Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Представник Харківської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 52\~307 грн. 97 коп. згідно з розрахунком величини пайового внеску, виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Харківській області 13.10.2014 року за № 143142860335, завершено реконструкцію квартири № 35 в житловому будинку по вул. Миру № 22 в м.Харкові під офісні приміщення. Замовником будівництва є [PERSON] Відповідно до ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник обєкта будівництва зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених ч.4 даної статті). Оскільки жоден з перелічених у ч.4 ст. 40 названого закону пунктів не має відношення до обєкта будівництва, замовником якого є відповідач, то останній має в повній мірі виконувати обовязки пайової участі. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 804 від 09.11.2011 року затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку величини пайового внеску. Визначений Законом та Порядком обовязок відповідач не виконав, не уклав із Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради договір про пайову участь до прийняття нежитлових приміщень в експлуатацію, а листи позивача від 19.11.2014 року за № 529/0/114-14 та від 22.12.2014 року за № 599/0/114-14 залишив без уваги. Таким чином, внаслідок не укладення замовником будівництва договору пайової участі, не виконання зобовязань, прямо передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Харківській міській раді заподіяні збитки у вигляді неодержаних доходів, які б вона беззаперечно отримала в разі виконання замовником будівництва обовязку щодо звернення до органу місцевого самоврядування для укладення договору. Оскільки до Харківської міської ради не надано документів про кошторисну вартість будівництва обєкта, Департаментом економіки та комунального майна розрахунок величини вартості будівництва здійснено на підставі наявних в декларації показників загальної площі завершеного забудовою обєкта містобудування та показників опосередкованої вартості будівництва, встановлених наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за відповідний квартал на відповідній території. Кошторисна вартість реконструкції квартири [ADDRESS] під офісні приміщення згідно розрахунку, проведеного Департаментом економіки та комунального майна, становить 475\~527 грн. Розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 10 % від вищевказаного розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 52\~307 грн. 97 коп. Представник позивача посилається на те, що не укладення замовником відповідного договору пайової участі до прийняття обєкту містобудування до експлуатації та несплата коштів пайового внеску до місцевого бюджету спричинили Харківській міській раді збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу). Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Також надав до суду письмові заперечення на позов, зі змісту яких вбачається, що [PERSON] проти позову заперечує у повному обсязі, посилаючись на те, що він не є забудовником земельної ділянки, а тому на нього не розповсюджуються вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова. Крім того, наведений позивачем розрахунок кошторисної вартості є необґрунтованим, оскільки згідно декларації Інспекції ДАБК у Харківській області від 13.10.2014 року № 143142860335 та Зведеного кошторисного розрахунку ТОВ «Інститут Градінвестбуд» кошторисна вартість становить 15\~000 грн., а не 475\~527 грн., як зазначає позивач. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Харківській області 13.10.2014 року за № ХК 143142860335, відповідачем було здійснено реконструкцію квартири [ADDRESS] під офісні приміщення. Відповідно до ст. 40 Закону України від 17.02.2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (крім випадків, встановлених ч.4 цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Визначення поняття замовника будівництва надано у ст. 1 Закону України від 17.02.2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності», де вказано, що замовник це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому законодавством порядку відповідну заяву. Визначення поняття замовника будівництва також міститься в п. 1.6 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 року із змінами, внесеними рішенням від 22.05.2013 року № 319, яким встановлено, що замовником будівництва є фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснювати будівництво або змінити обєкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані обєкта будівництва. За змістом вказаних норм матеріального права, обовязковою умовою для виникнення у сторін правовідносин щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м.Харкова є наявність у замовника будівництва у власності чи користуванні земельної ділянки. Жодних доказів на підтвердження забудови земельної ділянки, що належить на праві власності [PERSON] або перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Харкова при реконструкції квартири в багатоповерховому житловому будинку, матеріали справи не містять. Згідно ст. 9 Закону України від 20.05.1999 року «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) обєкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України від 17.02.2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності». Реконструкція це перебудова обєктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо) (Згідно з БДН А.2.2-3-2012). Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109 затверджено Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються. Пунктом 25 Переліку визначено, що під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючи житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, містобудівні умови та обмеження не надаються. Вказаними нормами законодавець чітко поділяє осіб, які зобовязані прийняти участь у розвитку інфраструктури даної місцевості шляхом укладення договору пайового внеску та подальшого перерахування коштів до місцевих бюджетів, та осіб, на яких таке зобовязання не поширюється. У таких випадках (реконструкція приміщень без зміни зовнішньої конфігурації обєкта по зовнішнім контурам фундаменту, для яких містобудівні умови та обмеження не надаються) у органів місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо можливості самостійно чи в судовому порядку залучити замовника будівництва до пайової участі у розвитку інфраструктури міста. В інших випадках (коли особа має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, вона подає виконавчому органу міської ради заяву про намір такої забудови, та має обовязок одержати містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва, що надаються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури Харківської міської ради) наявні можливості та повноваження до залучення замовника будівництва до пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Вказані обставини справи та вимоги діючого законодавства свідчать про те, що відповідач у справі, здійснивши реконструкцію квартири під офісні приміщення, які знаходяться у багатоквартирному житловому будинку, не є замовником будівництва у розумінні ст. 1 Закону України від 17.02.2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 1.6 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 року із змінами, внесеними рішенням від 22.05.2013 року № 319, а тому не є субєктом правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова, а тому і не повинен відшкодовувати позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди. Крім того, за правилами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є у тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Враховуючи наведене, позивач повинен був довести, що протиправна дія чи бездіяльність відповідача є причиною, а шкода, яка завдана наслідком такої протиправної поведінки. Сума збитків не має обґрунтовуватися умовними припущеннями про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин, оскільки наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Відповідно до п.3 Листа ВГСУ № 01-06/20/2014 від 14.01.2014 року «Про деякі питання практики застосування судами законодавства у справах, в яких заявлено вимогу про відшкодування збитків», у контексті ст. 22 ЦК України, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Предявлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обовязок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані саме в такому розмірі. Таким чином, позивач повинен був довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (за змінами та доповненнями) міститься розяснення, відповідно до якого шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Однак судом не знайдено підтверджень неправомірності дій [PERSON] Крім того, відповідно до положень ст. 623 ЦК України, на яку як на правову підставу про стягнення з відповідача упущеної вигоди (неодержаного прибутку) посилається Харківська міська рада, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Вихідним при визначенні неодержаного доходу (втраченої вигоди) міського бюджету м.Харкова є планування таких доходів і відповідне їх відображення в міському бюджеті м. Харкова. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували в якості яких доходів згідно класифікації, встановленої ст. 9 Бюджетного кодексу України, позивач міг отримати ці доходи та чи взагалі було заплановано їх надходження. Також суд приймає до уваги, що замовник будівництва зобовязаний укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію (ст. 40 Закону України від 17.02.2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності»). Обєкт був введений в експлуатацію згідно декларації Інспекції ДАБК 13.10.2014 року, листи ж позивачем на адресу відповідача направлялись 19.11.2014 року та 22.12.2014 року, тобто вже після прийняття обєкту в експлуатацію. Посилання позивача на той факт, що йому не було відомо про початок виконання будівельних робіт суд до уваги не приймає, оскільки частиною 3 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність обєкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю. Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт органу державного архітектурно-будівельного контролю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, що ним вживалися заходи стосовно одержання доходів у вигляді розміру пайової участі, а також заходи, спрямовані на уникнення збитків, зокрема, представник Харківської міської ради не звертався з позовом про спонукання до укладення договору про пайову участь. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено спричинення відповідачем збитків у вигляді упущеної вигоди, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Приймаючи до уваги, що суд відмовляє позивачу в задоволенні його позовних вимог, судові витрати позивача на сплату судового збору відносяться на його рахунок.

Outcome: dismissed