Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1013, 50 грн., щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на розрахунковий рахунок дитини, передати дитину виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області для подальшого його влаштування, зберегти за дитиною право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не з`явилася, представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином, про причини не явки не повідомила. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12) та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження(а.с.13-15). Згідно довідки КП «ЖУК»(а.с.12), [PERSON] та [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з повідомлення Управління правці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області(а.с.16), [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, жодних видів допомоги не отримує. Згідно повідомлення директора ЛЗОШ №1, [PERSON] навчається в школі з 01.09.2015 року, з мамою постійно проводилися бесіди з навчальної та виховної роботи, класним керівником та психологом щодо виховання та ставлення до дитини, організовувалися виходи в сім`ю. Зі слів сусідів мама зловживає алкогольними напоями, постійно проявляє вербальну та фізичну агресію стосовно сина, не забезпечує його необхідним для життя, часто хлопець мешкає з тіткою. Комісією було здійснено офіційне попередження матері щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх. З 11.09.2018 року по 13.09.2018 року [PERSON] був відсутній у школі, 13.09.2018 року його привів до школи учень ліцею №4, тому що хлопець перебував на території даного закладу. Під час розмови [PERSON] пояснив, що він хворіє, але до лікаря не зверталися, на території ліцею він чекав своїх братів, з якими тимчасово мешкає у тітки, тому що його побила мати. Директор школи просив переглянути Службу у справах дітей питання щодо проживання та виховання [PERSON] разом з матір`ю. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов(а.с.18-2), умови є незадовільними, квартира потребує ремонту, протікає кран на кухні, мати, дитина та бабуся займають одну кімнату, в якій готують їжу та сплять, дуже брудно, кругом таргани. Служба у справах дітей двічі здійснювала офіційне попередження [PERSON] щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України(а.с.21-22). Згідно до характеристики(а.с.23), [PERSON] має середній рівень навчальних досягнень, на уроках не завжди уважний, хоча може зосереджуватись, вміє висловлювати власні думки, адекватно реагує на зауваження вчителів, потребує контролю зі сторони дорослих, на початку 2019 року проживав з матір`ю, 29.08.2019 року на батьківські збори мама не з`явилася, з перших днів навчання дитина в школу запізнювалася або не приходила, на дзвінки класного керівника мама не відповідала, медична комісія у [PERSON] не пройдена, зі слів [PERSON] , мама часто вживає алкогольні напої. 09.09.2019 року класним керівником і психологом було здійснено вихід в сім`ю, однак двері їм не відкрили. Зі слів сусідів маму хлопчика часто бачать біля сміттєвих контейнерів, з 13.09.2019 року [PERSON] проживає з тіткою, яка відвідала школу та на дзвінки відповідає. Відповідно до листа Лозівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та наказів(а.с.24-26), сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом. Як вбачається з заяв [PERSON] (а.с.28-29), яка є тіткою хлопчика, вона дала добровільну згоду на проживання [PERSON] з нею та мала намір у разі позбавлення [PERSON] батьківських прав взяти хлопчика під свою опіку. Згідно заяви [PERSON] від 05.11.2019 року(а.с.30), хлопчик не заперечував проти проживання у тітки, мати бачив давно, в родині тітки [PERSON] до нього відносяться дуже добре, має окреме спальне місце, речі, одяг. Враховуючи вище вказані заяви, наказом №25-тв(а.с.31) хлопчика було влаштована на тимчасове перебування в сім`ю тітки. Згідно листа та подання(а.с.32-33), на [PERSON] було складено адміністративний матеріал про притягнення до відповідальності за ст.184 КУпАП. Про безвідповідальне ставлення [PERSON] до батьківських обов`язків свідчить також Висновок виконавчого комітету Лозівської міської ради(а.с.38), в якому зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідачі порушують зобов`язання, закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Так, згідно з ч. 1ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 7 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Також суд вбачає за необхідне передати дитину виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області для подальшого її влаштування та зберегти за дитиною право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на вище викладене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави за дві позовні вимоги.

Outcome: approved