Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 08.11.2005 року між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №HAС0АК08950035, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 67212 грн. с терміном повернення до 07.11.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 03.04.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 214127,52 грн. та судові витрати в розмірі 2141,28 грн. В судове засідання представник позивача Мірошниченко С.І. не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, а також надав розрахунок заборгованості за кредитом договором з урахуванням суми яка була стягнута рішенням суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: 08.11.2005 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №HAС0АК08950035, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 67212 грн. с терміном повернення до 07.11.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору (а.с.8-9,10). Згідно до ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов'язання. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2011 року, з відповідача була стягнута заборгованість у розмірі 389531,02 грн., з якої 26130,09 грн. - заборгованість за кредитом, 37502,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 19101,72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 306796,49 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором (а.с.4). З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що позивач обґрунтовує заборгованість за кредитним договором, з урахуванням стягнутої заборгованості за рішенням суду, в розмірі 214127,49 грн., при цьому зазначає, що заборгованість за кредитом відсутня, 28270,90 грн. - заборгованість за відсотками, 4610,76 грн. - заборгованість з комісії, 181245,86 грн. - заборгованість з пені, яка утворилася на думку позивача станом на 03.04.2015 року (а.с.46-50). Пунктом 1 частиною 2 статті 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з ксерокопії кредитного договору №HAС0АК08950035від 08.11.2005 року, строковий кредит [PERSON] надано на строк до 07.11.2012 року (а.с.8-9). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статті 257 і 258 передбачають два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законодавством встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії договору, як з певними моментами, які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином в даних правовідносинах стягнення пені повинно обмежуватися останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз'яснено судам у п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи, що розмір заборгованості за кредитним договором №HAС0АК08950035 від 08.11.2005 року, було стягнуто за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2011 року, при цьому розмір пені стягнутий за цим рішенням в сумі 306746,49 грн. майже в 12 разів перевищує суму тіла кредиту, яка складала 26130,09 грн. та наявність інших обставин, які мають істотне значення та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, закріплених в ст.3 ЦК України, зокрема принципу справедливості та розумності, суд вважає, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача слід зменшити до 1 грн., на підставі ч.3 ст.551 ЦК України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, а відповідач, як на підставу своїх заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов, підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 32882,66 грн., з якої 28270,90 грн. - заборгованість за відсотками, 4610,76 грн. - заборгованість з комісії, 1 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Outcome: partial