Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Прокурор, діючи в інтересах держави, звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення та зняття з реєстрації, вказуючи, що на балансі Харківського національного аграрного університету імені В.В.Докучаєва (далі - Університет) перебуває гуртожиток №7, розташований за адресою: [ADDRESS], який утримується для проживання слухачів Інституту післядипломної освіти та співробітників Університету. У вказаному гуртожитку проживає та зареєстрована громадянка Вєтнаму [PERSON] , на підставі договору довірчого управління майном від 28.04.2008 р., укладеним між Університетом та АТЗТ «Інтелс». Вказаний договір належним чином не посвідчений та не зареєстрований, тому вважається неукладеним. Крім того, відповідач не навчається та не працює в Університеті, відповідного ордеру на вселення до гуртожитку не отримувала, наказ керівника Університету за погодженням з його профспілковим комітетом не видавався. Просить суд виселити відповідача з гуртожитку та зняти з реєстрації за вказаною адресою, оскільки її вселення та проживання є безпідставним та незаконним, а реєстрація проведена з порушенням вимог законодавства . В судовому засіданні представник позивача - прокурор прокуратури Фрунзенського району м.Харкова Кучерова М.В. позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи Університету - Хомякова І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач займає кімнату [NUMBER]. Відповідач та інші треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суд не сповістили. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутність відповідача та третіх осіб. Суд, заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до частини 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Згідно ст. 129 ЖК України, єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку . В судовому засіданні встановлено, що гуртожиток № 7 за адресою: [ADDRESS], знаходиться в оперативному управлінні Університету, який є вищим навчальним закладом державної форми власності четвертого рівня акредитації. Основні засоби та майно, що рахується на балансі Університету, у тому числі гуртожиток, є власністю держави в особі Міністерства аграрної політики України, що підтверджується повідомленням від 09.06.2008 р. (а.с.20). За даними АДБ ГУДМС України в Харківській області, відповідач - громадянка Вєтнаму [PERSON] зареєстрована у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], з 24.10.2013 р. (а.с.24). Вселення відповідача до гуртожитку відбулось на підставі договору довірчого управління майном, кладеного в простій письмовій формі 25.04.2008 р. між ректором Університету [PERSON] (як засновником), та генеральним директором АТЗТ «Інтелс» Капустіним В.А. (як керуючим). Вказаний договір не був нотаріально посвідчений, відтак є неукладеним, що підтверджується постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2009 р. по справі № 35/31-09 за позовом АТЗТ «Інтелс» до Університету про визнання договору дійсним та за зустрічним позовом Університету до АТЗТ «Інтелс» про визнання договору недійсним. Відповідно до п. 15 Примірного положення про гуртожитки, житлова площа в гуртожитку не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом. Таким чином, мешканці гуртожитку наймають жилу площу у підприємства, організації, установи, де вони працюють або навчаються, - тимчасово, на період роботи або навчання, на умовах, визначених Главою 4 ЖК України та Примірним положенням про гуртожитки. Згідно пункту 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів Української РСР № 208 від 03.06.1986 року, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не перебуває і не перебувала у трудових правовідносинах з Університетом, не є студентами цього ВУЗу, рішень про надання їй жилої площі в гуртожитку навчальним закладом не приймалося та спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення, відповідачеві не видавався. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач користується спірним житловим приміщенням гуртожитку безпідставно, у зв*язку з чим підлягає виселенню з підстав, передбачених ст.132 ЖК України, без надання іншої житлової площі, із зняттям з реєстрації за вказаною адресою. З підстав, передбачених ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved