Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 11484,44 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКом і відповідачем 07.02.2014 року був укладений договір б/н, по якому вона отримала кредит в сумі 3906,28 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з порядком погашення кредиту з 1 до 25 числа кожного місяця. У порушення умов договору та закону відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11.06.2017 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку у добровільному порядку не погашає. Представник позивача по довіреності Сафір Ф.О. до суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив задовольнити, не заперечував проти прийняття рішення у заочному порядку. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся згідно вимог ст. 74 ЦПК України за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти. Однак до суду відповідач не з'явилася з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого банком позову не надала. Частина ч.5 статті 74 ЦПК України передбачає, що у разі відсутності фізичної особи, яка бере участь у справі, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленою належним чином про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позиції представників позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 02.02.2009 року, який укладено між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON], що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу, пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, а також Генерадльної угоди про реструктуризацію забопргованосиі і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 07.02.2014 року, кредитор-позивач видав відповідачу кредит в сумі 3906,289 грн. / п.2.1. Генеральної угоди/ на строк 24 місця , тобто з 07.02.2014 року по 29.02.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку : починаючи з 1по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 195,47 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із боргу по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил . Дата останнього погашення заборгованості не пізніше 29.02.2016 року. Відповідно до п.2.2. Генаральної угоди згідно ст. ст. 212,611,651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в даній Генаральній угоді, Умовах і правилах, більш ніж на 31 день, по зобов'язанням строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 690,93 грн. (а.с.5-36). У порушення взятих на себе зобов'язань по договору відповідач умови надання і користування кредитними коштами належним чином не виконувала. Останній платіж по погашенню кредиту відбувся 17.03.2014 року в сумі 200 грн. ( а.с.4), в результаті чого була допущена прострочка платежів. З наданого до суду розрахунку суми боргу відповідача вбачається, що станом на 11.06.2017 року він складає: 3747,30 грн. - заборгованість за кредитом; 2249,73 грн. - заборгованість по процентам, в тому числі 2249,73 грн. - несплачені проценти на прострочену заборгованість; 4796,48 грн. - нарахована комісія; а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в сумі 690,93 грн., а всього на загальну суму 11484,44 грн. (а.с.4), про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання умов договору та в добровільному порядку борг нею не погашено. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як понесення цих витрат було підтверджено доказами ( а.с.1).

Outcome: approved