Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказала, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач життям дітей не цікавиться, не забезпечує їм належні умови проживання, виховання та розвитку, ніде не працює, будь-якого фінансового забезпечення не надає. Тому представник позивача просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей та стягнути аліменти на їх утримання. У підготовче засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частки всіх доходів на кожну дитину. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, заяву представника позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження батьками [PERSON] , [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей, інформація про батька дітей записана відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно наказу №59 від 12.04.2017 служби у справах дітей Коростишівської РДА [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , поставлені на облік, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. З актів обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що діти проживають в незадовільних умовах. Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Більковецького старостинського округу Шапаренко О.В. відсторонилася від виховання дітей, не приділяє уваги їх догляду. Мати дітей ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо їх виховання, не створює умови для належного духовного та фізичного розвитку, не забезпечує догляду за станом здоровя малолітніх, не піклується та не утримує належним чином. Рішенням Коростишівської міської ради № 65 від 23.02.2021р. затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дітей, без поважних причин ухиляється від їх виконання, дійсних намірів їх виконувати не проявляє, будь-яких дієвих заходів для створення умов для розвитку, життя та виховання дітей не вживає, а тому суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає доведеним факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до положень частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатна та має можливість сплачувати кошти на утримання дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved