Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] адміністрації м.Авдіївка Донецької області, [PERSON] державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначив, що 24.09.2017 р. помер батько позивача [PERSON] Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається з будинку за адресою: Донецька область, м. Авліївка, вул. Степова, 55. 30.05.2016 р. Померла мати позивача [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті батька, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла. Шахтарською Державною нотаріальною конторою було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через існування розбіжностей у написанні прізвища, спадкоємцем є [PERSON], а згідно свідоцтва [PERSON] В свідоцтві про право на спадщину прізвище зазначено помилково, як [PERSON]. Також вказує, що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, спадкове майно знаходиться за адресою: м. Авдіївка, вул.. Степна, б.85, хоча українською мовою вулиця називається Степова. У звязку з чим, просить встановити що прізвище батька позивача, яке зазначено в дублікаті свідоцтва про право на спадщину за заповітом як «[PERSON]В.» є помилковим, правильним вважати прізвище батька, яке зазначено в дублікаті свідоцтва про право на спадщину за заповітом та [PERSON] згідно [PERSON] про реєстрацію в спадковому реєстрі та довідки № 126/475/2007 від 21.06.2017 р. і свідоцтвом про смерть, був однією і тою ж особою та встановити, що свідоцтві про право на спадщину за заповітом, спадкове майно знаходиться за адресою: м. Авдївка, вул. «Степова», б. 85, що підтверджується довідкою № 126/475/2007 від 21.06.2017 р. та копією технічного паспорту на будинок № 85, замість помилково записаної, вул. «Степна» в дублікаті свідоцтва про право на спадщину за заповітом: визнати за позивачем право власності на будинок як спадщину після померлого батька [PERSON] за адресою: м. Авдіївка, вул. Степова, б. 85. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, підтримав заявлені вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просив розглянути справу в її відсутності, підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача [PERSON] адміністрації м.Авдіївка в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. З урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що подана позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 218682 від 24.09.2007 р. [PERSON] помер 24.09.2009 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 954625 від 31.05.2016 р. [PERSON] померла 30.05.2016 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 771924 від 16.05.2014 р. [PERSON] помер 14.05.2014 року. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки Серії ІІ-НО № 374523, батьками якої вказані на російській мові «Осипенко Дмитрий Владимирович» та «Осипенко Елена Константиновна». З копії свідоцтва про шлюб Серії VI-HO № 260826 вбачається, що 02.11.1986 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «Федосив» (на російській мові). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії І-НО № 169354 від 25.12.1998 р. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії свідоцтва про шлюб Серії I-HO № 366155 від 27.04.1996 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «Лантух». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії І-НО № 169354 від 25.12.1998 р. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії свідоцтва про шлюб Серії I-HO № 301778 від 19.01.2013 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «Філь». Постановою державного нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори від 16.08.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], померлого 30.05.2016 року, у звязку з тим, що виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця. Разом з тим,\~в свідоцтві про право на спадщину за заповітом не вірно вказано «прізвище» спадкодавця, а саме: «Осіпенко», замість вірного «Осипенко», згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 11689305, спадкодавцем якого є «Осипенко Дмитро Володимирович». Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право на спадщину за заповітом зареєстрованого у реєстрі за № 1-1038, допущена помилка у написанні прізвища спадкодавця, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Також, в свідоцтві про право на спадщину за заповітом не вірно вказано спадкове майно, а саме вулиця будинку «Степна», замість вірного «Степова», згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 85 вул. Степова м. Авдіївка, який належав спадкодавцю. Відповідно до ст. ст.1216,1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1статті 1220\~ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1221 ЦК України. Згідност.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1ст.1267\~ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( ч.3ст.1268 ЦК України). Згідно ч. 5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог представника позивача про визнання права власності на спадкове майно, у зв'язку із чим, позовну заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та ст.ст.1216,1217,1220,1221,1261,1267,1268 ЦК України,

Outcome: approved