Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ПОРТО-ФРАНКО» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON]. Свої вимоги представник позивача обґрунтував наступним. Відповідно до укладеного Кредитного договору № 316/1-1-13 від 29.04.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 11.642,27 грн. на строк з 29.04.2013 року по 27.09.2013 року зі сплатою 26 % річних. У порушення умов договору, Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1.474,13 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд про стягнення вищевказаної кредитної заборгованості. В судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача, до суду, до судового засідання, надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. 29.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «ПОРТО-ФРАНКО» і [PERSON] був укладений Кредитний договір № 316/1-1-13, відповідно до якого Банк прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту на поточні потреби у сумі 11.642,27 грн. на строк з 29.04.2013 року по 27.09.2013 року зі сплатою 26 % річних, а Позичальник прийняв на себе зобов'язання своєчасного повернення Банку всієї суми кредиту, відсотків у розмірах, строки і на умовах визначених Кредитним договором. Вказана сума кредиту відповідно до п.1.2. Кредитного Договору, видавалась з одночасним утриманням суми відсотків у розмірі 1.252,27 грн., авансом у день видачі кредиту. Відсотки утримуються Банком для подальшого щомісячного погашення процентів із суми утриманого авансового платежу (п.2.2.4 Кредитного Договору). Таким чином, Позичальник отримав кредитні кошти за вирахуванням авансового утриманих відсотків, особисто через касу Банку, що склало 10.390,00 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки № 2657 від 29.04.2013 року. У визначений Кредитним договором термін повернення коштів Позичальник здійснено не було. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору № 316/1-1-13, місцем його виконання є: [ADDRESS]. Відповідно до п. 7.2 Кредитного договору, за несвоєчасне повернення кредитних коштів (у повному обсязі чи частково) та/або за несвоєчасну повну або часткову сплату процентів, Позичальник сплачує Банку неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% (нуль цілих п'ять десятих відсотків) від простроченої суми за кожен день прострочки. Згідно п. 7.3 Кредитного договору, за невиконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1. Договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 2 % (два відсотки) від простроченої суми кредиту та процентів на дату невиконання зобов'язань. Не сплачуючи заборгованість Відповідач порушує умови Договору та вимоги діючого законодавства України. Згідно статей 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У зв'язку з невиконанням Відповідачем умов Кредитного договору, його заборгованість перед Позивачем за кредитом та відсотками станом на 16.12.2013 року склала 17.474,13 грн., а саме: - загальна заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 12.305 (дванадцять тисяч триста п'ять) гривень 37 (тридцять сім) копійок; - пеня у розмірі 5.168 (п'ять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок. Згідно ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Також, ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ПОРТО-ФРАНКО» про стягнення заборгованості за Кредитним договором є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. ст. 526-527, 530, 610, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 59-60, 79, 88, 110, 208-209, 212- 215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved