Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2019 року у розмірі 10 485, 51 гривень станом на 22.12.2020 року, з яких 5 767, 61 грн.- є залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 4 717, 90 грн. - є пенею та комісією. Зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг банк виконав, а відповідач свої зобов`язання не виконує, в результаті чого допустила утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було надано строк для подання заяв по суті. Відзив відповідачем надано не було. Ухвалою від 02.07.2021 року було здійснено перехід від спрощеного позовного провадження без виклику сторін до спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank . На даних платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт, а саме банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, чи спеціалістом банку за адресою, яку вказує клієнт. Всі умови обслуговування рахунків фізичних осіб у банку опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. Відповідно до п.п.4.3., 4.8.1. п.5 розділу І умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визначаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків прямо передбачених в законодавстві. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Підпунктами 3.1., 3.4., 3.5. пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonоbank» - договір. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою, для її активації необхідно додати інформацію в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється пін-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Надання і обслуговування кредиту обумовлюється п. 5 розділу ІІ умов. Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку, відповідно до тарифів. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки, які нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів в році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується у мобільному додатку. Клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та термін зазначений в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу нараховується штраф. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифі, що діють на дату нарахування. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок такої простроченої заборгованості банк нараховує штраф, який не може бути більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту. І діє відсоткова ставка за користування кредиту в розмірі 0,00001%. При істотному порушенні зобов`язань банк надсилає на мобільний додаток повідомлення про порушення із зазначенням дій, щодо їх усунення. Так, 28.01.2019 року [PERSON] було підписано анкету заяву (а.с.7), згідно якої вона погодилася з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, примірники яких відповідач отримала в мобільному додатку. В анкеті-заяві відсутні посилання на встановлений кредитний ліміт. На підтвердження укладення договору було надано позивачем також Умови обслуговування рахунків фізичної особи з тарифами (а.с.8-22), які не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними. Позивачем також надано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 28.01.2019 року (а.с.6). Згідно викладеного у позові, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №б/н від 28.01.2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, однак як вбачається з анкети-заяви, розмір кредиту визначено не було, а умови не підписані. З вище вказаного випливає, що матеріали справи не містять доказів укладення договору між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , ознайомлення з умовами та отримання коштів. Зважаючи на вище викладене, відсутні підстави і для стягнення пені та комісій. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З положень ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом не встановлено підстав для стягнення заборгованості за договором, існування якого не підтверджено позивачем належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed