Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, з метою забезпечення належного виконання умов якого укладено також договір застави, яким заставодавець передав у заставу транспортний засіб BYD F3, 2007 року випуску, д.н.з.[NUMBER]. У відповідача на виконанні знаходиться судовий наказ, під час примусового виконання якого виявлено, що на зазначений транспортний засіб накладено арешт та оголошено його у розшук. На підставі ст.572 ЦК України, ст.ст.12,14,21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» просив суд звільнити вищевказаний автомобіль з-під арешту, оскільки він є предметом застави за договором застави, укладеним між позивачем та [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судовому засіданні позов підтримав. Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. 02.04.2007р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №685, згідно умов якого останній отримав кошти в сумі 13 950 доларів США терміном на 84 місяці та зобов'язався сплатити проценти за їх користування в розмірі 0,12% річних. Крім того, 02.04.2007р. між сторонами було укладено договір застави, предметом якого є транспортний засіб BYD F 3, 2007 року випуску, кузов [NUMBER], д.н.з.[NUMBER]. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2011р. №502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України» від 25.02.2003р. №261 Про Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», щодо внесення змін до Статуту та найменування Банку, вважати відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», скорочена назва ВАТ «Ощадбанк», таким як публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», скорочена назва АТ «Ощадбанк». Згідно п.3.1.1. у разі порушення заставодавцем основного зобов'язання задовільнити забезпечені заставою вимоги за рахунок транспортного засобу переважно перед іншими кредиторами заставодавця. Станом на 18.10.2013р. заборгованість за кредитним договором №685, укладеним між позивачем та [PERSON], складає 47 299,04грн., чого не заперечували у судовому засіданні сторони договору. Отже, станом на час розгляду справи у суді зобов'язання за кредитним договором №685 від 02.04.2007р. Постановою державного виконавця від 14.02.2012р. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 01.02.2012р. Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Держощадбанк України» заборгованості в сумі 52 421,12грн. та накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми стягнення та заборону здійснювати його відчуження. Для передачі заставленого транспортного засобу установі банку на зберігання та щодо проведення огляду його технічного стану 12.08.2013р. було складено відповідний акт. Згідно зазначеного акта позичальником [PERSON] було передано, а представником установи банку прийнято транспортний засіб марки BYD F 3, 2007 року випуску, кузов [NUMBER], д.н.з.[NUMBER]. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб. Частинами 1-3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно за ст.17 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» - про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, накладення арешту на транспортний засіб, що перебуває в заставі у позивача - публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», обмежує забезпечене заставою право позивача на задоволення своїх вимог за кредитним договором №685 від 02.04.2007р., укладеним між позивачем та [PERSON], зобов'язання за яким на час розгляду справи в суді боржником не виконані, зважаючи на що суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved