Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 06 вересня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9298.96 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ Приватбанк Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, в звязку з чим станом на 09 лютого 2014 року має заборгованість 16765,84 грн. В зв'язку з вищевикладеним представник позивача, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість у розмірі 16765,84 грн. за кредитним договором № б/н від 06 вересня 2012 року; судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Колодій Ю.А. не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, викликався належним чином, причини неявки суду невідомі, суд вважає за можливе згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 1049, 1054 ЦК передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки позовні вимоги, законні, обґрунтовані, підтвердженні наявними у справі доказами, вони підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved