Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

прокурор звернувся в суд з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 16 135 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду від 29 січня 2020 року відповідача визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України; вказаний вирок набрав законної сили. Вироком встановлено, що 20 січня 2017 року обвинувачена [PERSON] з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, умисно внесла до заяви № 248 від 20 січня 2017 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , та подала таку заяву до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації з метою отримання державної соціальної допомоги як одинока мати, внаслідок чого в період із січня по червень 2017 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 1 366,72 грн. Крім того такі самі дії з метою отримання державної соціальної допомоги як одинокій матері були вчинені обвинуваченою [PERSON] повторно, шляхом заповнення та подання до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації заяв № 3382 від 26 липня 2017 року, № 1312 від 22 лютого 2018 року, № 3313 від 10 серпня 2018 року, № 727 від 15 лютого 2019 року та №2609 від 22 серпня 2019 року, внаслідок чого в період з липня 2017 року по листопад 2019 року вона незаконно отримала соціальну допомогу як одинока мати на загальну суму 16 135 грн, чим спричинила державі збитки на вказану суму. Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Перечинської РДА № 399/01.1-01 від 14 квітня 2020 року станом на вказану дату відповідач отримала соціальну допомогу як одинока мати за період з липня 2017 року по листопад 2019 року на загальну суму 16 135 грн, яка добровільно нею не відшкодована. На підставі наведеного заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури просить позов задовольнити. У судове засідання прокурор Цигак Д.С. не з`явилася, попередньо подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила такий задовольнити. Представник Управління соціального захисту населення Перечинської РДА у судове засідання також не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди прокурора ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як встановлено у судовому засіданні, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою [PERSON] та визнано останню винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, а саме в тому, що вона 20 січня 2017 року з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, умисно внесла до заяви № 248 від 20 січня 2017 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , та подала таку заяву до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації з метою отримання державної соціальної допомоги як одинока мати, внаслідок чого в період із січня по червень 2017 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 1 366,72 грн. Крім того такі самі дії з метою отримання державної соціальної допомоги як одинокій матері були вчинені обвинуваченою [PERSON] повторно, шляхом заповнення та подання до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації заяв № 3382 від 26 липня 2017 року, № 1312 від 22 лютого 2018 року, № 3313 від 10 серпня 2018 року, № 727 від 15 лютого 2019 року та № 2609 від 22 серпня 2019 року, внаслідок чого в період з липня 2017 року по листопад 2019 року вона незаконно отримала соціальну допомогу як одинока мати на загальну суму 16 135 грн, чим спричинила державі збитки на вказану суму (а. с. 7-9). Також встановлено, що вказаний вирок набрав законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України та врегульовано Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим Постановою КМУ № 250 від 24 лютого 2003 року (далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно пункту 25 вказаного Порядку у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 10 Порядку соціальна допомога не призначається у разі, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Внаслідок приховування відповідачем [PERSON] зазначених у вироку обставин, Управлінням їй виплачено надміру суми державної соціальної допомоги як одинокій матері, а саме 16 135 грн, з яких станом на 14 квітня 2020 року відповідачем жодної суми не відшкодовано (а. с. 11). Відповідно до пункту 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення у разі неповернення таких коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, з врахуванням вищенаведеного, а також того, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, шкода відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved