Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19.11.2007 року між відповідачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3100,00грн на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.10.2013 року склала: 12416,61 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3085,00 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6404,45грн,заборгованість за пенею та комісією- 2097,87грн, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина)- 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 579,36 грн. В звязку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вищезазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представника позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в них. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Пояснив,що позивач не надав належних доказі у підтвердження позовних вимог. Тричі змінював кредитний ліміт, фактично не змінюючи суму ліміту. Звернув увагу суду на пропущення строку позовної давності позивачем. Перевіривши матеріали справи та доводи сторін, суд вважає, уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 19.11.2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3100,00грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Із копії витягу Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається,що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов»язків ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв»язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с.20). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2,п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг,де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку,і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити(зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те,що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві(а.с.10). Відповідно до ст..634 ЦК України,договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 2 ст.639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася. Відповідно до ст..207 ЦК України правочин ( в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст,зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Отже, як вбачається з матеріалів справи зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, а саме: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким, чином, між Банком та Позичальником укладений договір у письмовій формі. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов»язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.10.2013 року склала: 12416,61 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3085,00 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6404,45грн,заборгованість за пенею та комісією- 2097,87грн, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина)- 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 579,36 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.113-115). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки представник позивача не надав суду жодних доказів, які б спростовували вказану суму заборгованості відповідача перед Банком. Що стосується посилання представника відповідача на те,що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом , то суд з таким твердженням не погоджується,з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 257 ЦКУкраїни,загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст..253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язаного його початок. Згідно Умов та Правил картковий рахунок це поточний рахунок,на якому враховуються операції по платіжній картці. Згідно п.9.3 Умов та Правил « Картрахунки відкриті на невизначений строк». Відповідно до п.3.1 Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже строк перевипущеної картки № 4149605356929513 має термін дії до останнього дня 11/2011 року, що підтверджується довідкою ПАТ КБ ПриватБанку №30.1.0.0/2-20160517/3354 від 18.05.2016 року (а.с.89). Доказів щодо іншого терміну дії картки відповідач не надав. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно правових відносин, які поєднані в одне ціле Кредитний договір:Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці.У зв»язку із відновленою кредитною лінією, що може використовуватися неодноразово та визначеному у відсотках обов»язкового щомісячного платежу,що може змінюватись пропорційно від величини погашень клієнта, безпосередньо залежить строк виходу кредиту на прострочку повністю(дата останнього невиконаного щомісячного платежу), а отже і строки виконання зобов»язання та строки позовної давності вимог банку повинні обчислюватись з моменту настання строку погашення останнього чергового платежу, тобто з 12/2011 року( наступний місяць після закінчення строку дії картки. Як вбачається з матеріалів справи термін дії картки 11/2011 року + 3 роки(строк позовної давності), отже строк позовної давності спливає 11/2014 року,а позивач звернувся до суду з позовом 04.12.2013 року, тобто до спливу строку позовної давності. Дана позиція підтверджена висновками ВССУ від 19.03.2014 року No 6-14цс14 та 18.06.2014 року №6-61цс, а саме «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) починається зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а незакінченням строку дії договору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved