Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Прокуратура м. Ужгорода в інтересах Ужгородської міської ради, державної інспекції сільського господарства у Закарпатській області, звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0263 га, що за адресою: [ADDRESS] (встановлено металевий паркан). Факт самовільного зайняття підтверджується: актом обстеження земельної ділянки №27 від 25.09.2014 року, актом перевірки державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 25.09.2014 року про дотримання вимог земельного законодавства, планом самовільно зайнятої земельної ділянки, приписом від 25.09.2014 року, постановою про накладення адміністративного стягнення, розрахунком розміру шкоди, завданої [PERSON] внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 25.09.2014 року. Відповідач ухиляється від звільнення вказаної земельної ділянки, на приписи державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області не реагує. В добровільному порядку спірна земельна ділянка відповідачем не повернута власнику, територіальній громаді м. Ужгорода. Відмова власника звільнити самовільно зайняту земельну ділянку обмежує законного власника вправі розпоряджатися вказаною земельною ділянкою та використовувати її за призначенням, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Необхідність захисту інтересів держави покладає на прокуратуру обов'язок представництва держави в суді відповідно до ч.2 ст.121 Конституції України. Просить зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0263 га, за адресою: [ADDRESS], приведення її у стан, придатний для використання за призначенням, шляхом демонтажу самовільно збудованих будівель та споруд та стягнути з нього завдану шкоду в сумі 1487,12 грн. Прокурор прокуратури м. Ужгорода Дробиняк Ю.М. в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав повністю та просив суд такий задоволити. Представник Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Однак, надав суду заяву, в якій просив суду розглянути справу у його відсутності, задоволивши позовні вимоги. [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать повернутий конверт з повідомленням про розгляд справи, з відміткою про повернення за терміном зберігання. Про причини неявки суд не повідомив, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 22.09.2008 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0635 га, що за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0263 га за адресою: [ADDRESS]. Факт самовільного зайняття вказаної земельної ділянки підтверджується актом обстеження земельної ділянки №27 від 25.09.2014 року, актом перевірки державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 25.09.2014 року про дотримання вимог земельного законодавства, планом самовільно зайнятої земельної ділянки, приписом від 25.09.2014 року, постановою про накладення адміністративного стягнення. Однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідач припис державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 25.09.2014 року та постанову про накладення адміністративного стягнення № 00000316 від 30.09.2014 року не виконує. Ці обставини підтверджені дослідженими доказами. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), для одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації. Ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Згідно п.22 Постанови Пленуму ВСС з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Враховуючи те, що [PERSON] не вжито жодних заходів до звільнення самовільно зайнятої ним земельної ділянки, вважаю, що приведення земельної ділянки у придатний до використання стан, шляхом знесення металевого паркану на самовільно зайнятій земельній ділянці, цілком відповідає характеру правопорушення та наслідкам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги прокуратура м. Ужгорода в інтересах Ужгородської міської ради, державної інспекції сільського господарства у Закарпатській області в частині звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, приведення її у стан, придатний для використання за призначенням, є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Крім того, як встановлено в судовому засіданні позивач просить стягнути з відповідача шкоду заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Як слідує з наданого суду державним інспектором сільського господарства розрахунку розміру шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (у межах населеного пункту), розмір заподіяної шкоди становить 1487,12 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved