсутністю у кімнаті речей відповідачів, у кімнату № 21 самостійно, без дозволу адміністрації, заселилася громадянка [PERSON], на що було надано пояснювальну записку, у якій підтверджується факт не проживання сімї за вищевказаною адресою з 2010 року. В зв'язку з вищевикладеним, представник позивача звернувся до суду і просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: вул.. Слобожанська, буд. 20, кімната 21, смт. Панютине м. Лозова Харківської області, у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву, вкрій прохав справу розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. У разі неявки відповідача прохав винести заочне рішення. Крім того, надала газету «Слобідський край» від 02.03.2017 року про публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачів у судове засідання та прохав стягнути з відповідачів витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про їх виклик у сумі 452,40 грн. (а.с.112,113,114). Відповідачі у жодне судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, а саме через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті «Слобідський край» № 17 від 02.03.2017 року, що відповідає вимогам положення ст.74 ЦПК України. Причину неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та заперечення на позов не надали(а.с.113). Представник третьої особи- Відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з»явився, надав клопотання, в якому прохав справу розглядати за його відсутності (а.с.48-49). Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 05.05.1987 року по 10.11.1988року [PERSON] працювала малярем штукатур в ДП «Укрспецвагон». Звільнена за згодою сторін(а.с.14-16). ДП «Укрспецвагон» мав у своїй інфраструктурі гуртожиток для працівників з якими маються трудові відносини. У звязку з перебуванням у трудових відносинах з ПВРЗ (ДП «Укрспецвагон») [PERSON] отримала ордер на займання кімнати у гуртожитку за адресою: смт. Панютине м. Лозова Харківської області, вул.. Комінтерну (Слобожанська), буд. 20, кімната 21(а.с.10). 10.11.1988 року між [PERSON] та ПВРЗ (ДП «Укрспецвагон») трудові відносини було припинено. Із копії карток реєстрації вбачається,що за адресою: Харківська область,м.Лозова,смт.Панютине,вул..Комінтерну( Слобожанська),буд.20,кім.21 зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]О.(а.с.5-7). У звязку з припиненням трудових відносин з підприємством відповідачі втратили право на проживання у відомчому гуртожитку. Відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 року № 4442-VІ, постанови КМУ «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25.06.2014 року № 200, створено публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», на базі Укрзалізниці, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, в тому числі і ДП «Укрспецвагон», які реорганізовано шляхом злиття. На базі території ДП «Укрспецваго» організовано філію «Панютинський вагоноремонтний завод» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Згідно Статуту публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, а також і ДП «Укрспецвагон». Як зазначив позивач у своєму позові,відповідачі постійно ігнорували зобовязання по сплаті житлово-комунальних послуг, таким чином, утворено заборгованість за комунальні послуги у розмірі 1621,70 грн(а.с.12-13). Відсутність за місцем реєстрації більше пяти років, систематична несплата поточного нарахування та заборгованості, призвела до припинення постачання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, електричної енергії. Відповідачі у гуртожитку не мешкають взагалі чим створюють фінансові і матеріальні труднощі підприємству, також займають місце іншого робітника підприємства, який стоїть у черзі на кімнату у гуртожитку. Декілька разів на рік комісія у складі завідувача гуртожитку, майстра ХВ та паспортиста, в присутності сусідів, приходили за місцем реєстрації відповідачів, для підтвердження факту не проживання та відсутності побутових речей відповідачів у вищевказаній кімнаті гуртожитку, про що було складено акти(а.с.24-34). З 2012 року працівники підприємства неодноразово зверталися до відповідачів з вимогою знятися з реєстрації з приміщення гуртожитку у добровільному порядку. У звязку з не проживанням за місцем реєстрації, відсутністю у кімнаті речей відповідачів, у кімнату № 21 самостійно, без дозволу адміністрації, заселилася громадянка [PERSON], на що було надано пояснювальну записку, у якій підтверджується факт не проживання сімї за вищевказаною адресою з 2010 року (а.с.17). Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідачі понад шість місяців не проживає за місцем своєї реєстрації без поважних на те причин. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено судові витрати в сумі 1378,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які суд стягує з відповідача на користь позивача. Суд також стягує з відповідача на користь позивача суму в розмірі 452,40 грн. за виклик відповідачів у судове засідання, шляхом розміщення в газеті «Слобідський Край» від 02 березня 2017 року тексту оголошення.

Outcome: approved