Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 10.03.2012 року позивачка [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] фактично уклала договір купівлі-продажу гаража за адресою [ADDRESS] . Того ж дня, [PERSON] надав позивачці розписку від 10.03.2012 року з якої вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США в рахунок оплати за придбаний нею гараж по [ADDRESS] , при цьому продавець зобов`язувався оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу після підготовки кадастрового номера земельної ділянки під гаражем. Однак, [PERSON] до цього часу своє зобов`язання не виконав, документи не підготував та крім цього взагалі виїхав за межі Петрівського району, що підтверджується інформацією № 01-21/431/3 від 18.02.2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] на території Петрівської селищної ради, по обліку не значиться. Враховуючи, що при укладанні було дотримано всіх істотних умов договору купівлі-продажу гаража та у зв`язку неможливістю його нотаріального посвідчення, представник позивача вимушений звернутись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, проте письмовими заявами прохали суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання теж не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2012 року позивачка [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] фактично уклала договір купівлі-продажу гаража за адресою [ADDRESS] . Того ж дня, [PERSON] надав позивачці розписку від 10.03.2012 року з якої вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США в рахунок оплати за придбаний нею гараж по [ADDRESS] , при цьому продавець зобов`язувався оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу після підготовки кадастрового номера земельної ділянки під гаражем (а.с.10). , З реєстраційного посвідчення гаража від 03.02.1995 року вбачається, що він знаходиться по [ADDRESS] та належить [PERSON] , на підставі рішення виконкому Петрівської селищної ради за № 13 від 06.01.1995 року та записано в реєстрову книгу № 13 за реєстровим № 65 (а.с.7). Відповідно до розпорядження Петрівського селищного голови № 11 від 20.02.2016 року, вулицю Ілліча, перейменовано на вулицю Центральну. Однак, [PERSON] своє зобов`язання не виконав, документи не підготував та виїхав за межі Петрівського району, що підтверджується інформацією № 01-21/431/3 від 18.02.2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] на території Петрівської селищної ради, по обліку не значиться (а.с.11). Положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З урахуванням вищевикладеного вбачається, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою, з якої вбачається, що [PERSON] в повній мірі отримав кошти за придбаний гараж, при цьому передав ключі від нього [PERSON] , яким позивачка користується до цього часу. Оригінали документів також знаходяться в позивачки, що підтверджує факт повного виконання договору купівлі-продажу гаража та фактичне ухилення відповідача від укладання нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У частині 1 статті 334 ЦК України вказано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного та враховуючи те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, а також те, що невідоме місце перебування власника гаража - [PERSON] , змушує позивачку звернутись до суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно до Петрівської селищної ради, як органу, що може визнавати за собою право власності на безхазяйне майно, в якого відсутній власник, суд вважає, що позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 220, 328, 334, 392 ЦК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved