Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути з відповідача суму відшкодування шкоди в розмірі 24250,62 гривень, а також судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 25 березня 2015 року між громадянином України [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», був укладений\~Договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту №\~CLAU-4129,\~предметом якого\~є майнові\~інтереси страхувальника,\~що не\~суперечать чинному\~законодавству і\~пов'язані\~з володінням,\~користуванням та/або\~розпорядженням автомобілем\~«Honda»,\~державний реєстраційний\~номер ВН\~5275\~CM.27 січня 2016 року на вул. Генерала Петрова, 37/43 у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. 26\~лютого 2016\~року постановою\~Малиновського районного\~суду м.\~Одеси водія\~[PERSON] було\~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП,\~та піддано\~адміністративному стягненню\~у вигляді\~штрафу.\~Таким чином,\~[PERSON] є\~винним у\~спричиненні пошкоджень\~автомобілю [NUMBER].\~14\~березня 2016\~року до\~ТДВ «СК\~«ВІДІ-Страхування»\~звернувся [PERSON]\~із Заявою\~про виплату\~страхового відшкодування\~вх.\~№ 15/04/9.01/0426.16\~від 14.03.2016\~р.\~в зв'язку\~з ДТП,\~яка є\~страховим випадком\~відповідно до\~умов Договору\~страхування.\~29\~березня 2016\~року ТДВ\~«СК «ВіДі-Страхування»\~на підставі\~Страхового акту\~№ КР-010954\~від 25.03.2016\~р.\~та розрахунку\~суми страхового\~відшкодування до\~нього,\~виходячи з\~Рахунку-фактури\~№ МСцСА-007760\~від 08.02.2016\~р.,\~Акту виконаних\~робіт до\~нього,\~Квитанції №\~17\~від 08.02.2016\~р.,Рахунку-фактури № МСцЗУ-001693 від 08.02.2016 р., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 53664,08 грн., що підтверджується\~платіжними дорученнями\~№ 769\~від 29.03.2016\~р.,\~№ 770\~від 29.03.2016\~р.\~Цивільно-правова\~відповідальність [PERSON]\~на момент\~ДТП була\~застрахована в\~Товаристві з\~додатковою відповідальністю\~«Страхове товариство\~з додатковою\~відповідальністю «Глобус» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6121464, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Полісом встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50000,00 грн. та франшизу у сумі 1000,00 грн. На підставі вищезазначеного Позивач 18.04.2016 р. звернувся до ТДВ «СТДВ «Глобус» із заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/106-16. Відповідно до положень Методики товарознавчої\~експертизи та\~оцінки колісних\~транспортних засобів, яка затверджена спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р., незалежним оцінювачем було здійснено оцінку застрахованого транспортного засобу, що отримав пошкодження в результаті ДТП, та складено Звіт № 0193-02-16 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Honda», реєстраційний номер [NUMBER], власник - [PERSON], станом на 08 лютого 2016 року. Згідно даного звіту вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП складає 30413,46 грн.. 13 травня 2016 року на рахунок ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» від ТДВ «СТДВ «Глобус» надійшли кошти на відшкодування шкоди за [PERSON] у сумі 29413,46 грн. =\~30413,46\~грн.\~-\~1000,00\~грн.,\~де 30\~413,46\~грн.\~-\~вартість оціненої\~шкоди,\~завданої власнику\~застрахованого автомобіля;\~1000,00\~грн.\~-\~сума франшизи,\~передбаченої полісом\~№ АЕ/6121464.\~Враховуючи вищезазначене,\~представник позивача\~зазначив,\~що якщо\~страхової виплати\~(страхового\~відшкодування)\~недостатньо для\~повного відшкодування\~шкоди,\~завданої особою,\~яка застрахувала\~свою цивільну\~відповідальність,\~ця особа\~зобов'язана\~сплатити потерпілому\~різницю між\~фактичним розміром\~шкоди і\~страховою виплатою\~(страховим\~відшкодуванням).\~Таким чином,\~для відшкодування\~шкоди в\~повному обсязі,\~відповідач зобов'язаний\~сплатити на\~користь позивача\~різницю між\~фактичним розміром\~шкоди і\~страховою виплатою\~що було\~виплачено ТДВ\~«СТДВ «Глобус».Отже,\~розмір відшкодування,\~який повинен\~сплатити Відповідач,\~становить: 24\~250,62\~грн.\~=\~53\~664,08\~грн.\~-\~29\~413,46\~грн.,\~де 53\~664,08\~грн.\~-\~фактичний розмір\~завданої шкоди;\~29\~413,46\~грн.\~-\~розмір страхової\~виплати ТДВ\~«СТДВ «Глобус»\~за полісом\~№ АЕ/6121464.Позивач надсилав\~вимоги про\~відшкодування шкоди,\~однак,\~Відповідач проігнорував\~надіслані йому\~листи,\~чим показав\~своє небажання\~відшкодовувати шкоду\~в добровільному\~порядку.Посилаючись на викладене, позивач звернувся до суду з наведеним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2015 року між громадянином України [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № CLAU-4129, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству і пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням автомобілем «Honda», державний реєстраційний номер ВН 5275 CM. Згідно\~ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. 27 січня 2016 року на вул. Генерала Петрова, 37/43 у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана обставина\~встановлена постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2016 року по справі\~№521/3682/16-п,\~якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП,\~та накладено\~адміністративне стягнення\~у вигляді\~штрафу у\~розмірі 340\~гривень.Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 275,60 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 14 березня 2016 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернувся [PERSON] із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0426.16 від 14.03.2016 р. в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 29\~березня 2016\~року ТДВ\~«СК «ВіДі-Страхування»\~на підставі\~Страхового акту\~№ КР-010954\~від 25.03.2016\~р.\~та розрахунку\~суми страхового\~відшкодування до\~нього,\~виходячи з\~Рахунку-фактури\~№ МСцСА-007760\~від 08.02.2016\~р.,\~Акту виконаних\~робіт до\~нього,\~Квитанції №\~17\~від 08.02.2016\~р.,Рахунку-фактури № МСцЗУ-001693 від 08.02.2016 р., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 53664,08 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 769 від 29.03.2016 р., № 770 від 29.03.2016 р. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на\~момент ДТП\~була застрахована\~в Товаристві\~з додатковою\~відповідальністю «Страхове\~товариство з\~додатковою відповідальністю\~«Глобус» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6121464, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Полісом встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50000,00 грн. та франшизу у сумі 1000,00 грн. Судом встановлено, що 18.04.2016 року позивач звернувся до ТДВ «СТДВ «Глобус» із заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/106-16. Відповідно до положень Методики товарознавчої\~експертизи та\~оцінки колісних\~транспортних засобів, яка затверджена спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р., незалежним оцінювачем було здійснено оцінку застрахованого транспортного засобу, що отримав пошкодження в результаті ДТП, та складено Звіт № 0193-02-16 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Honda», реєстраційний номер [NUMBER], власник - [PERSON], станом на 08 лютого 2016 року. Згідно даного звіту вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП складає 30413,46 грн. (тридцять тисяч чотириста тринадцять гривень 46 копійок). 13 травня 2016 року на рахунок ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» від ТДВ «СТДВ «Глобус» надійшли кошти на відшкодування шкоди за [PERSON] у сумі 29413,46 грн. = 30413,46 грн. - 1000,00 грн., де 30 413,46 грн. - вартість оціненої шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля; 1000,00 грн. - сума франшизи, передбаченої полісом № АЕ/6121464. Таким чином, страховим відшкодуванням відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності покривається лише оцінена шкода. Відповідно до ст.\~1194\~ЦКУ, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність ([PERSON]Б.), у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищезазначене, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому, зворотна вимога страховика до винної у ДТП особи визначається не тільки розміром завданої ТЗ шкоди, а й сукупністю фактичних затрат, які понесені страховиком і які, в свою чергу підтверджені відповідними платіжними дорученнями. Отже,\~для відшкодування\~шкоди в\~повному обсязі,\~Відповідач зобов'язаний\~сплатити на\~користь Позивача\~різницю між\~фактичним розміром\~шкоди і\~страховою виплатою\~(страховим\~відшкодуванням),\~що було\~виплачено ТДВ\~«СТДВ «Глобус». Таким чином, розмір відшкодування, який повинен сплатити Відповідач, становить: 24 250,62 грн. = 53 664,08 грн. - 29 413,46 грн., де 53 664,08 грн. - фактичний розмір завданої шкоди; 29 413,46 грн. - розмір страхової виплати ТДВ «СТДВ «Глобус» за полісом № АЕ/6121464. Враховуючи вищевикладене\~Відповідачу рекомендованими\~листами було\~направлено:1) Вимогу про відшкодування шкоди вих. № 15/04/8.10/174-16 від 05.10.2016 р., що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень № 1425 та фіскальним чеком від 06.10.2016 р.;2) Вимогу про відшкодування шкоди вих. № 15/04/8.10/206-16 від 18.11.2016 р., яку Відповідач отримав 25.11.2016 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 03194 06095114. Окрім того, Позивач надсилав вимоги про відшкодування шкоди звичайними листами. Однак, Відповідач проігнорував надіслані йому листи, чим показав своє небажання відшкодовувати шкоду в добровільному порядку. Відповідно до ст. 22\~Закону України «Про обов'язкове страхування»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до\~\~ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України\~передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.\~\~ Згідно роз'яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~статтею 1191 ЦК), а також\~статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до\~статті 993 ЦК\~і\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13. З огляду на положення\~ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення\~статті 515 ЦК України\~суброгація застосовується лише до майнового страхування. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених\~ст.993 ЦК України. Крім того відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто вбачається, що до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума страхового відшкодування у розмірі 24250,62\~гривеньпідлягає до стягнення з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації та позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Згідно\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Пунктом 1 частини 2\~ст. 141 ЦПК України\~перебачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи\~\~у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1762,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved