Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Приватний нотаріус Камянського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно [PERSON]янської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 28 грудня 2017 року нею було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]янське Дніпропетровської області, укладений між [PERSON] (продавець), від імені якого діяла відповідач по справі [PERSON] за довіреністю №1-2458 від 16 грудня 2017 року посвідченого державним нотаріусом [PERSON]янської нотаріальної контори [PERSON], та відповідачем [PERSON] з іншої сторони як покупця. Після посвідчення правочину, позивачу стало відомо, що 28 грудня 2017 року тобто в день укладання договору продавець [PERSON] помер. Про це позивача та нотаріуса повідомлено не було. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] знаючи про смерть продавця та розуміючи, що дія довіреності припинена, навмисно не повідомила про смерть продавця її та покупця. На підставі викладеного просить визнати недійсним укладений та посвідчений нею договір купівлі-продажу квартири, зобовязати сторони правочину повернути у натурі все, що вони одержали на виконання цього договору. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов визнала частково в частині реституції. Відповідач [PERSON] та її представник в в судове засідання не зявилися, надали суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, надали відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнали частково, в частині застосування реституції, в іншій частині вказує, що в дійсності не знала про смерть [PERSON], оскільки в 13.00 годин 28 грудня 2017 року вона відвідувала його в лікарні і він ще був живий. Після цього вона поїхала до нотаріуса для укладання договору близько 15.00 годин, де нею було вчинено вищезазначений правочин. Після укладання правочину їй за телефоном повідомили пз лікарні про смерть [PERSON]. Вона на момент укладання договору про його смерть не знала, а тому не мала на меті ввести в оману покупця та нотаріуса. Тому вважає, що даний правочин внаслідок викладених обставин є нікчемним. Просить задовольнити позов частково. У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 28 грудня 2017 року приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]янське Дніпропетровської області, укладений між [PERSON] (продавець), від імені якого діяла відповідач по справі [PERSON] за довіреністю №1-2458 від 16 грудня 2017 року посвідченого державним нотаріусом [PERSON]янської нотаріальної контори [PERSON] /а.с. 5, 6/, та відповідачем [PERSON] з іншої сторони як покупця /а.с. 4/. Після посвідчення правочину, позивачу стало відомо, що 28 грудня 2017 року тобто в день укладання договору продавець [PERSON] помер /а.с.7/. Про це позивача та нотаріуса повідомлено не було. Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 248 ЦК України N 435-IV, 16.01.2003, Представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Згідно ст. 215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до положень\~ст. 236 Цивільного кодексу України, моментом недійсності нікчемного правочину є момент його вчинення. Але якщо недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи доводи позивача, та відповідача [PERSON] та як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу квартири було укладено сторонами без додержання умов закону, а саме на момент укладання договору відсутня сторона правочину. Таким чином, при укладенні вказаного договору не дотримано положення законодавства щодо волевиявлення та наявності сторони на укладання правочину, у звязку з чим суд приходить до висновку, що укладений сторонами договір є нікчемним в силу закону. Оскільки даний договір є нікчемним, тому визнання його недійсним додатково судом не вимагається. Відповідно до ст. 216 ЦКУкраїни аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність заявлених за позовом вимог про повернення сторін у первісний стан та зобовязання сторін повернути сторонам у натурі все, що вони одержали на виконання цього договору. Заперечень та доказів на підтвердження заперечень відповідач не надав. Позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та користь держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial