Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.01.2007 року [PERSON] 23.01.2007 року отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання [PERSON] за кредитним договором забезпечено порукою - договором поруки від 01.09.2010 року, укладеним з поручителем ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «УФА «ВЕРУС» у Дзержинському районі м.Харкова. Свої зобов'язання відповідач [PERSON] за договором кредиту не виконав, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість станом на 30.11.2013 року у розмірі 22668,64 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 6072,68 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 11648,73 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1055,65 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м.Харкова, [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 10000 грн., з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 12668,64 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю на пiдставi наявнх в матерiалах справи доказiв, позовні вимоги підтримала i просила їх задовольнити в повному обсязi. В разі неявки відповiдачiв проти ухвалення заочного рiшення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «УФА «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «УФА «ВЕРУС» у Дзержинському районі м.Харкова в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засiдання не з'явився, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідача, повернулись без вручення адресату, що свідчить про його відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідач суду не надавав, тому, в силу ч. 1 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 січня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до умов якого Банком наданий Позичальникові кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Заяви, Банк зобов'язується надати Позичальнику строковий кредит у сумі 7000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Банком виконані взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №б/н від 23.01.2007 року щодо надання кредиту. Умовами надання кредиту у п. 8.6 передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Також, судом встановлено, що 01.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Директора філії «Харківське головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» Терещенко А.І. та Філією «ТОВ «УФА «ВЕРУС» у Дзержинському районі м.Харкова укладено договір поруки. П.п. 2 Договору поруки передбачено, що розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою, зазначеною в Додатку №1 до цього Договору. Відповідно до додатку до договору №1 розмір відповідальності встановлений у сумі 10 000 грн. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30 листопада 2013 року утворилась заборгованість (у тому числі кредит, відсотки та штрафні санкції) у розмірі 22668,64 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений строк. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Крім того, згідно ст. 553 ЦК України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 551-554, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved