Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», позивач), в особі свого представника Годятської А.В., звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за використану електричну енергію у сумі 13469,08 грн., та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що договір про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , було укладено з [PERSON] . Рішенням Макарівського районного суду №370/2291/20 від 22.10.2019 року відмовлено в задоволенні позивних вимог ПрАт «Київобленерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за користування електричною енергією, оскільки відповідач [PERSON] помер. Новим власником вказаного вище будинку з 2006 року є [PERSON] . Постачання електроенергії за вказаною адресою не припинялось і продовжувалось з 2006 року, коли відбулась зміна власника, і новим власником [PERSON] періодично оплачувались рахунки за період з 2006 по 2019 роки. Відповідач [PERSON] , як новий власник будинку, що по [ADDRESS] , є споживачем послуг з електропостачання, які надає позивач. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг з відповідачем [PERSON] сам по собі не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тож, у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо оплати комунальних послуг за користування електричною енергією у відповідача [PERSON] згідно показників лічильника станом на 01.10.2020 року виникла заборгованість перед ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у розмірі 13469,08 грн. Ухвалою суду від 17.11.2020 року позовну заяву ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 17.11.2020 року та позовну заяву з додатками відповідач отримала 19.11.2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №0800105145736 (а.с. 32). Протягом встановленого судом строку відповідач відзиву на позов не подала, будь-яких заяв чи клопотань до суду не заявляла, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» є правонаступником майна, прав та обов`язків Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» з 03.09.2020 року на підставі реєстраційний дій щодо зміни найменування (копія Статуту товариства, а.с. 19-20) 24.09.1999 року між компанією «Київобленерго» та [PERSON] було укладено Договір про користування електроенергією №59/62 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Рішенням Макарівського районного суду №370/2291/20 від 22.10.2019 року відмовлено в задоволенні позивних вимог ПрАт «Київобленерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за користування електричною енергією, оскільки відповідач [PERSON] помер (а.с. 17-18) Як вбачається Інформаційної довідки №209110654 від 15.05.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником житлового будинку, що по [ADDRESS] , згідно договору дарування, посвідченого 24.03.2006 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П., є [PERSON] (а.с. 9-10). Згідно показників лічильника за особовим рахунком № [NUMBER] за вказаною адресою, станом на 01.10.2020 року спожито електричної енергії у розмірі 16649 кВт.год (а.с. 15). Таким чином заборгованість за спожиту електричну енергію згідно розрахунку позивача (а.с. 13-14) складає 13469,08 грн. Як вказав позивач та про що своїм правом заперечити не скористалась відповідач, постачання електричної енергії до житлового будинку за вказаною вище адресою продовжувалося і після 2006 року, коли відбулась зміна власника житлового будинку, а новим власником стала [PERSON] , рахунки періодично оплачувалися у 2006-2019 роках, що відображається у розрахунку позивача по особовому рахунку (а.с. 11-12). Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальником регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VІІІ, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 №1875-IV, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (далі - ПКЕЕН), що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та які втратили чинність 26.06.2018 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі-ПРРЕЕ), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, які набрали чинності 19.04.2018 року. Статтею 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.5.5.5 ПРРЕЕ передбачені обов`язки та відповідальність споживачів енергії, зокрема: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії згідно із законодавством України. Відповідно до п.19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно із п.20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Пунктом 28 ПКЕЕН передбачено, що у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Окрім цього, п.48 ПКЕЕН визначає, що споживач несе відповідальність згідно з законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово- комунальні послуги» (надалі - Закон). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст. 3, ст. 19 Закону). Згідно із ч.1 ст.13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи також, що викладені у позові обставини відповідач не заперечила, суд визнає докази достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач надав послуги, які відповідач отримала, але не оплатила. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати позивача зі сплати судового в розмірі 2102,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved