Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Самойленко П.М. 18.12.2017 року звернувся до суду з позовом про відшкодування у порядку регресу збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з [PERSON] . Посилається на те що, 15.04.2016 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8116283, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «Daf», державний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 30.10.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daf», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , транспортного засобу «Hyundai», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] . Внаслідок даної ДТП транспортному засобу «Hyundai», державний номер [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень. Згідно постанови Оболонського районного суду м.Києва від 10.02.2017 року вищевказана ДТП відбулась внаслідок порушення ПДР України відповідачем [PERSON] . До позивача звернулася власниця пошкодженого автомобіля «Hyundai», державний номер [NUMBER] [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АЕ/8116283. Позивачем було складено страховий акт №ОЦ/123/450/17/0140 від 03.07.2017 року, на підставі якого їй позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 99000,00 грн. З моменту ДТП по теперішній час відповідач не повідомляв позивача про дану ДТП, відповідно ним було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/8116283 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення позивача про настання страхового випадку. На підставі постанови Оболонського районного суду м.Києва від 10.02.2017 року у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченому ним страхового відшкодування. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 99000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав письмове клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки дане ДТП ним вчинено не було. У строк встановлений судом ним не подавався до суду відзив на позов або будь-які докази чи клопотання. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце його проведення, подав заяву про розгляд справи без його присутності. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15.04.2016 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та третьою особою [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8116283, відповідно до умов якого ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «Daf», державний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. З копії постанови Оболонського районного суду м.Києва від 10.02.2017 року по справі №756/2009/17, номер провадження 3-1478/17 встановлено, що [PERSON] 30.10.2016 року о 02 год. 39 хв. керуючи автомобілем «Daf», державний номер [NUMBER] з напівпричепом Floor Fla державний номер [NUMBER] по пр. Московському,32 в м.Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на нерухомий припаркований автомобіль «Hyundai», державний номер [NUMBER] та припаркований автомобіль «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, [PERSON] 30.10.2016 року о 02 год. 39 хв. керуючи автомобілем «Daf», державний номер [NUMBER] з напівпричепом Floor Fla державний номер [NUMBER] по пр. Московському,32 в м.Києві та будучи причетним до ДТП залишив місце пригоди. Таким чином [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України. Дана постанова набрала законної сили 21.02.2017 року. Відповідачем [PERSON] до суду не подавалися будь-які докази на підтвердження оскарження ним даної постанови або її скасування в апеляційному порядку. 06.03.2017 року власниця пошкодженого автомобіля «Hyundai», державний номер [NUMBER] Абушова [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з повідомленням про дану ДТП, а 28.03.2017 року подала заяву про страхове відшкодування за Полісом №АЕ/8116283 від 15.04.2016 року. З копії страхового акту №ОЦ/123/450/17/0140 від 03.07.2017 року встановлено, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було визначено розмір страхового відшкодування у сумі 99000 грн. завданого власниці автомобіля «Hyundai», державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування власниці автомобіля «Hyundai», державний номер [NUMBER] [PERSON] у розмірі 99000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №726 від 04.07.2017 року). Відповідно до копії полісу №АЕ/8116283 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 16.04.2016 року по 15.04.2017 року [PERSON] [PERSON] (далі - страхувальник) застрахував у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - страховик) транспортний засіб марки «Daf», державний номер [NUMBER] , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майна за вказаним полісом складає 100000 грн. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода є підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Відповідно до положень ст.999 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України( законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону №1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. При цьому, коли деліктні відносини поєднуються із правовідносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язані в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. За умов, передбачених положеннями ст.38 Закону №1961-IV цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ст.1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Однак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону №1961-IV). Згідно п.12.1 ст.12 Закону №1961-IV страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Положеннями ст.29 Закону №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved