Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що в листопаді 2008 року [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про визнання бездіяльності Придніпровського ДВС Черкаського міського управління юстиції незаконною. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 2010 року задоволено вимоги [PERSON], визнано бездіяльність відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції по виконанню виконавчого листа. Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2110/07 про стягнення з кредитної спілки «Капітал» на користь [PERSON] коштів у сумі 19 398 грн. - незаконною. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08 грудня 2010 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 2010 року змінено: визнано бездіяльність відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції по виконанню виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2110/07 про стягнення з кредитної спілки «Капітал» на користь [PERSON] коштів в сумі 19 398 грн. в період з вересня 2007 року по 07 листопада 2008 року. Судом касаційної інстанції дана ухвала залишена без змін. Разом з тим, у квітні 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління державної казначейської служби України в м. Черкасах Черкаської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено: стягнуто з Державного бюджету шляхом безспірного списання з єдиного рахунку Державного казначейства України на користь [PERSON] збитки, завдані під час здійснення виконавчого провадження в сумі 19 398 грн., моральну шкоду в сумі 1 000 грн. Рішення суду було виконане в повному обсязі. Понесені державою збитки у вигляді стягнення з державних рахунків коштів за рішенням Придніпровського районного суду від 01 березня 2013 року стали можливими саме через бездіяльність державних виконавців, які безпосередньо проводили виконавчі дії, а саме відповідачі, на яких і має бути покладена відповідальність згідно ч. 4 ст. 1196 ЦК України. В судовому прокурор позовні вимоги підтримав та просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Держави збитки завдані державному бюджету у сумі 19 398 грн. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи в судовому засіданні поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, цивільні справи № 2-6402/10 та № 2314/7213/2012, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільно-процесуального законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, в листопаді 2008 року [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про визнання бездіяльності Придніпровського ДВС Черкаського міського управління юстиції незаконною. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 2010 року задоволено вимоги [PERSON], визнано бездіяльність відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції по виконанню виконавчого листа. Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2110/07 про стягнення з кредитної спілки «Капітал» на користь [PERSON] коштів у сумі 19 398 грн. - незаконною. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08 грудня 2010 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 2010 року змінено: визнано бездіяльність відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції по виконанню виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2110/07 про стягнення з кредитної спілки «Капітал» на користь [PERSON] коштів в сумі 19 398 грн. в період з вересня 2007 року по 07 листопада 2008 року. Судом касаційної інстанції дана ухвала залишена без змін. Разом з тим, у квітні 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління державної казначейської служби України в м. Черкасах Черкаської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено: стягнуто з Державного бюджету шляхом безспірного списання з єдиного рахунку Державного казначейства України на користь [PERSON] збитки, завдані під час здійснення виконавчого провадження в сумі 19 398 грн., моральну шкоду в сумі 1 000 грн. Зазначені кошти 27 грудня 2013 року з єдиного рахунку Державного казначейства України перераховано на рахунок [PERSON] Таким чином, рішення суду було виконане в повному обсязі. Частиною 4 статті 1196 ЦК України передбачено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов'язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). З вересня 2007 року по жовтень 2008 року на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції знаходилось зведене виконавче провадження про стягнення боргів з Кредитної спілки «Капітал». У відповідності до п.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»( в редакції від 1999 року) зведене виконавче провадження про стягнення коштів з КС «Капітал» на користь фізичних та юридичних осіб завершено у зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. 01 грудня 2008 року заступником начальника Головного управління юстиції у Черкаській області Казидуб І.Г. винесено постанову № 50-07-01-2008, якою дії державних виконавців [PERSON]., [PERSON]. та начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Лазарєвої О.М. визнані такими, що вчинені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а саме: порушення ст.ст. 5, 49, 88 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 1999 року) та п.4.19.1 Інструкції про проведення виконавчих дій від 1999 року. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2009 року позов Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції - задоволено та визнано незаконною постанову заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Казидуб І.Г. від 01 грудня 2008 року № 50-07-01-2008 про наслідки перевірки завершеного зведеного виконавчого провадження. Посилання Прокурора на те, що саме відповідачі повинні нести відповідальність за повернення виплачених Державою коштів, суд оцінює критично, виходячи з наступного. В позовній заяві прокурор визначає відповідачів по даній справі, посилаючись на текст рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2013 року, хоча з самого тексту рішення не можливо визначити особу чи осіб, на яких може бути покладена відповідальність згідно ч. 4 ст. 1196 ЦК України. Крім того, прокурор у своєму позові визначає бездіяльність державних виконавців Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON], яку рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 2010 року визнано незаконною. При цьому, було визнано бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, а не конкретного державного виконавця як це зазначає в своєму позові прокурор. Посилання прокурора на те, що у період з вересня 2007 року по 03 листопада 2008 року державними виконавцями по зведеному виконавчому провадженню відкритому відносно КС «Капітал» є тільки [PERSON] та [PERSON]. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.Суду не надано жодних доказів про те, що виконавче провадження відкрите відносно боржника КС «Капітал» було закріплено особисто за державними виконавцями [PERSON]. чи [PERSON]., хоча закріплення виконавчих проваджень за тим чи іншим державним виконавцем є обов'язковим та затверджується начальником відділу згідно наказу. 25 квітня 2014 року до Головного управління юстиції у Черкаській області надійшов лист щодо проведення перевірки додержання вимог закону про стягнення з державного бюджету України на користь [PERSON] збитків завданих під час здійснення виконавчого провадження. 08 травня 2014 року управлінням державної виконавчої служби здійснено службову перевірку, про що винесено відповідний лист, який надісланий на адресу Прокуратури м. Черкаси та до Прокуратури Черкаської області. Згідно вказаного листа встановлено, що внаслідок проведеної перевірки: збитки державного бюджету допущені не з вини державних службовців органів державної виконавчої служби. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, прокурором в судовому засіданні не доведено той факт, що саме відповідачі мають нести відповідальність по відшкодуванню збитків, завданих державному бюджету, в зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

Outcome: dismissed