Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] . [PERSON] ще за життя склала заповіт, яким вказаний будинок заповіла [PERSON] , 1999 року народження. Оскільки позивач в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України одноосібно прийняла спадщину за [PERSON] , однак їй було відмовлено нотаріусом в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 28 грудня 2020 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом представника [PERSON] адвоката Муругова Вячеслава Олександровича до Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. Ухвалою цього ж суду від 27 травня 2021 року до участі у даній справі залучено правонаступника відповідача Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області Тур`є-Реметівську сільську раду Ужгородського району. У підготовче судове засідання [PERSON] та її представник адвокат Муругов В.О. не з`явилися, однак останній подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без їх участі. Представник Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та не заперечила щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] в с. Тур`я Бистра Перечинського району Закарпатської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 17 червня 2016 року (а. с. 9). Також встановлено, що згідно довідок виконкому Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON] , яка померла [INFO] , являлася головою домогосподарства [ADDRESS] , де на момент смерті була одноосібно зареєстрована та постійно там проживала (а. с. 13, 14, 67). Крім цього встановлено, що [PERSON] на випадок смерті належний їй житловий будинок [ADDRESS] та все своє майно, яке належало їй на той час та належатиме на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та на що за законом вона буде мати право, заповіла [PERSON] , 1999 року народження, мешканці с. Порошково Перечинського району, про що свідчить заповіт від 13 березня 2013 року, посвідчений секретарем виконкому Тур`я-Бистрянської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №07 (а. с. 18). Згідно повідомлення в.о. завідувача Перечинської державної нотаріальної контори №07/01-16 від 15 січня 2021 року, виданого на підставі інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) і (заповіти/спадкові договори) спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] відсутня (а. с. 42). Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , [INFO] , на момент смерті спадкодавця ( [INFO] )\~ була неповнолітньою,\~ тому в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину за [PERSON] . Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 27/01-16 від 19 жовтня 2020 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] , відсутній (а. с. 16). Відсутність відомостей про реєстрацію права власності на вказаний будинок в архіві БТІ та відповідних реєстрах підтверджується повідомленням Перечинської районної ради Закарпатської області №07-06/Г-92 від 11 вересня 2020 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 222939037 від 07 вересня 2020 року (а. с. 15, 17). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1217, 1223 ЦК України). Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що ні [PERSON] , ні батьки такої в її інтересах протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилися від спадщини, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено (а. с. 14, 42, 67), тому позивач прийняла таку одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до квитанції № 0611440165 від 14 грудня 2020 року позивачем сплачено 840,80 грн. судового збору (а. с. 31). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, [PERSON] з державного бюджету слід повернути 420,40 грн. (840,80 грн. х 50%), а інші 50% судового збору стягнути на її користь з Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району, що відповідає положенням ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved