Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Сукноваленко Є.В. звернувся до суду з позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 2003157898 від 25.03.2013 року у розмірі 30 189,13 грн. Також представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 301,89 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. Одночасно, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач - повторно не з'явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим, суд, виходячи зі змісту ст. 169 ЦПК України, вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, тобто відповідач не скористався своїм правом з власної ініціативи та за власним волевиявленням. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.09.2014 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 25.03.2013 року між ЗАТ «ОТП Банк» та громадянином [PERSON] був укладений кредитний договір № 2003157898, згідно із яким позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 24 850 грн., для придбання товарів та послуг, з кінцевим строком повернення кредиту 25.03.2016 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом зі сплатою 0,01 % річних, та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами, відповідно до п. 1.4.7 кредитного договору, а саме згідно графіку погашення кредиту. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується рахунком на оплату № 102 від 25.03.2013 року та видатковою накладною № 65 від 25.03.2013 року. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 1.4.4 кредитного договору проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Згідно з п. 1.4.5 кредитного договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, не погашає кредит, не сплачує відсотки. Станом на 20.03.2014 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 30 189,13 грн., у тому числі: сума заборгованості за наданим кредитом - 24 850 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1,82 грн.; сума комісії - 5 337,31 грн. Таким чином, [PERSON] неналежним чином виконував прийняті ним зобов'язання щодо погашення кредиту та процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом та прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до п. 1.5.4, п. 1.5.5 кредитного договору № 2003157898 від 25.03.2013 року у разі недотримання позичальником умов цього договору кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та можливих штрафних санкцій. Претензія-вимога про виконання позичальником умов укладеного кредитного договору та погашення виниклого боргу за цим договором направлялася банком [PERSON] 19.12.2013 року за вих. № 200072541. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником договірних зобов'язань з повернення кредиту за кредитним договором № 2003157898 від 25.03.2013 року та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом на дострокове повернення в такому разі кредиту, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 30 189,13 грн., у тому числі: сума заборгованості за наданим кредитом - 24 850 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1,82 грн.; сума комісії - 5 337,31 грн. Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № 2340 від 27.03.2014 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 301,89 грн. Окрім того, судом встановлено, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є належним позивачем по справі, оскільки до нього перейшли права вимоги за кредитним договором № 2003157898 від 25.03.2013 року у зв'язку з укладенням договору факторингу № 18/12/2013 від 18.12.2013 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк». Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved