Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, станом на 02.06.2020 року просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви на встановлення відповідної кредитної лінії, у загальному розмірі 318,56 грн., яка складається: з розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту - 303,77 грн., розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів - 9,47 грн., суми втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 5,32 грн. Представники позивача Рябова С.П. , Шахова О.І. у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах, з урахування уточнень, наполягали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив закрити провадження у справі у зв`язку із добровільною сплатою всієї суми заборгованості по кредиту, про що надав довідку про погашення боргу. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідно до заповненої та підписаної заяви №477754621 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 06.07.2018 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 35000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі строком на 60 місяців. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами. ПАТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до розділів 1.16,1.24,1.28 загальних умов надання кредиту за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в порядку та розмірах, визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та в додатку №1 до договору. За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі, в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нарахувати на суми прострочених платежів та стягується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, інших платежів за договором, строк виплати яких не настав. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. До договору кредиту згідно ст.1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст.526-527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З наданого розрахунку, вбачається, що станом на 26.02.2020 року заборгованість становила 18494,85 грн., яка складалась з загальної суми основної заборгованості (основного боргу) - 17623,19 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 0,00 грн., загальної суми заборгованості за комісією - 182,39 грн., загальної суми нарахованої пені за несвоєчасне погашення основного боргу - 271,93 грн., загальної суми нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 98,78 грн., розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту - 303,77 грн., розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів - 9,47 грн., суми втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 5,32 грн. Як вбачається з довідки завідувача ТВБВ №10020/0516 філії-Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» Мартиненко Л.В. №б/н та дати, [PERSON] погасив всю заборгованість по кредитному договору №477754621 від 09.07.2018 року. З наданого розрахунку від 02.06.2020 року, вбачається, що розмір заборгованості відповідача [PERSON] , станом 02.06.2020 року становить 318,56 грн., яка складається: з розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту - 303,77 грн., розміру 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів - 9,47 грн., суми втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 5,32 грн. Як вбачається з матеріалів справи, термін дії банківської платіжної картки № [NUMBER] складає до лютого 2023 року. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив стягнути з відповідача проценти і інфляційні витрати, нараховані відповідно до ст.625 ЦК України. Однак у заяві позичальника та умовах кредитування, підписаних сторонами 06.07.2018 року, наявні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені за несвоєчасне погашення основного боргу, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та комісії, тобто за порушення зобов`язання по кредиту. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. Таким чином, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за нарахованими 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту в розмірі 303,77 грн., 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 9,47 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 5,32 грн.. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, а відповідач, як на підставу заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed