Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Прокурор звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що внаслідок ДТП, що сталася 06.11.2014 року з вини відповідача, потерпілий [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого з 23.12.2014 року по 14.01.2015 року, з 27.02.2015 року по 04.03.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні, з 06 по 07.11.2014 року, 09. по 22.12.2014 року та з 07.11.2014 року по 09.12.2014 року знаходився у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Волочиської ЦРЛ і на його лікування загалом було затрачено 9029,93 грн. державних коштів. Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 17.06.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призачено покарання у виді позбавлення волі та звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком. Просить стягнути з відповідача на користь Волочиської ЦРЛ витрати на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 9029,93 грн. У судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю, згідний на заочний розгляд справи. Представники Волочиської районної державної адміністрації та Волочиської центральної районної лікарні у судове засідання не з'явилися, подавши заяви про підтримання позову та слухання справи у відсутності їх представника. Відповідач у судове засідання не з'явився втретє, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи згоду прокурора, винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно вироку Волочиського районного суду Хмельницької області від 17.06.2015 року, який набрав законної сили 20.07.2015 року, [PERSON] обвинувачувався і був засуджений до трьох років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме за те, що він 06.11.2014 року близько 17.55 години керуючи т/з Фіат_Дукато н/з [NUMBER] при виїзді із території підприємства в м.Волочиськ по вул.Копачівська,8, здійснюючи поворот ліворуч в напрямку вул.Незалежності, в порушення п.п.10.1, 10.2 ПДР не переконався в безпечності маневру та, що не створить небезпеку іншим учасникам руху, виїжджаючи з прилеглої території не надав дорогу велосипедисту [PERSON], який перетинав напрямок його руху зліва направо по ходу руху автомобіля, здійснив наїзд на нього, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння і котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. З приводу стягнення витрат лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину позов по кримінальній справі не заявлявся, такий не заявлявся і після набрання вироком законної сили. З довідки Волочиської ЦРЛ №535 від 19.07.2016 року вбачається, що [PERSON] знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні, відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, загалом 73 ліжкодні, всього затрати лікарні з врахуванням вартості ліжкодня та медикаментів на лікування потерпілого склали 9029,23 грн. Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Враховуючи, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, потерпілий [PERSON] з 06.11.2014 року по 04.03.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні у різних відділеннях Волочиської ЦРЛ і на його лікування затрачено 9029,23 грн. державних коштів, цивільний позов по кримінальній справі з приводу стягнення витрат лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не заявлявся, тому даний позов підлягає задоволенню повністю. Крім того, враховуючи, що позивач згідно закону звільнений від сплати судових витрат, тому згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved