Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.11.2010 року [PERSON] отримала кредитну карту «Універсальна». 25.11.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 11\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору позичальник зобовязався повернути банку кредит та проценти по ньому. Свої зобовязання відповідач за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 31.03.2015 року, утворилася заборгованість в розмірі 22\~173 грн. 02 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10\~761 грн. 33 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8\~989 грн. 70 коп., заборгованості з комісії за користуванням кредитом у розмірі 889 грн. 94 коп., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 1\~032 грн. 05 коп. (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, в частині заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією. Позовні вимоги в частині штрафів не визнала, та просила відмовити у задоволенні позову в цій частині. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій вона визнала позовні вимоги частково, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2010 року банк уклав з [PERSON] договір б/н, на підставі якого остання, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг та підписавши анкету-заявку про приєднання до них, отримала кредитну карту «Універсальна», яку 25.11.2013 року було переоформлено на престижну кредитну карту «Універсальна Gold», зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 11 000 гривень, зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.6-8). Відповідач умови повернення кредиту належним чином не виконувала, у звязку з чим, станом на 31.03.2015 року, утворилася заборгованість в розмірі 22\~173 грн. 02 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10\~761 грн. 33 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8\~989 грн. 70 коп., заборгованості з комісії за користуванням кредитом у розмірі 889 грн. 94 коп., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 1\~032 грн. 05 коп. (процентна складова) (а.с.5). Відповідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно положень статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Як передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 1.1.2.5, позичальник зобовязаний погасити заборгованість по кредиту, процентам за його використання а також сплатити комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.9-32). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає в [INFO]. Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція від 30.10.2014р. №1053-р» м. Маріуполь відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. У звязку із вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 1\~032 грн. 05 коп. (процентна складова), задоволенню не підлягають. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав частково і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, та заборгованості по комісії підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з частковим задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме судовий збір в розмірі 226 грн. 77 коп. На підставі ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, ст. 549, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial