Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 26461 грн. та судового збору у сумі 2270 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 1 лютого 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час цієї пригоди було заподіяно матеріальну шкоду майну АЗС «СОКАР», Черкаська обл., Золотоніський район, с. Софіївка, вул. Черкаський шлях, 68. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування майна № 10-0197-18-00213 від 22 серпня 2018 року, який був укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова трупа» щодо майна, яке знаходиться на території комплексу АЗС «СОКАР» Черкаська обл., Золотоніський район, с. Софіївка, вул. Черкаський шлях, 68. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2019 року у справі № 695/624/19, яка набрала законної сили 15 квітня 2019 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.. 124 КУпАП. На момент настання страхового випадку водій автомобілю марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ 40992МА із центральної бази даних МТСБУ За таких обставин 4 лютого 2019 року, страхувальник за договором добровільного страхування майна № 10-0197-18-00213 від 22 серпня 2018 року звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та на підставі звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна було позивачем сплачено страхове відшкодування за пошкоджене майно в розмірі 26461 грн. За таких обставин, посилаючись на норми ст., ст. 8, 27 ЗУ «Про страхування» та ст.. 993 ЦК України позивач звернувся до суду із даною позовною заявою про стягнення із відповідача суми сплаченого страхового відшкодування. Ухвалою суду від 24.05.2021 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 1 лютого 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] , який в [ADDRESS] на території АЗС «Сокар», керуючи вказаним автомобілем не переконався в безпеці руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автозаправну колонку, чим заподіяв матеріальних збитків. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2019 року в справі № 695/624/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 01.02.2019 року, завдано з вини відповідача. 28.08.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Сокар Петролеум» було укладено договір страхування за яким комплекс АЗС з оздобленням та комунікаціями, в тому числі об`єкти благоустрою були застраховані позивачем. Страхувальник 22.08.2018 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із відповідною заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ДКВЦ 17191 від 23.03.2020 року, розмір страхового відшкодування шкоди склав 24661 грн., які позивачем було сплачено, що стверджується відповідним платіжним дорученням від 23.03.2020 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] не була застрахована, що стверджується відповідним витягом полісу по ТЗ №40992МА із центральної бази даних МТСБУ. Згідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За приписами ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка причинила цю шкоду. За приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 3акону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс 18). Отже, до позивача, який виплатив потерпілій стороні на основі договору добровільного страхування страхове відшкодування перейшло, в порядку ст. 993 ЦК України, право вимоги до винної особи. Враховуючи вищенаведене та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 26461 грн. Згідно платіжного доручення №44557 від 11.02.2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved