Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у липні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO]. померла бабуся позивачки [PERSON], яка фактично була власником квартири [ADDRESS], оскільки будучи членом ЖБК «Автобусник» повністю внесла пайовий внесок за вказану вище квартиру. Представник позивачки зазначає, що єдиною спадкоємницею [PERSON] є позивачка, оскільки її батько [PERSON] своєю заявою від 03.11.2014 р. відмовився від спадщини, яка залишилась після смерті його матері - [PERSON] Проте, звернувшись 15.11.2015 р. до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, Державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. своєю постановою від 06.07.2015 р. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про права на спадщину на вказану вище квартиру, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації за померлою [PERSON] на це майно. Представник позивачки зазначає, що оскільки його довірителька є єдиною спадкоємницею майна, яке залишилось після смерті її бабусі [PERSON] та фактично спадкове майно прийняла, оскільки постійно проживала разом з бабусею за адресою спірної квартири, а саме: [ADDRESS], представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом, на вказану вище квартиру. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 96). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивачки. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, направили на адресу суду письмові пояснення та просили розглянути справу за їх відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останніх на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 25-27, 37-39). Суд, дослідивши письмові докази по справі та копію спадкової справи відносно [PERSON] прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO]., батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 69). Встановлено, що позивачка 24.06.2000 р. уклала шлюб з громадянином [PERSON], після чого змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 70). Також, встановлено, що батько позивачки [PERSON] народився [INFO] та його батьками були [PERSON] та [PERSON] (71). Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] приходиться онукою [PERSON] по батьковій лінії. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла (а.с. 6). Встановлено, що відповідно до Ордеру на жиле приміщення № 8958 від 19.09.1990 р. [PERSON] на сім'ю на одну особу отримала право на заняття, в порядку обміну житлового приміщення, квартири [ADDRESS] (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Довідки ЖБК «Автобусник» від 10.11.2014 р. № 72, [PERSON] 21.06.1989 р. повністю внесла пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] в розмірі 4 721 руб. (а.с. 11). Також, встановлено, що за життя [PERSON] 29.09.1990 р. склала заповіт на користь позивачки [PERSON], відповідно до якого заповіла останній квартиру [ADDRESS] (а.с. 80-81). Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємницею належного їй майна, стала її онука [PERSON] позивачка по справі, оскільки її батько [PERSON] своєю заявою від 03.11.2014 р. відмовився від спадщини, яка залишилась після смерті його матері - [PERSON] (а.с. 7). Встановлено, що у листопаді 2015 р. представник позивачка [PERSON] - [PERSON] звернулась до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], Проте, постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. від 06.07.2015 р. у видачі на ім'я позивачки [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] - відмовлено (а.с. 12). Встановлено, що підставою для відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі [PERSON] державним нотаріусом зазначено відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації право власності останньої на зазначену вище квартиру. Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлено, що відповідно до Довідки (виписка з домової книги про склад сім'ї та прописки) від 10.06.2010 р., складеної ЖБК «Автобусник», позивачка [PERSON] з 24.08.1994 р. та її бабуся [PERSON] з 02.10.1990 р. зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с. 10). Аналогічні відомості містить Довідка ДБК «Автобусник» від 06.11.2014 р. (а.с. 68). В судовому засіданні та з копії матеріалів спадкової справи відносно [PERSON], не встановлено інших спадкоємців, а тому суд приходить до висновку, що позивачка є єдиною спадкоємницею після смерті своєї бабусі [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємницею після смерті своєї бабусі [PERSON], на спадщину, яка відкрилась, а саме: приміщення квартири [ADDRESS], суд вважає можливим визнати права власності позивачки на вказане майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову [PERSON], який відповідно до ст. 60 ЦПК України доведений в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. На підставі, ст.ст. 321, 328, 1220, 1261, 1268. 1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 60, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved