Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та міста Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про повернення майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 31.03.2011 року суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області Дегтярчук М.О. було розглянуто заяву [PERSON] про забезпечення позову та винесено ухвалу, відповідно до якої було зобовязано директора ТОВ «Торговий дім Лозова» [PERSON] надати доступ [PERSON] до приміщення кавярні «Парадіс» за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Р.Люксембург, буд.54, перший поверх, для перевезення ввіреного [PERSON] на відповідальне зберігання майна, зазначеного в акті державного виконавця від 24.03.2011 року у приміщення, розташоване за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.К.Маркса, буд.98. 12.03.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області Стинько Д.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№25089498. 24.03.2011 року державним виконавцем було проведено виконавчі дії в результаті яких повністю демонтовано, належну [PERSON] на підставі договору оренди приміщення від 27.08.2010 року, укладеного між нею та ФОП [PERSON], торгівельну точку за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Р.Люксембург, буд.52/54, при цьому демонтаж торгівельної точки було здійснено шляхом проникнення до належного позивачу приміщення. За результатами проведення вищевказаних виконавчих дій державним виконавцем були складено акт, згідно якого усе належне [PERSON] майно з вказаної торгівельної точки було передано на відповідальне зберігання [PERSON] 13.11.2013 року ухвалою апеляційного суду Харківської області було скасовано ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.03.2011 року про забезпечення позову по справі №2025/2-618/2011 за позовом [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності на майно з ухваленням нової про відмову у задоволенні заяви [PERSON] від 29.03.2011 року про забезпечення позову шляхом покладання обовязків на директора ТОВ «Торговий дім Лозова» [PERSON], вчинити дії по забезпеченню безперешкодного заволодіння [PERSON] спірним майном. Незважаючи на відсутність жодних правових підстав щодо подальшого утримання вказаного майна відповідач позивачу майно не повернула та відмовляється це робити. В результаті незаконних дій відповідача, [PERSON] пережила значний психологічний стрес. Для придбання зазначеного у акті державного виконавця товару, позивач займала гроші в борг. Для повернення боргу товар треба було реалізувати, але незаконні дії відповідача завадили цьому. [PERSON] фактично втратила бізнес та вимушена була припинити орендні відносини щодо приміщення у якому здійснювала підприємницьку діяльність. Все це у свою чергу позбавило [PERSON] можливості вести нормальне життя, негативно позначилося на її психічному стані та викликало постійне відчуття тривоги та стресу. Представник позивача вважає, що незаконними діями відповідача, повязаними з незаконним заволодінням та безпідставним утриманням майна [PERSON], останній спричинено значну моральну шкоду, яку вона оцінює у 50000 грн. В звязку з вищевикладеним, представник позивача змушений звертатися до суду з позовом, в якому просить зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] усе майно яке знаходиться у неї на відповідальному зберіганні відповідно до акту державного виконавця ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області Стинько Д.П. від 24.03.2011 року; стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити в повному обсязі, при цьому [PERSON] пояснила, що між нею, як приватним підприємцем та [PERSON] був укладений договір про сумісну діяльність та ними була відкрита кавярня, але в процесі спільної діяльності у [PERSON] виникли претензії до неї, потім прийшли державні виконавці описали та вилучили майно, яке знаходилося в приміщенні кавярні, однак, оскільки оренда приміщення у неї діяла, вона знову за власні кошти закупила товар. На підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 2011 року вказаний договір між ними був розірваний, про що вона не заперечувала, однак як зясувалося, рішенням суду її було зобовязано залишити торгівельну точку. З таким рішенням суду вона не погодилася, та через свого представника оскаржила дане рішення до апеляційного суду, через деякий час знову прийшли державні виконавці та сказали щоб вона звільнила приміщення, однак у вчиненні даної дії вона відмовилася, оскільки сплачує оренду, тому підстав для звільнення приміщення не було. Наступного дня державними виконавцями був проведений опис майна та змінені замки на її дверях. Потім через декілька днів знову приїхали державні виконавці з [PERSON], відкрили приміщення і все майно яке в ньому знаходилось вивезли. Акт опису майна їй надали лише наступного дня, в якому були виявлені нею дописи державними виконавцями, про те, що вона нібито відмовилася брати на зберігання своє майно. До теперішнього дня майно їй не повернуто. Представник позивача [PERSON] пояснив, що апеляційною інстанцією було скасовано рішення суду на підставі якого державним виконавцем було відкрите виконавче провадження та вчинялися виконавчі дії, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, від державного виконавця їм стало відомо, що на виконанні у відділі перебуває ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області про забезпечення позову [PERSON] про визнання права власності на майно, яке було описане державними виконавцями. В заяві про забезпечення позову [PERSON] прохала забезпечити вхід до приміщення щоб мати можливість забрати описане майно. Дану ухвалу ними було оскаржено до апеляційного суду, який 13.11.2013 року скасував ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області про забезпечення позову від 29.03.2011 року. Жодних повідомлень щодо подальшої долі майна [PERSON] від виконавчої служби не отримувала, зауважив, що позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів, так як вважала, що майно фактично розтрачене, до державної виконавчої служби з проханням перевірити наявність описаного майна та повернути його власнику. Проте виконавча служба її звернення проігнорувала. Від поліції надійшла відповідь, що дане майно знаходиться за місцем його зберігання та є в наявності. Зауважив, що на його думку, виконавча служба після закінчення виконавчого провадження повинна була здійснити всі заходи щодо повернення майна власнику, але цього не зробила, майно до теперішнього часу позивачу не повернуто та знаходиться у [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат [PERSON] зазначила, що все спірне майно, яке було вилучено державним виконавцем та передано на відповідальне зберігання відповідачу та яке позивач прохає повернути їй насправді на праві особистої приватної власності належить [PERSON] Державними виконавцями було здійснено всі необхідні правомірні дії, відповідно до рішень суду і виконавчих документів. Ухвала апеляційного суду від 13.11.2013 року згідно якої скасовано ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.03.2011 року про забезпечення позову по справі №2025/2-618/2011 ні позивачем ні його представником до відділу державної виконавчої служби не предявлялась. Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн., то представник позивача зазначила, що позивачем не доведено наявності в діях [PERSON] складу цивільного правопорушення, передбаченого ст.1212 ЦК України та причинного звязку між цивільним правопорушенням (вчиненням набуття,/збереження майна без достатньої правової підстави) і завданою шкодою, а тому позивач не має законних підстав на компенсацію моральної шкоди. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що виконавчі провадження з виконання виконавчого документа за номером 2025/2-172, виданого 02.03.2011 року та з виконання виконавчого документа за номером 2025/2-618, виданого 31.03.2011 року на підставі яких були проведені певні виконавчі дії завершено в звязку з виконанням, про що державним виконавцем складені відповідні акти. На даний час вказані виконавчі провадження знищені у звязку із закінченням терміну зберігання. Також зазначила, що дійсно 31.03.2011 року до відділу на примусове виконання надійшла ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області по справі №2025/2-618 від 31.03.2011 року про зобовязання директора ТОВ «Торговий дім Лозова» [PERSON] надати доступ [PERSON] до торгівельної точки, для перевезення ввіреного їй на відповідальне зберігання майна у приміщення, за адресою: м.Лозова, вул.К.Маркса, буд.98, в якій було зазначено, що ухвала підлягає негайному виконанню. 31.03.2011 року державним виконавцем були проведені виконавчі дії, про що було складено акт державного виконавця. Виконавче провадження було завершено, виконавчий документ з постановою був повернутий до суду. Інших виконавчих або судових документів по даній справі до відділу не надходило, у звязку з чим не було законних підстав для передачі майна будь-яким іншим особам. Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13.11.2013 року якою було скасовано ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.03.2011 року про забезпечення позову ні представником позивача ні позивачем до відділу не предявлялась. Щодо стягнення моральної шкоди, то представник відповідача зазначив, що позивачем будь яких розрахунків, міркувань, доказів щодо підтвердження моральної шкоди суду не надано. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Статтями 1,2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.6,15 ЦК\~України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлено, що рішенням Лозівського міськрайонного суду від 17.02.2011 року було розірвано договір про сумісну діяльність між [PERSON] та [PERSON] На виконання рішення суду відділом ДВС було описано майно кавярні за адресою: м.Лозова, вул.Р.Люксембург,54, також на підставі виконавчого листа №2025/2-172 від 02.03.2011 року, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області про розірвання договору про сумісну діяльність від 06.10.2010 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та зобовязання [PERSON] залишити торгівельну точку за адресою: м.Лозова, вул.Р.Люксембург,54 (перший поверх), державним виконавцем 12.03.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.03.2011 року в ході проведення виконавчих дій було повністю демонтовано належну [PERSON] на підставі договору оренди приміщення від 27.08.2010 року, укладеного між нею та ФОП [PERSON], торгівельну точку за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Рози Люксембург, буд.52/54. Майно, яке знаходилося в приміщенні торгівельної точки, а саме: Pepsi 0,3л в кількості 7 шт., Pepsi (банка) 0,33л в кількості 3 шт., Pepsi (банка) 1л в кількості 4 шт., сік «Садочок» 0,2л в кількості 13 шт., сік «Сандорик» 0,2л в кількості 17 шт., сік «Садочок» 1л в кількості 7 шт., сік «Садочок» 0,38л в кількості 5 шт.,чай «Липтон» 0,5л в кількості 8 шт., сік «Сандора» 1л в кількості 1 шт., холодильна камера «Сандора» в кількості 1шт., стіл круглий в кількості 2 шт., стільці в кількості 6 шт., вішалка в кількості 1шт., відро для сміття (велике) в кількості 1 шт., корзинки в кількості 38 шт., чайник в кількості 9шт., шоколадниця в кількості 1шт., шкатулка в кількості 2 шт., банки для чаю в кількості 7 шт., ароматизатор в кількості 1шт., калебас в кількості 1 шт., чашка в кількості 20 шт., свічка в кількості 1 шт., спецовник в кількості 6 шт., ваги в кількості 1 шт., какао порошок в кількості 5 шт., цукорниця в кількості 2шт., стіл підвісний в кількості 1 шт., стійка в кількості 1 шт., скляна стійка в кількості 1шт., шафа в кількості 9шт.,полка в кількості 4 шт., кавомолка (велика) в кількості 1 шт., кавомолка прес в кількості 1 шт., серветки (упаковка) в кількості 3 шт., стакан (паперовий) в кількості 1000 шт., цукор (упаковка по 1 кг) в кількості 2 шт., мішалка в кількості 1000 шт., пакет в кількості 100 шт., пакет паперовий в кількості 200 шт., пакет паперовий в кількості 200 шт., вершки в балоні в кількості 4 шт., парасолька над столом в кількості 2 шт., трійник в кількості 4шт., подовжувач в кількості 2 шт., пакет паперовий великий в кількості 4 шт., серветниця в кількості 3 шт., рекламні матеріали на чай в кількості 100 шт., бабіна наклейок в кількості 1 шт., стиплер в кількості 1 шт., калькулятор в кількості 1 шт., маркер в кількості 2 шт., олівець в кількості 1 шт., ручка в кількості 5 шт., рекламна продукція на каву в кількості 100 шт., вершки «Президент» в кількості 14 шт., вафлі 0,25 кг в кількості 2 шт., шоколад в кількості 6 шт., шоколад 0,9 кг в кількості 4 шт., бісквіт 0,3 кг в кількості 16 шт., рулет 0,38 кг. в кількості 20шт., вафлі 0,36 кг в кількості 11 шт., печиво бесконтік в кількості 3 шт., «Бонжур» в кількості 20 шт., дошка «Єгипет» в кількості 11 шт., рамка для фото (у вигляді серця) в кількості 11 шт., парасолька декоративна в кількості 2 шт., карниз панно в кількості 1 шт., тарілка «Єгипет» в кількості 2 шт., елементи декору дерева бісер в кількості 5 шт., кавомолка в кількості 1 шт., кавомолка смугаста в кількості 1 шт., кавомолка залізна в кількості 1 шт., турка керамічна в кількості 1 шт., турка металева в кількості 1 шт., турка мідь в кількості 1 шт., турка мідь в кількості 1 шт., турка мідь в кількості 3 шт., турка мідь в кількості 5 шт., прес чайник в кількості 9 шт., гейзер в кількості 2 шт., банка кави 1 кг (0,954 кг) в кількості 1 шт., банка кави 1кг (0,885 кг.) в кількості 1 шт., банка кави («Жовтий бурбон» Панама) 1 кг (0,928 кг.) в кількості 1 шт., банка кави («Коста-Ріка») 1кг (0,964 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Бурунді») 1кг (0,947 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Де Люкс») 1 кг (0,928 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Без кофеїну») 1 кг (0,988 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Ефіопія») 1 кг (0,19 кг) в кількості 1 шт., банка кави («[PERSON] Гвінея») 1кг (0,727 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Домініканська республіка») 1кг (0,766 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Еспресо») 1кг (0,906 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Колумбія») 1кг (0,928 кг.) в кількості 1 шт., банка кави («Індія») 1 кг (0,925 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Еспресо стронг») 1кг (0,923 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Класік») 1кг (0,963 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Блю Маунтін») 1кг (0,796 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Мексика») 1кг (0,864 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Гватемала») 1кг (0,936 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Нікарагуа») 1кг (0,891 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Еквадор») 1 кг (0,632 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Мокка») 1 кг (0,705 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Коше Лювак») 1кг (0,384 кг) в кількості 1шт., банка кави («Блю Маунтин») 1кг (0,365 кг) в кількості 1 шт., банка кави («Кенія») 1 кг (0,959 кг) в кількості 1 шт., кава в пачках в кількості 5 шт., кава в пачках в кількості 4 шт., турки в кількості 4 шт., шоколад в банці 1 кг (0,514 кг.) в кількості 1 шт., електрошоколадниця в кількості 1 шт., чай у жерстяній банці в кількості 5 шт., чай «Трюфеля з пряностями» 1 кг (0,753 кг) в кількості 1 шт., чай «Сладкая жизнь» 1 кг (0,87 кг) в кількості 1шт., чай «[PERSON] любви» 1 кг (0,795 кг) в кількості 1 шт., чай «Шарм» 1 кг (0,702 кг) в кількості 1 шт., чай «Італьяно флёр» 1 кг (0,791 кг) в кількості 1 шт., чай «Эрл Грей» 1 кг (0,716 кг) в кількості 1 шт., чай «Ірландське віскі» 1 кг (0,598 кг) в кількості 1 шт., чай «Чорний саусеп» 1кг (0,654 кг) в кількості 1 шт., чай «Містер Ікс» 1 кг (0,802 кг) в кількості 1 шт., чай «Цейлон» 1 кг (0,775 кг) в кількості 1 шт., чай «Пу Эр» 1 кг (0,816 кг) в кількості 1 шт., чай «Кимун» 1 кг (0,800 кг) в кількості 1 шт., чай «Даржилинг» 1 кг (0,802 кг) в кількості 1 шт., чай «Золотая улитка» 1 кг (0,869 кг) в кількості 1 шт., чай «Душа» 1 кг (0,751 кг) в кількості 1 шт., чай «На здоровье» 1 кг (0,686 кг) в кількості 1 шт., чай «Утренний микс» 1 кг (0,674 кг) в кількості 1 шт., чай «Хуторок» 1 кг (0,617 кг) в кількості 1шт., чай «Вітамінний коктейль» 1 кг (0,744 кг.) в кількості 1 шт., чай «Фруктовий сон» 1 кг (0,711 кг) в кількості 1 шт., чай «Модний фрукт» 1 кг. (0,784 кг) в кількості 1 шт., чай «Оолонг апельсин цветы» 1 кг (0,770 кг) в кількості 1 шт., чай «Ти Хуань» 1 кг (0,551 кг.) в кількості 1 шт., чай «Молочный оолонг» 1 кг (0,807 кг) в кількості 1 шт., чай «Жемчужина дракона» 1 кг. (0,421 кг.) в кількості 1 шт., чай «Сенча» 1 кг (0,736 кг) в кількості 1 шт., чай «Порох» 1 кг (0,633 кг) в кількості 1 шт., чай «Чун-Ми» 1 кг (0,798 кг) в кількості 1 шт., чай «Чай Юннань» 1 кг (0,645 кг) в кількості 1 шт., чай «Мятний» 1 кг (0,705 кг.) в кількості 1 шт., чай «1000 и одна ночь» 1 кг (0,753 кг) в кількості 1 шт., чай «Вельнес» 1 кг. (0,768 кг) в кількості 1 шт., чай «Японский сад» 1 кг (0,776 кг) в кількості 1 шт., чай «Сладкая жизнь» 1 кг (0,752 кг) в кількості 1 шт., чай «Саусеп зеленый» 1 кг (0,769 кг) в кількості 1 шт., чай «Лимон со льдом» 1 кг (0,891 кг) в кількості 1 шт., чай «Жасминовий» 1кг (0,515 кг) в кількості 1 шт., чай «Лапаго» 1 кг (0,734 кг) в кількості 1 шт., чай «Освежающий» 1 кг. (0,741 кг) в кількості 1 шт., чай «Роетбос с имбирем» 1 кг (0,749 кг) в кількості 1 шт., чай «Калахари» 1 кг (0,756 кг.) в кількості 1 шт., чай «Тоффи» 1 кг (0,778 кг) в кількості 1 шт., чай «Малина-мята» 1 кг (0,751 кг) в кількості 1 шт., чай «Матэ» 1 кг (0,539 кг), чай «Мыи» 1 кг. (0,505 кг), чай «Сакура» 1 кг (0,755 кг.), чай «Саусеп белый» 1 кг (0,602 кг), чай «Утренний микс» 1 кг (0,243 кг), чай «Незнакомка» 1 кг. (0,451 кг.), чай «Хуторок» 1 кг (0,170 кг), чай «На здоровье» 1 кг (0,268 кг), чай «Лапаго» 1 кг (0,205 кг), чай «Черный саусеп» 1 кг (0,146 кг), чай «Тропические цветы» 1 кг (0,129 кг), чай «Вельнес» 1 кг (0,141 кг), чай «Белый саусеп» 1 кг (0,245 кг), чай «Калахарі» 1 кг (0,066 кг), чай «Даржилинг» 1 кг (0,073 кг), чай «Оолонг апельсин-цветы» 1 кг (0,072 кг), чай «Жасминовый» 1 кг (0,111 кг), чай «Лимон со льдом» 1 кг (0,292 кг), чай «Трюфеля з пряностями» 1 кг (0,127 кг), чай «1000 и одна ночь» 1 кг (0,188 кг), чай «Малина-мята» 1 кг (0,553 кг), чай «Тоффи» 1 кг (0,170 кг), чай «Итальяно флер» 1 кг (0,519 кг.), чай «Пу Эр» 1 кг (0,177 кг.), чай «Японский сад» 1 кг (0,183 кг), кава «Коста-Ріки» 1 кг (0,675 кг), кава «Суматра» 1 кг (0,709 кг), кава «Індія» 1 кг (0,460 кг), гарячій шоколад 0,574 кг, фільтр-пакети в кількості 150 шт., кава «Эспрессо» 1,880 кг, кава «Эспрессо» (маш.) 1,415 кг, кава «Бурунди» 0,729 кг, кава «Панама» 0,677 кг, кава «[PERSON] Новая Гвинея» 1,056 кг, кава «Індія» 0,614 кг, кава «Бразілія» 0,807 кг, кава «Кенія» 0,913 кг, кава «Домінікана» 0,829 кг, кава «Колумбія» (без кофеїну) 0,505 кг, кава «Бурбон» 0,336 кг, кава «Классик» 0,254 кг, кава «Колумбія» 0,282 кг, кава «Мексика» 1,845 кг, кава «Нікарагуа» 2,500 кг, кава «Гватемала» 0,273 кг, кава «Мокко» 0,500 кг, кава «Бурбон» 1,00 кг, кава «Еквадор» 0,700 кг, кава «Де Люкс» 2,120 кг, упаковка пакетів в кількості 1000 шт., іграшки в кількості 10 шт., іграшки в кількості 3 шт., іграшки в кількості 3 шт., іграшки в кількості 25 шт., ємність для води 19л. в кількості 1 шт., насос для ємності для води в кількості 1 шт., ложки в кількості 2 шт., глечик для води в кількості 1 шт., топінг в кількості 2 шт., рідина для миття в кількості 1 шт., швабра в кількості 1 шт., віник в кількості 1 шт., банки скляні в кількості 59 шт. було передано на відповідальне зберігання [PERSON], а ключі від вхідних дверей передано директору ТОВ «Торговий дім Лозова» [PERSON], що підтверджується ксерокопією акту, складеного державним виконавцем ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 24.03.2011 року. Перелік вилученого державним виконавцем у позивача майна, надано представником позивача, який відповідачами не оспорювався та не спростований (а.с.7,8,126). Після проведення вказаних дій виконавче провадження було завершено, виконавчий документ з копією постанови було повернуто до суду. 31.03.2011 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі №2025/2-618/11 за її позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності на майно, зобовязано директора ТОВ «Торговий дім Лозова» [PERSON] надати доступ [PERSON] до торгівельної точки, для перевезення ввіреного їй на відповідальне зберігання майна з приміщення кавярні у приміщення за адресою: м.Лозова, вул.К.Маркса, буд.98 (а.с.4). На підставі даної ухвали 31.03.2011 року державним виконавцем ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області були проведені виконавчі дії, під час яких директором ТОВ «Торговий дім Лозова» було надано доступ до приміщення [PERSON] до зазначеної точки та [PERSON] перевезла на відповідальне зберігання майно у приміщення за адресою: м.Лозова, вул.К.Маркса, буд.98, про що державним виконавцем було складено відповідний акт. Виконавче провадження було завершено, виконавчий документ з постановою був повернутий до суду. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.11.2013 року вищевказана ухвала суду про забезпечення позову була скасована та ухвалено рішення про відмову у задоволенні заяви [PERSON] від 29.03.2011 року про забезпечення позову (а.с.5-6). З зазначеним рішенням [PERSON] неодноразово зверталася з заявами до державного виконавця та начальника ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області, з вимогою повернути вилучене на підставі акту державного виконавця та належне їй майно (а.с.130,131,132). Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст.387 ЦК України. Відповідно до ст.398\~ЦК право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником. На підставі ст.400\~ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку, заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Згідно п.20 вказаної Постанови у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, повязані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387,388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387,388 ЦК України. У п.23 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до ст.387\~ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності (право законного володіння) на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Як встановлено судом та вбачається з письмових доказів, майно, яке було вилучене державним виконавцем у [PERSON] та передане на відповідальне зберігання [PERSON] згідно акту державного виконавця від 24.03.2011 року, дійсно відповідно до ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.03.2011 року, яка в подальшому була скасована апеляційним судом Харківської області, перевезене [PERSON] у приміщення, за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.К.Маркса, буд.98 та утримується нею по цей час. Факт наявності спірного майна у відповідачки підтверджується нею особисто та її представником в судовому засіданні, які вказали, що весь товар, який вилучений державним виконавцем знаходиться у неї на зберіганні за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.К.Маркса, буд.98 (а.с.10). З переглянутого в судовому засіданні відеодиску з відеозаписом проведення виконавчих дій державним виконавцем, було встановлено, що [PERSON] з приміщення, за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Р.Люксембург, буд.54, вивезла майно яке там перебувало, про що державним виконавцем був складений відповідний акт (а.с.99). Із листа [PERSON] відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13.03.2018 року вбачається, що виконавчі провадження з виконання виконавчого документа за номером 2025/2-172, виданого 02.03.2011 та з виконання виконавчого документа за номером 2025/2-618, виданого 31.03.2011 року знищенні у звязку із закінченням терміну зберігання, на підтвердження чого було надано акт про вилучення документів для знищення, що не підлягають зберіганню (а.с.139,140-143). Тому встановити хід послідовності проведення виконавчих дій, в тому числі дослідження заходів направлених на повернення вилученого у [PERSON]Ю майна за її заявами, суд не має можливості у звязку із знищенням цих проваджень. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] без відповідної правової підстави утримує спірне майно, жодних доказів, які б спростовували факти, викладені в позовній заяві, відповідачем та її представником до суду не надано, а тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Що стосується стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50000 грн., то суд виходить із наступного. Відповідно до ч.3 ст.386\~ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, виваженості і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №4\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди є похідними від позову про повернення майна з чужого незаконного володіння, а в ході розгляду справи було доведено вину відповідача [PERSON] щодо порушення прав позивача, яка тривалий час, понад 5 років утримувала без належних правових підстав це майно, а також з урахуванням принципу розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем та відповідачем наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи, у порядку ч.3 ст.12 ЦПК України було розяснено права та обовязки, положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, позивач та відповідач попереджалися про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і відповідне право на забезпечення доказів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial