Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку у розмірі 106000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21М-08 від 10.10.2008 року, відповідно до якого [PERSON] 10.10.2008 року отримала кредит у розмірі 87000,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном повернення 02.10.2013 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банком було укладено: договір поруки № 21М-08/1 від 10.10.2008 року з відповідачем [PERSON] Відповідачка [PERSON] у встановлені договором строки зобовязання з повернення кредиту не виконала, у звязку з чим Банк звернувся з позовом до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з відповідачів у солідарному порядку, станом на 02.03.2017 року на загальну суму 106000,00грн, а саме: заборгованість за кредитом 78469,44, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 27530,56 грн., крім того просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку витрати на сплату судового збору у розмірі 1600грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позові просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність суду не надали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21М-08 від 10.10.2008 року, відповідно до якого [PERSON] 10.10.2008 року отримала кредит у розмірі 87000,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном повернення 02.10.2013 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банком було укладено: договір поруки № 21М-08/1 від 10.10.2008 року з відповідачем [PERSON] Відповідачка [PERSON] у встановлені договором строки зобовязання з повернення кредиту не виконала, у звязку з чим Банк звернувся з позовом до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з відповідачів у солідарному порядку, станом на 02.03.2017 року на загальну суму 106000,00грн, а саме: заборгованість за кредитом 78469,44, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 27530,56 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобовязання за даним кредитним договором виконав. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Враховуючи, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідачів [PERSON], [PERSON] слід стягнути у солідарному порядку на користь позивача: заборгованість за кредитом 106000,00 гривень задовольнивши позов. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст. 526, 554, 610, 612, 614, 615, 651, ст. 1049, ст. 1054 ЦК України,

Outcome: approved