Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») Романченко А.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-02512-230413, згідно якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок в розмірі 50 000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 04.04.2017 року не виконує зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 73 807,51 грн., з яких: 0,00 грн. - тіло кредиту, 47 569,65 грн. прострочене тіло кредиту; 26 237,86 грн. заборгованість за відсотками. ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах кредитного ліміту. Вказану заборгованість представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з Відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1600 грн.00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та про повне визнання позову. У зв'язку з тим, що ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. В судовому засіданні встановлено, що 23.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-02512-230413, згідно якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок в розмірі 50 000 грн. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, [PERSON] скористалася кредитною лінією, однак зобов'язання за договором не виконує належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач порушуючи умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконав, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту і станом на 04.04.2017 року не виконує зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 73 807,51 грн., з яких: 0,00 грн. - тіло кредиту, 47 569,65 грн. прострочене тіло кредиту; 26 237,86 грн. заборгованість за відсотками. Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор крім того має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови кредитного договору між сторонами, дають суду законні підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 73 807,51 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення, оскільки підтверджуються відповідним платіжним дорученням. У зв'язку з цим з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved