Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з\~ [PERSON] на користь товариства 13 445,40 грн. (тринадцять тисяч чотириста сорок п`ять гривень 40 коп.) вартості необлікованої електричної енергії; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову покликається на те, що 16 вересня 2019 року при перевірці на об`єкті відповідача за адресою: [ADDRESS] , працівниками ПрАТ «Львівобленерго» було виявлене порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), про що на місці складено акт про порушення № 032540 від 16 вересня 2019 року. Актом зафіксовано порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлена пломба ОИ 7252 оператора системи на виносній шафі обліку (п. 8.4.2, п. 2.3.4, п. 8.2.4, п. 8.2.5, п. 5.5.5 ПРРЕЕ). На фото, які є додатком до акту про порушення, видно розірвання металевого дротику, на якому кріпилася пломба ОИ 7252 на виносній шафі обліку. Акт складений за участю представника споживача [PERSON] , який підписав його, не заперечував щодо недообліку електричної енергії, зауважень до складеного акту не мав. Розгляд акту про порушення комісією Бродівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення був призначений на 22 жовтня 2019 року з 9-00 год за адресою [ADDRESS] , про що споживача було повідомлено листом № 205-303 від 11 жовтня 2019 року. Засідання комісії було проведено 22 жовтня 2019 року, споживач на засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду. Рішенням комісії Бродівського РЕМу ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення (протокол № 032540-а від 22 жовтня 2019 року) відповідачу проведено нарахування обсягу та вартості необлікованої (недоврахованої) електричної енергії за період з дати проведення останньої технічної перевірки (22 травня 2019 року) по дату складання акту про порушення (16 вересня 2019 року), виходячи з дозволеної потужності (Рдоз=12 кВт), режиму роботи електрообладнання згідно з договором на суму 13 445,40 грн. Рахунок за необліковану електричну енергію та завдані збитки № 32-032540-а від 22 жовтня 2019 року було вручено споживачу наручно 24 жовтня 2019 року, однак, заборгованість відповідачем не сплачена. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов заперечили, просять суд відмовити в його задоволенні. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги надані суду докази та дослідивши їх в сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1\~ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до положень ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1, 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач повинен вказати в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Судом встановлено,\~що 03 квітня 2006 року між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПрАТ «Львівобленерго» згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 13.04.2017 р. та відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії № 00621 (Договір постачання). У відповідності з додатком № 9 до Договору постачання електропостачання здійснюється на об`єкт споживача - пекарню, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . З пояснень відповідача вбачається, що вона з травня 2001 року здійснювала підприємницьку діяльність, а саме: виробляла хліб та хлібобулочні вироби в орендованій частині приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Дане приміщення з 26 грудня 2002 року належить [PERSON] . Із січня 2019 року пекарня припинила свою роботу. Останню оплату за використану електроенергію на суму 358,55 грн. [PERSON] провела 15 лютого 2019 року. Весною 2019 року був розпочатий ремонт приміщення. Відповідач стверджує, що 22 травня 2019 року працівниками ПрАТ «Львівобленерго» Бродівського РЕМ без її відома, у її відсутності проведено роботи в колах обліку електроенергії, проведено технічну перевірку вузла обліку електричної енергії, здійснено заміну електролічильника та його опломбування. Про це вона дізналася у 2020 році. Такий факт не заперечується представником позивача і підтверджується матеріалами справи. Проте, представник позивача вважає, що уповноваженою особою у даному випадку був [PERSON] , так як вищезгадані дії проведено у його присутності, що не заперечується ним (його допитано у якості свідка) та підтверджується письмовими актами та іншими документами. Проте, відповідач категорично стверджує, що нікого не уповноважувала бути її представником. Вона також просить врахувати, що в актах вказана невірна адреса: [ADDRESS] , хоча дана будівля знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, 16 вересня 2019 року працівниками ПрАТ «Львівобленерго» було встановлено пошкодження пломби на щитку електролічильника, який встановлений на фасаді будівлі, встановлено порушення користування споживачем електричною енергією. Дану подію було оформлено відповідним актом № 032540 від 16 вересня 2019 року. У цьому акті зазначено, що його складено за участю споживача (уповноваженої ним особи): [PERSON] , власника приміщення [PERSON] , ФОП [PERSON] договір № [NUMBER] . Однак, відповідач заперечує свою присутність при складанні цього документа. Вона вказує на відсутність її підпису в акті та просить звернути увагу на невірну адресу знаходження приміщення [ADDRESS] , а вона орендує приміщення за адресою [ADDRESS] . З пояснень відповідача [PERSON] та свідка [PERSON] вбачається, що він ( [PERSON] ) на той момент був керівником будівельної бригади, яка здійснювала ремонт даної будівлі. Усі документи дійсно підписував він особисто і про це не повідомляв [PERSON] . Про засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ вона повідомлена не була. А лист-повідомлення про засідання комісії по розгляду актів порушення ПРРЕЕ було вручено 15 жовтня 2019 року [PERSON] . Тому про засідання комісії [PERSON] не знала і відповідно була відсутня на ньому. Відповідач просить врахувати, що їй не відомо хто і як пошкодив пломбу на електролічильнику. Про виявлення порушення та необхідність відшкодувати завдані збитки в сумі 13445,4 грн. вона дізналась із змісту судового наказу від 21 серпня 2020 року у справі № 439/1023/20, який отримала 10 вересня 2020 року. На думку суду, встановлені в ході судового розгляду справи обставини є достатніми і послідовними. Однак, суд критично оцінює твердження представника позивача про те, що Акт № 613503 від 22 травня 2019 року про пломбування та встановлення індикаторів, Акт № 312740 від 22 травня 2019 року про проведення технічної перевірки вузла обліку електричної енергії, Акт про проведені роботи в колах обліку електроенергії від 22 травня 2019 року складені за участю представника споживача і підстав сумніватися в повноваженнях [PERSON] , як представника споживача [PERSON] , у представників ПрАТ «Львівобленерго» при складанні зазначених вище актів не було. Адже в ході судового розгляду справи не встановлено підтвердження того, що [PERSON] уповноважувала [PERSON] на будь які дії щодо орендованого нею приміщення за адресою [ADDRESS] і що їй було відомо про порушення, виявлені працівниками ПрАТ «Львівобленерго». Відтак, відсутні підстави вважати, що споживач [PERSON] має відшкодувати вартість не облікованої електричної енергії.

Outcome: dismissed