Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Представник позивача подав до суду позовну заяву в якій просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ГРИФОН КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором від 05.10.2012 року в розмірі 47\~980,65 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 05.10.2012 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ «ФІДОБАНК» був укладений кредитний договір відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 50 000 грн., зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, зі сплатою 35 процентів річних та формою погашення ануїтет. 29.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРИФОН КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення права вимоги № 10, у відповідності до умов якого було замінено кредитора в зобовязаннях, які виникли, на підставі кредитного договору від 05.10.2012 р. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору кредиту, за відповідачем перед банком виникла заборгованість по оплаті передбачених кредитним договором платежів. Відповідач не здійснює жодних дій для погашення заборгованості. Відповідач та представник відповідача неодноразово викликалися до суду, в судове засідання не зявилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, погоджувався на заочний розгляд справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом, 05.10.2012 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ «ФІДОБАНК» був укладений кредитний договір відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 50 000 грн., зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, зі сплатою 35 процентів річних та формою погашення ануїтет. 29.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРИФОН КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення права вимоги № 10, у відповідності до умов якого було замінено кредитора в зобовязаннях, які виникли, на підставі кредитного договору від 05.10.2012 р. Пунктом 1.4 договору кредиту встановлено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно 20 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. При цьому, повернення кредиту, сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком погашення, наведеним в додатку № 2 до цього договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, тоді воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України визначено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Частиною 2 ст.1050 Цивільного Кодексу України передбачено, якщо договором встановлено обовязок позичальником повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася, та сплати процентів. В порушення положень кредитного договору відповідач не виконує зобовязання щодо погашення суми кредиту та сплати процентів за його користування в строки та розмірі, визначених договором, внаслідок невиконання зобовязань за кредитним договором, за ним перед банком виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 20.08.2014 року за відповідачем по укладеному позивачем кредитному договору наявна заборгованість в розмірі 47980,65 грн., яка складається з: - 47395,39 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; - 585,26 грн. - прострочені нараховані проценти. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З урахуванням викладеного, та враховуючи, що кредитна заборгованість позичальником в добровільному порядку не погашена, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми заборгованості за кредитним договором. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує відповідача на користь позивача судові витрати понесені останнім при подачі позову в суд і які документально підтверджені, а саме: сплачений судовий збір, відповідно платіжного доручення від 20.08.2014 року в розмірі 479,81 грн.

Outcome: approved