Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Представник позивачки Каменюк Л.М. звернулась до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким,що не підлягає виконанню. В обґрунтування якого вказала, що виконавчим написом №18845, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, з позивачки на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.06.2013 року у сумі 77065,86 гривень. Про наявність даного виконавчого напису позивачці стало відомо з постанови державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Кукуц Тетяни Ігорівни від 02.10.2019 року ВП №60197085 про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог законодавства, а саме: подані документи повинні підтверджувати безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Як зазначено, договір за яким вчинено стягнення за виконавчим написом, був укладений 26.06.2013 року, а виконавчий напис нотаріусом вчинено 08.11.2017 року, тоді як право вимоги виникло не пізніше 26.06.2014 року та, відповідно, трирічний строк сплив. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис, незважаючи на розбіжності в сумах, які підлягають стягненню. Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. 28.11.2019 року на адресу суду від представника позивача Каменюк Л.М. надійшло клопотання про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. завіреної копії нотаріальної справи з документами та матеріалами на підставі яких вчинявся виконавчий напис №188845, виданий 08.11.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 77065,86 гривень у вигляді заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.06.2013 року і витрат за вчинення виконавчого напису та докази про повідомлення [PERSON] про вчинення виконавчого напису щодо нього, яке було задоволено 28.11.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області. 29.01.2020 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на виконання ухвали суду надано копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.03.2020 року справу призначено до судового розгляду по суті. 23.03.2020 року від представника позивача [PERSON] , адвоката Каменюк Л.М., надійшла заява, у якій наполягала на задоволенні позовних вимог, просила розглянути справу у її відсутності на відсутності позивачки. 28.04.2020 року від представника відповідача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Крилової О.Л. надійшла заява про закриття провадження по справі у зв`язку з порушення правил підсудності, оскільки вважає, що дана справа підсудна господарському суду. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.06.2013 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою підтвердила укладання між нею та банком Договору банківського обслуговування. На підставі заяви на ім`я [PERSON] було відкрито кредитний ліміт. Згідно умов Договору [PERSON] зобов`язалась здійснювати погашення кредиту, але свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим за Договором виникла прострочена заборгованість в розмірі 77065, 86 гривень. Згідно Виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №18845 від 08.11.2017 року, пропонується стягнути заборгованість на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» з фізичної особи-підприємця [PERSON] не сплачену за Кредитним договором №б/н від 26.06.2013 року з 26.06.2013 року по 07.09.2017 року у розмірі 77065,86 гривень, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 15252,80 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 29194,53 гривень, заборгованості з комісії у розмірі 6532,40 гривень, заборгованості з пені, нарахованої за період з 25.09.2015 року по 07.09.2017 року у розмірі 26086,13 гривень, а також витрати за вчинення виконавчого напису 1800,00 гривень. Відповідно до положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, цей Перелік документів не передбачає. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 08.11.2017 року з метою задоволення вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.06.2013 року в сумі 77065,86 грн., з яких: тіло кредиту 15252,80 грн., відсотки 29194,53 грн., комісія 6532,40 грн. та пеня 26086,13 грн, а також витрат за вчинення виконавчого напису 1800 грн. При цьому, згідно заяви банку та представленого нотаріусу розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором, за яким вчиняється нотаріусом виконавчий надпис, виникла за період з 26.06.2013 року по 07.09.2017 року. Як слідує з розрахунку, останній платіж за договором було здійснено 04.04.2014 року, тобто заборгованість на підставі виконавчого напису стягується поза межами трирічного строку. До того ж на підтвердження існування кредитного договору між сторонами нотаріусу надано лише копію заяви боржника, на що нотаріус при вчиненні виконавчого напису уваги не звернув. Також до заборгованості увійшла пеня за порушення строків зобов`язання, нарахована за період з 25.09.2015 року по 07.09.2017 року в сумі 26086,13 грн. Разом з цим, відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно матеріалів справи та долучених до неї документів, [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь, що свідчить про те, що стягнута за виконавчим написом нотаріуса сума заборгованості не є безспірною. Крім того, нотаріус мав перевірити, чи була отримана боржником письмова вимога кредитора про усунення порушень основного зобов`язання. Документи на підтвердження отримання боржником претензії відсутні. Зазначені обставини та одностороннє підвищення процентів за користування кредитом, на що обґрунтовано звертає увагу позивач, свідчать, що заборгованість позивача перед боржником на час вчинення виконавчого напису не була безспірною, а сама процедура вчинення виконавчого напису була порушена, що є підставами для скасування виконавчого напису. Вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.141ЦПК України,суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір,сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 768,40. На підставі викладеного,

Outcome: approved