Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Представник позивачки позовні вимоги мотивує тим, що з 12.03.2016 [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася. Дитина проживає з позивачкою, коштів, які надає відповідач на її утримання не вистачає на покриття всіх витрат. Відповідач працездатний, інших дітей на утриманні немає. За час перебування у шлюбі сторонами було придбано майно, зокрема 23.05.2019 за спільні кошти було придбано автомобіль DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, д.н. [NUMBER] , який зареєстровано на відповідача, середньоринкова вартість якого станом на 14.08.2020 становить 87885,00 грн. Згодом даний автомобіль відповідачем було реалізовано. Тому просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення донькою повноліття; стягнути з [PERSON] 43942,50 грн. грошової компенсації, що складає 1/2 частину вартості майна - автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску; стягнути із відповідача на користь позивачки судові витрати: витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 1681,60 грн. витрати на виготовлення довідки про вартість автомобіля у сумі 200,00 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача адвокат Ющенко А.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, пояснили та у відзиві зазначили, що фактично відповідач з 17.03.2019 перестав мешкати спільно з позивачкою і саме з цього моменту можна вважати, що шлюбні відносини було закінчено. Вважає неможливим залишення прізвища « [PERSON] » за позивачкою, так як вона на даний час проживає з іншою людиною, тому змінити це прізвище на те, яке в неї існувало до шлюбу. Позивачем щомісяця надавались [PERSON] кошти для утримання доньки в сумі від 1000 грн. до 1800 грн., а також ним сплачується гуртки які дитина відвідує, що складає 500 грн., також здійснюється плата за Нижньосироватський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Золотий ключик» Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області у розмірі від 420,00 грн. до 500,00 грн. починаючи з 2019 року, крім того здійснюється придбання речей для відповідного періоду та за необхідності в залежності від зношеності речі та підростання дитини. Позивачка жодним чином не зазначає на які саме витрати їй не вистачає коштів щодо утримання спільної дитини. Позивачка з 17.09.2019 не мала жодних претензій щодо розміру наданих відповідачем коштів. Крім того, спірний автомобіль був придбаний після того, як відповідач почав мешкати окремо та за кошти, які відповідач отримав у борг у [PERSON] в розмірі 1500 доларів США. Повернення вказаних коштів здійснювалось самостійно, а не спільно. Вважає, що вказаний автомобіль є його особистою приватною власністю. Також ним було проведено ремонтні робот вказаного автомобіля на суму 18140,00 грн. Було витрачено кошти і на придбання вказаних деталей для їх заміни на загальну суму 14550,00 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.10.2020 вартість автомобіля з урахуванням його технічного стану склала 30000,00 грн. Просить прийняти рішення, яким шлюб розірвати; стягнути аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до 6 років), що становить з 1 липня 2020 року - 1859,00 грн., а в іншій частині позовних вимог відмовити за їх необґрунтованістю. Представник відповідача у судовому засіданні додав також те, що в разі якщо суд дійде висновку про те, що спірний автомобіль є власністю подружжя, просить стягнути суму згідно звіту про незалежну оцінку майна, а не згідно довідки вартості автомобіля, яка не є належним доказом. (а.с. 32-34) З наданої відповіді на відзив убачається, що зміна прізвища особи на дошлюбне залежить виключно від її волевиявлення, позивачка наполягає на стягнення аліментів у розмірі 2000грн. і не ставить під сумнів факт систематичного надання матеріальної допомоги відповідачем, також просить компенсувати їй половину вартості спірного автомобіля, оскільки він був придбаний саме у шлюбі. Зазначає, що розписка про те, що громадянка [PERSON] , надала позику складена фіктивно, лише з метою, подальшого уникнення поділу спільного майна подружжя.(а.с.49-52) Заперечення обґрунтовані тим, що залишення прізвища « [PERSON] » за позивачкою буде порушувати моральні та етичні принципи відповідача, не обґрунтовано суму аліментів у розмірі саме 2000грн., а автомобіль було продано вже після того, як сторони почали мешкати окремо, тому згоди позивачки отримувати було не потрібно. (а.с. 60-62) Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 12.03.2016 позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, хоча відповідач систематично надає кошти та купує їй речі (а.с. 8). Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні стосунки припинено з 17.03.2019, як зазначив відповідач і позивачка цієї дати не оспорювала, мешкають окремо. З урахуванням того, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливе, оскільки сторони не бажають проживати разом як подружжя, укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За таких обставин, з урахуванням обставин, передбачених положеннями ст. 182 СК України, фактичних обставин справи та наданих доказів, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення донькою повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2020 на користь позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~До розірвання шлюбу кожен із подружжя може вимагати поділу спільного майна у будь-який час. Позовна давність до таких вимог не застосовується (ч. 1 ст. 72 СК). Це правило підвищує можливості судового захисту майнових прав та інтересів подружжя. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У частині першій статті 61СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Так, позивачка [PERSON] вважає, що автомобіль DAEWOO NUBIRA,1998 року випуску є спільним майном подружжя з підстав, викладених у позові і просить суд, враховуючи те, що цей автомобіль проданий іншій особі і вона не вміє керувати т.з., стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію, яка складає Ѕ частину вартості автомобіля в сумі 43\~942 грн. 50 коп. згідно довідки про вартість, наданої суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , середньоринкова вартість аналогічного автомобіля станом на 14.08.2020 р. становить 87 885 грн. (а.с. 13-15) У свою чергу, відповідач [PERSON] вважає автомобіль DAEWOO NUBIRA,1998 року випуску таким, що є його особистою власністю, так як був придбаний за особисті кошти для власних потреб і в той період часу, коли він вже не проживав однією сім`єю із позивачкою. Однак, суд не може погодитися з такими доводами відповідача та його представника, враховуючи наступне. Зокрема, як убачається із довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області від 04.08.2020 року (а.с. 12) згідно з обліковими даними ЄДР МВС з 12.03.2016 станом на 14.07.2020 за громадянином [PERSON] зареєстровано транспортні засоби: -23.05.2019 - автомобіль DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, зеленого кольору; -08.11.2017 - автомобіль 3A3-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, який 30.03.2019 перереєстровано на іншого власника; -23.08.2016 - автомобіль ВАЗ 21093, 1992 року випуску, який 31.10.2017 перереєстровано на іншого власника; -09.07.2015 - автомобіль ВАЗ 21103 2001 року випуску, який 10.08.2016 перереєстровано на\~іншого власника. Тобто, починаючи з 2015 року у власності відповідача було декілька автомобілів, в тому числі, і в період шлюбу 2016-2019 р.р. Згідно Акту огляду реалізованого транспортного засобу від 13.10.2020 року на підставі договору купівлі-продажу, новим власником автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, зеленого кольору є [PERSON] . (а.с. 37) Станом на день продажу спірного автомобіля, тобто 13.10.2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Як пояснили сторони та свідки у судовому засіданні, а саме [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, що автомобіль ВАЗ 21103 був подарований сину у 2015 році, коли він ще не був у шлюбі, а потім продав цю машину і діти добавили кошти, які їм подарували на весілля і купили іншу машину, потім продали, додали кошти і знову купили іншу машину. У середині травня 2019 року, а саме 18.05., [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 1\~500 доларів США для придбання автомобіля згідно розписки на а.с. 41 і дані обставини підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] , у визначений строк гроші повернув. З цього слідує, що сторони, перебуваючи у шлюбі, придбавали декілька транспортних засобів за спільні кошти, і хоча припинили спільно проживати з 17.03.2019 і частину коштів на придбання спірного автомобіля відповідач позичав у [PERSON] , але покупка цього автомобіля супроводжувалася продажем попереднього автомобіля та виручені кошти вкладалися на придбання іншого транспортного засобу. А тому, на думку суду, автомобіль DAEWOO NUBIRA, 1998 року є спільним майном подружжя і підлягає поділу у відповідності до вищевказаних положень Сімейного кодексу України у рівних частинах. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Що ж стосується вартості автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року, слід зазначити, що згідно довідки про вартість, наданої суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , середньоринкова вартість аналогічного автомобіля станом на 14.08.2020 р. становить 87 885 грн. (а.с. 13-15) В той же час, відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість об`єкта оцінки - колісного транспортного засобу DAEWOO NUBIRA (легковий-загальний седан -В), 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , станом на дату оцінки- 19.02.2021 року, з заокругленням склала: 56 070,00 грн. (а.с.87-88) Відповідно до ст. ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статями 77-80 ЦПК України визначена поняття належності, допустимості, достатності, достовірності доказів. Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про обгрунтованість саме Звіту про незалежну оцінку майна, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , надану суду представником відповідача, так як він відображає повну інформацію щодо конкретного т.з. - DAEWOO NUBIRA (легковий-загальний седан -В), 1998 року випуску, був безпосередньо оглянутий спеціалістом з наведенням мотивувань, розрахунків, таблиць, фотокарток тощо. Довідка ж про вартість, наданої суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] складена за аналогічним КТЗ і вказана орієнтована вартість. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України, та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди- виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 28 035 грн. грошової компенсації, що складає 1/2 частину вартості майна - автомобіля DAEWOO NUBIRA,1998 року випуску. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 1 681,60 грн. та витрати за виготовлення довідки про вартість автомобіля у сумі 200,00 грн. \~ \~ \~ \~Що ж стосується витрат на правничу допомогу, то на підставі ст. 137 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 2500 грн., адже саме ця сума була сплачена нею на правничу допомогу, що підтверджується наданими представником позивача документами.

Outcome: partial