Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (ПрАТ «АСК «ІНГО Україна») у вересні 2015 року заявили позов про стягнення з [PERSON] 17004,94 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, в порядку регресу. Представник позивача Яворська К.І. подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в суд не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, про причини неявки не повідомив. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. 16.09.2011 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в інтересах вигодонабувача ТОВ «Перша лізингова компанія» застрахувала відповідальність водія автомобіля [NUMBER], на умовах договору добровільного страхування транспортного засобу (АВТОКАСКО) №250530679.11. 02.08.2012р. на автодорозі Мотовилівка М-05 відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON], в наслідок якої вказані ТЗ отримали механічні пошкодження. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2012 року винним в ДТП визнано водія [PERSON] ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» визнала ДТП страховим випадком, і на виконання договору страхування сплатила вигодонабувачу ТОВ «Перша лізингова компанія» страхове відшкодування в сумі 66004,94 грн., на що вказує платіжне доручення №10157 від 24.09.2012р. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Саме в такому порядку, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», як страховик майнових інтересів власника автомобіля [NUMBER], за договором про обов'язкове страхування №АВ/0861783, перерахували на рахунок позивача страхову суму в розмірі ліміту відшкодування за відрахуванням суми франшизи, що визначені договором, а саме 49000 грн. (50000-1000), про що зазначено в позовній заяві. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що позивач на підставі ст. 1191 ЦК України вправі вимагати від відповідача сплатити різницю між фактичним розміром шкоди (в даному випадку відповідає страховому відшкодуванню) і страховою виплатою, що здійснена ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в порядку регресу, а саме 17004,94 коп. (66004,94-49000). На вимогу позивача добровільно сплатити вказану суму відповідач не відреагував. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі і у спосіб визначений позивачем. Отже, позов підлягає задоволенню. У разі задоволення позову, судові витрати у справі покладаються на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved