Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, у якому просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ Приватбанк 7707,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 169399 грн. 91 коп., з яких: 11,37 доларів США штраф (фіксована частина), 366,46 доларів США - штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності та просять відмовити в позові, посилаючись на мотиви викладенні в письмовому запереченні. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: 08 серпня 2008 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір кредиту № 243257-СRED у розмірі 3000,00 доларів США на термін до 06 серпня 2010 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Розрахунок заборгованості за договором № 243257-СRED укладеним 08 серпня 2008 року, свідчить про те, що [PERSON] має заборгованість перед позивачем ПАТ КБ Приватбанк 10893,34 доларів США, з яких : 2644,70 доларів США заборгованість за кредитом, 8248,64 заборгованість за процентами, 3564,17 доларів США сума стягнута рішенням Теребовлянського районного суду від 03 вересня 2010 року. Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною рішенням суду становить 7329,17 доларів США, а також 11,37 доларів США штраф (фіксована частина), 366,46 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до службового розпорядження Національного банку України 7707,00 долар США становить 169399 грн. 91 коп. Відповідач [PERSON] зобовязання виконала частково, кредит та відсотки в повному обсязі не повернула. 28 березня 2016 року представник відповідачки [PERSON] звернувся до суду заявою про застосування строків позовної давності та просить застосувати позовну давність більш тривалу порівняно із загальною позовною давністю, яка згідно п. 5.7 кредитного договору № 243257-СRED встановлена терміном 5 років. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 5.7 кредитного договору № 243257-СRED термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так згідно Додатку № 1 до кредитного договору №243257-СRED від 08 серпня 2008 року датою останнього платежу на погашення кредиту та відсотків є 08 серпня 2010 року, тобто, вже 08 серпня 2010 року розпочався строк позовної давності, який закінчився 08 серпня 2015 року. За вказаний період ПАТ КБ Приватбанк не звертався до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а звернувся до суду 20 листопада 2015 року з позовною заявою про стягнення заборгованості та пені по простроченому кредиту, тобто після спливу строку встановленої законом позовної давності. Представник ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з додатковими поясненнями до позовної заяви, в якій просить не приймати до уваги строк позовної давності, оскільки позивач його не пропустив. У свої письмових поясненнях до позовної заяви позивач ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що ним не пропущено строк позовної давності на звернення із цим позовом до суду, оскільки 08 серпня 2008 року між ним та відповідачкою укладено договір №243257-СRED про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки згідно умов якого ним на імя відповідачки відкрито картковий рахунок і видано їй платіжну картку миттєвого випуску терміном дії 3 роки на яку були зараховані кредитні кошти в сумі 3000 доларів США, а тому, на думку позивача, строк позовної давності розпочався з 09 серпня 2011 року, тобто за днем наступним після закінчення строку дії вказаної картки. Втім із такою позицією позивача ПАТ КБ «Приватбанк» суд погодитися не може. Як вбачається з договору №243257-СRED відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки свідчить про те, що позивач відкрив на імя відповідачки картковий рахунок і видав їй платіжну картку миттєвого випуску (дебетову картку), терміном дії 3 роки. У даному договорі не міститься жодної умови, що він є невідємною чи складовою частиною кредитного договору та додатку №1 до нього. У Загальних положеннях Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», платіжна картка (картка) - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду картки, що використовується для ініціалізації переказу коштів з рахунка платника або відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів готівкою у касах банку або через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Залежно від умов, за якими відбуваються розрахунки з використанням платіжної картки, можуть використовуватися дебетова та кредитна схеми обслуговування карток. Платіжна картка є ідентифікаційним засобом та інструментом для здійснення операцій, визначених чинним законодавством та договором між банком і клієнтом.(п. 1.1.1.76.) Дебетова картка - банківська картка Банку. Картка може бути персоналізованою (із зазначенням на лицьовому боці імені і прізвища клієнта) або неперсоналізованою (без зазначення на лицьовому боці картки іменних даних клієнта). (1.1.1.25.) Кредитна картка - платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом 11.1.1.55). Як вказано вище позивач відкрив на імя відповідачки картковий рахунок видав їй дебетову картку, а не кредитну картку. Даний картковий рахунок та видана дебетова картка використана для зарахування коштів отриманих в кредит відповідачкою від позивача, за умовами кредитного договору, але даний факт жодним чином не змінив умови кредитного договору та додатку № 1 до нього в його частині, що стосується строків та термінів виконання зобовязаня. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позову ПАТ КБ Приватбанк [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити, у зв`язку зі \~спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed