Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Прокурор м.Дніпропетровська звернувся до суду в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради з позовом [PERSON] , третя особа Фінансово-економічний департамент Дніпровської міської ради, про стягнення заборгованості за договором. У зв`язку з припиненням діяльності прокуратури м.Дніпропетровська відповідно до наказу Генерального прокурора України №76ш від 23.09.2015 року, по даній справі прокурора м.Дніпропетровська замінено на прокурора Дніпропетровської області. В обґрунтуванні позову зазначено, що підставою представництва у суді інтересів держави, відповідно до ст.36 Закону України «Про прокуратуру», є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Формами представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Необхідність захисту інтересів держави та органу місцевого самоврядування покладає на прокуратуру обов`язок представництва держави та органа місцевого самоврядування в суді відповідно до ч.2 ст.121 Конституції України. Відповідно до ст.143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції. Планування і забудова територій, відповідно до ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, прогнозування розвитку територій, забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій, обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням, взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій, створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури. Здійснення юридичними та фізичними особами забудови територій населених пунктів, з ухиленням від здійснення вищезазначеної діяльності, насамперед щодо участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури сприяє порушенню інтересів держави, спрямованих на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням громадських та приватних інтересів. Проведеною перевіркою прокуратурою м.Дніпропетровська встановлено, що 26.10.2012 між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою в особі директора фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради Дробітько І.П. укладено Договір №298 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська. Вказаний договір був укладений відповідно до норм, встановлених Законом України ««Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення Дніпропетровської міської ради від 21.03.2007 № 6/11 «Про порядок залучення коштів на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпропетровська. Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Згідно з вимогами ч.1 ст.8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Відповідно до ст.27-1 Закону України «Про планування та забудову територій», створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів належить до відання відповідних органів місцевого самоврядування. Замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття об`єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Відповідно до ч.5 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Під час проведення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства прокуратурою м.Дніпропетровська встановлено, що 16.04.2014 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації серії ДП №142141060027, а саме будівництво нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1 розпорядження Дніпропетровського міського голови від 06.08.2013 №363-р «Про присвоєння адреси нежитловій будівлі по [ADDRESS] присвоєно нежитловій будівлі по [ADDRESS] адресу - [ADDRESS] . Відповідно п.1.1 Договору №298, укладеного 26.10.2012 між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою в особі директора фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради Дробітько І.П. про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська, предметом Договору є здійснення оплати Забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету Забудовником у зв`язку із будівництвом автомийки, з урахуванням рішення міської ради від 14.10.2009 №30/51 за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 2.2 Договору кошти пайової участі сплачуються в повному обсязі до прийняття рішення по об`єкту єдиним платежем за графіком, який є невід`ємною частиною даного договору (додаток №2 до даного договору). Згідно з графіком сплати, величина пайової участі у розмірі 147 355,59 грн. повинна бути сплачена відповідачем до прийняття рішення по об`єкту. Відповідно до п. 2.3. Договору проведення остаточного розрахунку величини пайової участі здійснюється після надання Забудовником документів про затвердження у встановленому порядку кошторисної вартості будівництва об`єкта, що вводиться в експлуатацію, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, або за фактичними показниками створених потужностей без застосування норм щодо граничного розміру пайової участі. Таким чином, величина пайової участі підлягала сплаті відповідачем до 16.04.2014 року. Згідно з наданою фінансово-економічним департаментом Дніпропетровської міської ради інформацією, [PERSON] порушено зобов`язання в частині сплати пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури на загальну суму 147 355,59 грн.. У зв`язку з цим Фінансово-економічним департаментом Дніпропетровської міської ради на адресу відповідача було направлено лист від 29.04.14 №10/15-304 з вимогою здійснити розрахунки, передбачені договором, а також надати належним чином засвідчену копію декларації про готовність об`єкту до експлуатації. Станом на 14.07.2014 зобов`язання відповідачем не виконані. Відповідно до п. 6.4. Договору №298 від 26.10.2012, вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного його виконання. Таким чином, [PERSON] порушила істотні умови договору №298 від 26.10.2012 про внесок на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпропетровська та положень містобудівного законодавства. Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, умовами п. 5.3. Договору встановлено, що за несвоєчасну або неповну сплату коштів пайової участі Забудовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Станом на 14.07.2014 початковою датою розрахунку пені є 16.04.2014 (90 днів). Як зазначається у позові, розрахунок пені здійснюється наступним чином: (сума заборгованості*2*облікова ставка НБУ)/100*(строк прострочення /365 днів) = 6 903,51 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ст.625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення виконання зобов`язання, а саме боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки та три відсотки річних від простроченої суми. Таким чином, датою порушення вимог договірних зобов`язань є 16.04.2014 - кінцева дата сплати забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста відповідно до Договору №298 від 26.10.2012. Згідно з\~наданим розрахунком,\~розмір 3%\~річних становить\~1\~090,03\~грн.,\~а саме:\~ з\~16.04.2014\~ по\~14.07.2014 (147 355,59*3%)/365*90= 1090,03 грн.. Розрахунок інфляційних втрат з 16.04.2014 по 14.07.2014 становить 7 073,06 грн., а саме: 147 355,59*104,8% = 154 428,65 грн., 154 428,65 - 147 355,59 = 7 073,06 грн.. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Посилаючись на вищезазначені обставини, прокурор просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Дніпровської міської ради грошові кошти в сумі 147 355,59 грн. 59 коп. основного боргу за договором №298 від 26.10.2012 про внесок на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра; за несвоєчасну сплату коштів, невиконання умов Договору №298 від 26.10.2012 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно- транспортної інфраструктури м.Дніпра стягнути з [PERSON] на користь Дніпровської міської ради пеню у розмірі 6 903 грн. 51 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1 090 грн. 03 коп. та інфляційні втрати у розмірі 7 073 грн. 06 коп.. Представник відповідача надав заперечення на позов (т.1, а.с.48) та відзив на позовну заяву (т.1, а.с.178-182), у якому зазначив, що між Дніпровською міською радою та [PERSON] був укладений договір №298 від 26 жовтня 2012 року про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська (м.Дніпра). Після подання заповненої декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 16.04.2014 №ДП142141060087 комісією Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області було здійснено перевірку відомостей вказаної декларації та не встановлено будь-яких порушень, що стало підставою для її реєстрації та прийняття об`єкта до експлуатації. Таким чином, під час прийняття до експлуатації об`єкта: нежитлової будівлі по [ADDRESS] спортивно-оздоровчого призначення, органом державного архітектурно-будівельного контролю підтверджено відповідність побудованого об`єкта його призначенню (спортивно-оздоровчому), вимогам державних будівельних стандартів, норм та правил. Відповідно до положень ч.4 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудовники, що здійснюють будівництво закладів культури, фізичної культури та спорту, медичного і оздоровчого призначення, до яких віднесені і «Зали спортивні інші», не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Із вищенаведеного вбачається, що у зв`язку із будівництвом об`єкта спортивно-оздоровчого призначення класифікації «Зали спортивні інші», а саме Спортивно-оздоровчий комплекс (загальна площа - 737,8 кв. м., основна площа - 560,4 кв. м.) за адресою: [ADDRESS] , тому відсутній предмет Договору №298 від 26.10.2012 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м.Дніпра. Вказаний об`єкт нерухомості фактично використовується за призначенням, а саме як спортивно-оздоровчий комплекс, що підтверджується: договорами оренди №001/05/2014 від 10 травня 2014 року та №002/05/2014 від 10 травня 2014 року. Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. П.2 ч.4 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено, що у разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту замовники не залучаються. Так, прокурор в обґрунтування позову посилається на ч.3 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка хоч і міститься в тексті вказаного закону, але із застереженням, що дана норма відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону набирає чинності з 01 січня 2013 року. Таким чином, вищевказана норма на момент укладання договору «Про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська» №98 від 26.10.2012 року не мала чинності, а тому не може бути застосована. Зі змісту розділу 1 Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська (в редакції 2011 року) вбачається, що у разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту замовники не залучаються. Отже, обов`язок щодо сплати коштів за договором не виник у позивача до введення в експлуатацію об`єкта. Враховуючи те, що за даним договором було фактично побудовано та введено в експлуатацію об`єкт, який і надалі фактично використано як об`єкт, при будівництві якого пайовий внесок не сплачується, то відсутні підстави для стягнення відповідних коштів. Так, відповідно до п. 2.3. Договору №298 від 26 жовтня 2012 року проведення остаточного розрахунку величини пайової участі здійснюється після надання Забудовником документів про затвердження у встановленому порядку кошторисної вартості будівництва об`єкта, що вводиться експлуатацію, визначної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, або за фактичними показниками створених потужностей без застосування норм щодо граничного розміру пайової участі. Згідно з п.3.1.1. Договору Міська рада зобов`язана виконати розрахунок величини пайової участі належної до сплати замовнику. Відповідно до п. 4.1. Договору Замовник сплачує величину пайової участі вказану у п. 2.1. договору, у строки згідно із графіком (додаток №2 до договору) до спеціального фонду міського бюджету. Із додатку №2 до договору вбачається, що сума у 19 650, 21 грн. сплачена на дату підписання договору, а сума 147 355,59 грн. підлягає сплаті до прийняття об`єкта в експлуатацію. Сторонами не заперечується, що об`єкт, зазначений у п. 1.1. Договору, в експлуатацію не прийнятий, позивачем не було надано жодних доказів наявності остаточного кошторису вартості пайової участі та жодних вимог від Дніпровської міської ради до [PERSON] щодо сплати грошових коштів за договором не встановлено, а тому строк для сплати цих коштів не настав і заявлення даного позову є передчасним. Що стосується розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, то розділом 2 наявного в матеріалах справи Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська (в редакції 2011 року) визначення величини пайової участі, порядку її нарахування та сплати встановлюється відповідні формули для визначення цього розміру. Жодних розрахунків суми коштів, яка підлягає сплаті з урахуванням фактично побудованого об`єкту ,позивач до суду не надавав, сума основного боргу, яка є базою для всіх розрахунків чітко не визначена, а додаток до позовної заяви із її розрахунком такого розрахунку фактично не містить. При цьому, як вбачається з вищенаведених пунктів 2.3. та п. 3.1.1. договору, саме на міську раду покладено обов`язок здійснити розрахунок остаточної вартості пайової участі. Той розрахунок пайової участі, який надано в якості додатку № 1 по договору, не може вважатися остаточним, оскільки його було складено ще в момент підписання договору та до початку будь-якого будівництва. Посилаючись на усі вищезазначені обставини представник відповідача просив у позові відмовити. Прокурор надав відповідь на відзив, у якому вважав викладені у відзиві на позов факти та обставини, а також надані докази такими, що не спростовують законність позовних вимог прокурора. На його думку, у відповідачки не виник обов`язок по виконанню умов договору через фактичне використання створеного об`єкту будівництва як оздоровчо-спортивного комплексу, а не як автомийки. Так, представник відповідача, посилаючись на п. 2 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» стверджує, що [PERSON] збудувала заклад фізичної культури і спорту, тому не повинна залучатися до участі у розвитку інфраструктури міста та відповідно і сплати коштів пайової участі. З таким твердженням погодитися не можливо, оскільки воно суперечить нормам чинного законодавства України, а також фактичним обставинам справи, підтвердженими належними та допустимими доказами. Так, із наявних у справі документів вбачається, що у правовідносинах, що склалися між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою, було викладено домовленість про будівництво з дозволу Міської ради на земельній ділянці по [ADDRESS] автомийки (п.1. рішення), при цьому [PERSON] було зобов`язано проводити будівництво об`єкта відповідно до проектної документації (п. 3.5 рішення), перерахувати до спеціального фонду міського бюджету на розрахунковий рахунок банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області кошти пайової участі у розвитку інфраструктури м. Дніпропетровська в сумі 147355,59 грн. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2018 у справі №200/18511/14, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.06.2019, було відмовлено [PERSON] у задоволенні позову про визнання недійсним договору про пайову участь від 26.10.2012 (невиконання якого є предметом спору у справі №199/5983/14). При цьому судом встановлено, що вказаний договір між [PERSON] (забудовник) та Дніпропетровською міською є укладеним, а проектно-кошторисна документація, що міститься в матеріалах справи, вказує на те, що проектувалося будівництво саме автомийки. Тому з посиланням на ст.ст. 627, 628, 638 ЦК України суд зробив висновок, що у даних правовідносинах сторони, будучи вільними у виборі контрагенту у договорі, уклали вказаний договір та досягли згоди в усіх його істотних умовах. Щодо зазначення у Декларації про готовність об`єкту до експлуатації про цільове призначення об`єкту будівництва «Зали спортивні інші» суд зазначив, що позивач не довів, що даний об`єкт є закладом фізичної культури і оздоровчого призначення у розумінні ч.4 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», навпаки вбачав порушенням позивачем [PERSON] умов п. 3.2.1 договору, згідно з яким забудовник зобов`язаний здійснити будівництво об`єкта відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації. Умовами договору не було передбачено можливість Замовника збудувати інший об`єкт, ніж той, що передбачений договором, не передбачено сплату пайової участі, виходячи з класифікації фактично створеного об`єкта. Таким чином, порушення відповідачем умов договору про пайову участь, договору оренди земельної ділянки, зазначених рішень Дніпропетровської міської ради, які були обов`язковими для виконання збоку [PERSON] , а саме введення в експлуатацію збудованого приміщення з іншим кодом призначення, ніж було передбачено у договорах, рішеннях Міської ради та проектно-кошторисній документації, не може бути підставою для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язання сплати пайової участі до міського бюджету. У судовому засіданні прокурор позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник Дніпровської міської ради Борсук Ю.В. позов підтримав та просив його задовольнити, додатково зазначивши, що [PERSON] оскаржувала договір Договір №298 від 26.10.2012 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська, укладений між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою в особі директора фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради Дробітько І.П., однак рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.10.2018 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.06.2019 року, позивачу у задоволенні позову було відмовлено. Також надала пояснення з приводу звернення [PERSON] до ДМР із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій розміщено спортивно-оздоровчий комплекс, та пояснила, що 06.07.2016 року [PERSON] надала до ДМР клопотання про залишення без розгляду цього листа. Представник відповідача [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на наступне. Дійсно 26.10.2012 між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою в особі директора фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради Дробітько І.П. укладено Договір №298 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська. Після подання заповненої декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 16.04.2014 №ДП142141060087 комісією Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області було здійснено перевірку відомостей вказаної декларації та не встановлено будь-яких порушень, що стало підставою для її реєстрації та прийняття об`єкта до експлуатації. Таким чином, під час прийняття до експлуатації об`єкта: нежитлової будівлі по [ADDRESS] спортивно-оздоровчого призначення, органом державного архітектурно-будівельного контролю підтверджено відповідність побудованого об`єкта його призначенню (спортивно-оздоровчому), вимогам державних будівельних стандартів, норм та правил. 16.12.2015 року [PERSON] звернулася до ДМР із клопотанням на ім`я Міського голови про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій розміщено спортивно-оздоровчий комплекс (вх. №36/6880), однак дана заява Дніпровською міською радою не була розглянута та будь-якої відповіді не отримано. 10.03.2016 року [PERSON] повторно звернулася до ДМР із заявою на ім`я Міського голови про надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , зі зміною її цільового призначення (вх. №36/1319). Дійсно, 06.07.2016 року [PERSON] надала клопотання про залишення без розгляду її листа за вх. №36/1319 від 14.03.2016 (доповнення до клопотання від 18.12.2015 за вх. №36/6880). Таким чином, клопотання [PERSON] від 16.12.2015 року залишилось не розглянутим по теперішній час. Положеннями ч.4 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудовники, що здійснюють будівництво закладів культури, фізичної культури та спорту, медичного і оздоровчого призначення, до яких віднесені і «Зали спортивні інші», передбачено, що такі забудовники не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Оскільки [PERSON] здійснено будівництво об`єкта спортивно-оздоровчого призначення класифікації «Зали спортивні інші», а саме Спортивно-оздоровчий комплекс (загальна площа - 737,8 кв. м., основна площа - 560,4 кв. м.) за адресою: [ADDRESS] , тому відсутній предмет Договору №298 від 26.10.2012 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м.Дніпра. Відповідно до п. 2.3. Договору №298 від 26 жовтня 2012 року проведення остаточного розрахунку величини пайової участі здійснюється після надання Забудовником документів про затвердження у встановленому порядку кошторисної вартості будівництва об`єкта, що вводиться експлуатацію, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, або за фактичними показниками створених потужностей без застосування норм щодо граничного розміру пайової участі, однак такі документи надані не були. Згідно з п. 3.1.1. Договору Міська рада зобов`язана виконати розрахунок величини пайової участі належної до сплати замовнику, однак такий розрахунок ДМР не проведений. Відповідно до п. 4.1. Договору Замовник сплачує величину пайової участі вказану у п. 2.1. договору, у строки згідно із графіком (додаток №2 до договору) до спеціального фонду міського бюджету. Із додатку №2 до договору вбачається, що сума у 19 650, 21 грн. сплачена на дату підписання договору, а сума 147 355,59 грн. підлягає сплаті до прийняття об`єкта в експлуатацію. Сторонами не заперечується, що об`єкт, зазначений у п. 1.1. Договору, в експлуатацію не прийнятий, позивачем не було надано жодних доказів наявності остаточного кошторису вартості пайової участі та жодних вимог від Дніпровської міської ради до [PERSON] щодо сплати грошових коштів за договором не встановлено. Посилаючись на вказані обставини представник відповідача просив у позові відмовити. Представник третьої особи Фінансово-економічний департамент Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. Вислухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.10.2012 між [PERSON] та Дніпровською (Дніпропетровською) міською радою в особі директора фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради Дробітько І.П. укладено Договір №298 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська (т.1, а.с.15-17). Відповідно п.1.1 вказаного Договору, предметом Договору є здійснення оплати Забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету Забудовником у зв`язку із будівництвом автомийки, з урахуванням рішення міської ради від 14.10.2009 №30/51 за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 2.2 Договору передбачено, що кошти пайової участі сплачуються в повному обсязі до прийняття рішення по об`єкту єдиним платежем за графіком, який є невід`ємною частиною даного договору (додаток №2 до даного договору). Згідно з графіком сплати, величина пайової участі у розмірі 147 355,59 грн. повинна бути сплачена відповідачем до прийняття рішення по об`єкту. Відповідно до п. 2.3. Договору проведення остаточного розрахунку величини пайової участі здійснюється після надання Забудовником документів про затвердження у встановленому порядку кошторисної вартості будівництва об`єкта, що вводиться в експлуатацію, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, або за фактичними показниками створених потужностей без застосування норм щодо граничного розміру пайової участі. П.3.1.1 передбачено, що Міська рада зобов`язана: виконати розрахунок величини пайової участі належної до сплати Забудовником відповідно до Порядку, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.03.2007 №6/11 (зі змінами та доповненнями). Відповідно до п.1 розпорядження Дніпропетровського міського голови від 06.08.2013 №363-р «Про присвоєння адреси нежитловій будівлі по [ADDRESS] присвоєно нежитловій будівлі по [ADDRESS] адресу - [ADDRESS] . 16.04.2014 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації серії ДП №142141060027, а саме будівництво нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.23-26). У п.12. Декларації (техніко-економічні показники об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) зазначено опис об`єкта: спортивно-оздоровчий комплекс (загальна площа -737,8 кв.м, основна площа 560,4 кв.м) за адресою: [ADDRESS] . 29.04.2014 року за вих.№10/15-304 директором фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради Дробітько І.П. на адресу [PERSON] направлено листа, в якому вказано про наявність зареєстрованих Інспекцією ДАБК в Дніпропетровській області Декларації №ДП 08211058933 про початок будівельних робіт (об`єкт: Автомийка по [ADDRESS] ) та Декларації №ДП 142141060087 про готовність об`єкта до експуатації (об`єкт: Будівництво нежитлової будівлі; [ADDRESS] ) (т.1, а.с.22). Листом від 18.12.2016 за вх.36/6880 [PERSON] повідомила Дніпровську міську раду про розміщення спортивно-оздоровчого комплексу за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.212). Таким чином, Дніпровській міській раді було достовірно відомо, що [PERSON] збудовано замість автомийки, як зазначено в Договору №298 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська, інше майно, а саме: будівництво нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : спортивно-оздоровчий комплекс (загальна площа -737,8 кв.м, основна площа 560,4 кв.м. Листом від 18.12.2016 за вх..36/6880 [PERSON] повідомила Дніпровську міську раду про розміщення спортивно-оздоровчого комплексу за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.212). Відповідно до п.1 розпорядження Дніпропетровського міського голови від 06.08.2013 №363-р «Про присвоєння адреси нежитловій будівлі по [ADDRESS] присвоєно нежитловій будівлі по [ADDRESS] адресу - [ADDRESS] . (т.1, а.с.27). Рішенням Дніпровської міської ради №83/31 від 30.01.2013 року «Про поновлення права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] ) [PERSON] для проектування та будівництва автомийки), було поновлено право користування земельною ділянкою площею 0,0372 га [PERSON] , для проектування та будівництва автомийки по [ADDRESS] , шляхом укладання договору оренди земельної ділянки строком на два роки (т.1, а.с.54-56). Після цього жодні рішення про поновлення права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] не приймалися та суду для долучення до матеріалів справи не надані. 16.12.2015 року [PERSON] звернулася до ДМР із клопотанням на ім`я Міського голови про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій розміщено спортивно-оздоровчий комплекс (вх. №36/6880). По теперішній час дана заява Дніпровською міською радою не розглянута та будь-якої відповіді [PERSON] не надано, що підтвердила у судовому засіданні представник Дніпровської міської ради. 25.10.2018 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, про визнання договору недійсним, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.06.2019 року рішення залишене без змін (т.1, а.с.80-82, 83-85). У даному рішенні зазначено, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують, що на момент укладення договору відповідачу (ДМР) була надана документація щодо будівництва [PERSON] саме автомийки, а не об`єкта спортивно-оздоровчого призначення, тому будь-які порушення прав позивача з боку відповідача відсутні. Таким чином, судом було надано оцінку його дійсності (недійсності) саме на час його укладання 26.10.202 року. У той же час при розгляді даної справи суд звертає увагу на те, що предметом розгляду є стягнення суми за договором, де згідно з п.1.1. предметом Договору є здійснення оплати Забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету Забудовником у зв`язку із будівництвом автомийки, з урахуванням рішення міської ради від 14.10.2009 №30/51 за адресою: [ADDRESS] . На думку суду, у [PERSON] за вказаним договором не виникли зобов`язання щодо здійснення оплати величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м.Дніпра у зв`язку з будівництвом нежитлової будівлі - спортивно-оздоровчого комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із матеріалів справи вбачається та знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи та обставина, що Забудовник здійснив будівництво не автомийки, а Інспекцією ДАБК в Дніпропетровській області 16.04.2014 року зареєстровано Декларацію №ДП 142141060087 про готовність об`єкта до експлуатації, а саме будівництво нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.23-26). У п.12. Декларації (техніко-економічні показники об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) зазначено опис об`єкта: спортивно-оздоровчий комплекс (загальна площа -737,8 кв.м, основна площа 560,4 кв.м) за адресою: [ADDRESS] . Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України листом №8/15-36-15 від 13.02.2015, направленого [PERSON] на її звернення від 27.01.2015, повідомлено, що в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованій Інспекцією ДАБК в м.Дніпропетровську 16.04.2014 року зазначено код об`єкта будівництва 1265.9, який згідно з ДК 018-2000 відноситься до підкласу «Зали спортивні інші», що можуть бути віднесені до будівель фізичної культури і спорту. Листом від 09.11.2015 року виконком Індустріальної районної у м.Дніпропетровську розглянув та надав відповідь [PERSON] з приводу співпраці щодо відвідування безкоштовно спортивних груп та секцій дітьми пільгових категорій. (т.1, а.с.210-211). Згідно з договорами оренди від 10.05.2014 [PERSON] передала в оренду приміщення площею 187,0 кв.м ФОП [PERSON] для організації та проведення спортивних громадських заходів на суспільних засадах (т.1, а.с. 213-228). До матеріалів справи надані акти здачі-приймання послуг з оренди приміщення до договору оренди від 10.05.2014 за період 204-2019 р.р. (т.2, а.с.1-110). Відповідно до положень ч.4 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудовники, що здійснюють будівництво закладів культури, фізичної культури та спорту, медичного і оздоровчого призначення, до яких віднесені і «Зали спортивні інші», не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Із вищенаведеного вбачається, що у зв`язку із будівництвом об`єкта спортивно-оздоровчого призначення класифікації «Зали спортивні інші», а саме Спортивно-оздоровчий комплекс (загальна площа - 737,8 кв. м., основна площа - 560,4 кв. м.) за адресою: [ADDRESS] , тому відсутній предмет Договору №298 від 26.10.2012 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м.Дніпра. Вказаний об`єкт нерухомості фактично використовується за призначенням, а саме як спортивно-оздоровчий комплекс, що підтверджується: договорами оренди №001/05/2014 від 10 травня 2014 року та №002/05/2014 від 10 травня 2014 року. Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. П.2 ч.4 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено, що у разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту замовники не залучаються. У ході судового засідання було встановлено, що Прокурор м.Дніпропетровська звернувся до суду в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради з позовом [PERSON] , третя особа Фінансово-економічний департамент Дніпровської міської ради, про стягнення заборгованості за договором, де предметом якого згідно у п.1.1. вказано здійснення оплати Забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету Забудовником у зв`язку із будівництвом автомийки, з урахуванням рішення міської ради від 14.10.2009 №30/51 за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, при з`ясуванні обставин будівництва [PERSON] об`єкта спортивно-оздоровчого призначення - спортивно-оздоровчого комплексу (загальна площа - 737,8 кв. м., основна площа - 560,4 кв. м.) за адресою: [ADDRESS] , оскільки у Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованій Інспекцією ДАБК в м.Дніпропетровську 16.04.2014 року зазначено код об`єкта будівництва 1265.9, Дніпровська міська рада не ініціювала питання стосовно внесення змін до Договору №298 від 26.10.2012 з приводу відображення такої інформації та реагування щодо її невідповідності умовам договору. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що судом встановлена невідповідність заявлених позовних вимог умовам укладеного між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою в особі директора фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради Дробітько І.П. Договору №298 через їх невиконання обома сторонами (зокрема п.1.1, 2.3, 3.1.1, 3.1.2, 3.2.1, 3.2.2, , 3.3.1, 3.3.2, 3.2.3) про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська, тому суд вважає у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed