Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості за навчання в аспірантурі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 вересня 2014 року відповідач звернулася до ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» із заявою про допуск до вступних іспитів в аспірантуру. 31 жовтня 2014 року [PERSON] уклала угоду з ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» в особі ректора І.Є.Цепенди № 052-а-2014 про підготовку аспіранта(докторанта) за рахунок державного замовлення. Наказом ректора № 650 від 29 жовтня 2014 року [PERSON] була зарахована на навчання до аспірантури з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 24.00.03.- фізична реабілітація. Термін навчання з 01.11.2014 року до 31.10.2017 року. 26 грудня 2014 року на засіданні вченої ради університету було затверджено [PERSON] тему кандидатської дисертації та призначено наукового керівника. 04.11.2015 року на засіданні кафедри фізичної реабілітації було розглянуто питання про хід виконання дисертаційного дослідження аспіранта [PERSON], де ухвалили роботу аспіранта за II півріччя першого року навчання вважати незадовільною, аспіранта не атестувати. Вищевказане свідчить про невиконання аспіранткою [PERSON] індивідуального плану роботи без поважних причин. 16.03.2016 року на засіданні кафедри фізичної реабілітації було розглянуто питання про хід виконання дисертаційного дослідження аспіранта [PERSON], де ухвалили роботу аспіранта за I півріччя другого року навчання вважати незадовільною, аспіранта не атестувати. Представник позивача зазначає, що вище вказане свідчить про невиконання аспіранткою [PERSON] індивідуального плану роботи без поважних причин. Цього ж року науковий керівник [PERSON] звернувся до ректора університету із службовим поданням про те, що аспірант [PERSON] не з'являється на засідання кафедри, не показує виконану роботу, у зв'язку із цим кафедра фізичної реабілітації не атестувала аспіранта [PERSON] в жовтні 2015 року та в березні 2016 року, що є підставою для відрахування. 27 квітня 2016 року на засіданні вченої ради університету було прийнято рішення про відрахування з аспірантури з 01.05.2016 року [PERSON] у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи. 1 травня 2016 року наказом ректора № 141-в від 28.04.2016 року [PERSON] аспірантку II року навчання відраховано з аспірантури у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта. За результатами перевірки ревізії фінансово-господарської діяльності ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» за період з 01.11.2015 р. по 31.08.2017 р., Західним офісом Держаудитслужби надано акт та лист, яким університет зобов'язано усунути виявлене порушення законодавства щодо недоотримання коштів державним бюджетом від аспірантів та докторантів, в тому числі від аспіранта [PERSON] на загальну суму 30 506 грн. 65 коп., через невиконання умов укладених угод. Згідно з довідки бухгалтерії університету від 29.05.2018 року, виплачена [PERSON] стипендія в аспірантурі за період з листопада 2014р. по квітень 2016 р. становить 30506 грн. 65 коп. 16 червня 2017 року та 26.01.2018 року [PERSON] були надіслані претензійні листи з проханням відшкодувати вартість навчання, однак до цього часу кошти [PERSON] не повернула. На підставі наведеного просила суд стягнути з [PERSON] на користь позивача вартість навчання в аспірантурі та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання, про яке повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, не з'явився, заяви по суті та з процесуальних питань не надходили до суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 15.09.2014 року відповідач звернулася до ректора ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» про допуск її до вступних іспитів в аспірантуру з відривом від виробництва (а.с.5). Згідно наказу ректора №650 від 29 жовтня 2014 року [PERSON] була зарахована на навчання до аспірантури з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 24.00.03.- фізична реабілітація. Термін навчання з 01.11.2014 року до 31.10.2017 року (а.с.7). Відповідно до витягу з протоколу № 12 від 26 грудня 2014 року на засіданні вченої ради університету було затверджено [PERSON] тему кандидатської дисертації та призначено наукового керівника (а.с.8). Згідно витягу з протоколу № 5 засідання кафедри фізичної реабілітації від 04.11.2015 року ухвалено роботу аспіранта [PERSON] за II півріччя першого року навчання вважати незадовільною, аспіранта не атестувати (а.с.9). Відповідно до витягу з протоколу № 10 засідання кафедри фізичної реабілітації від 16.03.2016 року ухвалено роботу аспіранта [PERSON] за I півріччя другого року навчання вважати незадовільною, аспіранта не атестувати (а.с.10). Як вбачається з службового подання завідувача кафедри [PERSON] звернувся до ректора університету про те, що аспірант [PERSON] не з'являється на засідання кафедри, не показує виконану роботу, у зв'язку із цим кафедра фізичної реабілітації не атестувала аспіранта [PERSON] в жовтні 2015 року та в березні 2016 року, що є підставою для відрахування з можливим поверненням отриманих коштів (а.с.11). Згідно витягу з протоколу № 4 засідання вченої ради ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» 27 квітня 2016 року на засіданні вченої ради університету було прийнято рішення про відрахування з аспірантури з 01.05.2016 року [PERSON] у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи (а.с.12). Відповідно до наказу № 141-в від 28.04.2016 року [PERSON] аспірантку II року навчання відраховано з аспірантури у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта (а.с.13). Згідно акту Управління західного офісу держаудитслужби в Івано-Франківській області № 03-21/7 від 15.12.2017 року та листа № 13-09-03-14/1980 від 25.05.2018 року, за результатами перевірки ревізії фінансово-господарської діяльності ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» за період з 01.11.2015 р. по 31.08.2017 р., зобов'язано усунути виявлене порушення законодавства щодо недоотримання коштів державним бюджетом від аспірантів та докторантів, в тому числі від аспіранта [PERSON] на загальну суму 30 506 грн. 65 коп., через невиконання умов укладених угод (а.с.14-18, 19). Відповідно до довідки № 5937 бухгалтерії університету від 29.05.2018 року (а.с.20), виплачена [PERSON] стипендія в аспірантурі за період з листопада 2014р. по квітень 2016 р. становить 31080 грн. 10 коп. 16 червня 2017 року та 26.01.2018 року [PERSON] були надіслані претензійні листи з проханням відшкодувати вартість навчання (а.с.33,34). Відповідно до п. 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309, яке діяло на момент вступу відповідача до аспірантури, взаємозобов'язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу визначаються в типовій угоді, форма якої визначена цією ж постановою. На виконання вказаної норми 31 жовтня 2014 року [PERSON] уклала угоду з ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» в особі ректора І.Є. Цепенди № 052-а-2014 про підготовку аспіранта (докторанта) за рахунок державного замовлення (6). Відповідно до Угоди, відповідач зобов'язався, у тому числі, дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових працівників. В разі відрахування за наслідками атестації, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством. Згідно пп. 4. п. 16 та п. 22 Положення, аспірант зобов'язаний виконувати індивідуальний план роботи; аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований, зокрема, через невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Пунктом 22 Положення визначено, що рішення про відрахування аспіранта приймає вчена рада вищого навчального закладу. На підставі рішення вченої ради аспірант відраховується з аспірантури наказом керівника вищого навчального закладу. Вченою радою університету було прийнято рішення про відрахування з аспірантури з 01.05.2016 року [PERSON] у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи (а.с.12). Наказом т.в.о. ректора № 141-в від 28.04.2016 року відповідача відраховано з аспірантури у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта, у зв'язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта з поверненням коштів за навчання (а.с.13). В силу частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 22 Положення, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального тану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Відповідно до Угоди, аспірант несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань, визначених Угодою, зокрема, в разі відрахування за наслідками атестаті, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством. Як вбачається з вищевикладеного, на підготовку відповідача в аспірантурі університетом була витрачені бюджетні кошти в розмірі 30506,65 грн. При цьому відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання як аспірант університету, тим самим завдав своїми діями майнової шкоди позивачу. Згідно з частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, відшкодування майнової шкоди. Відтак відповідач має відшкодувати завдану позивачу майнову шкоду в межах заявлених позовних вимог у розмірі 30506,65 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 762, 00 грн.

Outcome: approved