Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Прокурор Старосинявського району в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації та Хмельницької обласної лікарні звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 3040,48 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує, те що 09 серпня 2013 року [PERSON] своїми необережними діями спричинив [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вивиху шийного відділу хребта на рівні 6-7 шийного хребців, що призвів до порушення функції спинного відділу шийного відділу хребта (елегії лівої ноги, парезу обох китиць рук, глибокого парезу правої ноги, порушення функції тазових органів), які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що потягли за собою розклад здоров'я поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України. Вироком суду від 18.02.2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні вказаного злочину. Потерпілий від злочину [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Хмельницької обласної лікарі з 10.08.2013 року по 22.08.2013 року та на його лікування витрачено 3040 грн. 48 коп. Вказані витрати прокурор просить стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної лікарні для зарахування в бюджет Хмельницької області (р/р 35422301031504, МФО 815013, код ЄДРПОУ 02004717 ГУ ДКСУ в Хмельницькій області). У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої позов визнав повністю та просив справу розглянути у його відсутності. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 09 серпня 2013 року в обідню пору поблизу магазину «Лілія» у с.Іванківці Старосинявського району після спільного розпивання спиртних напоїв [PERSON] домовився із [PERSON] про те, що народним методом розімнуть одне одному спини, оскільки [PERSON] відчував дискомфорт в спині. В подальшому ставши один до одного спиною та схрестивши свої руки один із одним у ліктьових суглобах, [PERSON] схилився вперед таким чином, що [PERSON] знаходився лежачи на його спині своєю спиною, яка в момент згинання [PERSON] була зігнутою назовні від тулуба [PERSON] Після того, [PERSON] швидко виконав аналогічний рух із [PERSON], але з більшою силою та швидкістю, та перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, з необережності, не передбачаючи можливості суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не втримав [PERSON] на своїй спині та допустив його падіння на землю. Внаслідок падіння [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху шийного відділу хребта на рівні 6-7 шийного хребців, що призвів до порушення функції спинного відділу шийного відділу хребта (елегії лівої ноги, парезу обох китиць рук, глибокого парезу правої ноги, порушення функції тазових органів), які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що потягли за собою розлад здоров'я, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину. Своїми необережними діями, які виразились у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України. Вироком Старосинявського районного суду від 18.02.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначенно покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік. Згідно довідки Хмельницької обласної лікарні № 112 від 10.11.2014 року [PERSON] знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 10.08.2013 року по 22.08.2013 року. Всього затрати лікарні склали 3040 грн. 48 коп. Відповідно до ст.49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року витраченні на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати відповідачем витрат пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину. За таких обставин, суд вважає, як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з [PERSON] підлягають до стягнення на користь Хмельницької обласної лікарні для зарахування в бюджет Хмельницької області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] у розмірі 3040 грн. 48 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved