Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.04.2014 року у розмірі 18098,49 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.04.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, до 25 числа місяця, отже не виконав свої зобов'язання за договором не здійснив повернення кредиту у встановлений строк та не сплатив відсотки за користування кредитом. В зв'язку з чим, станом на 31.12.2017 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» склала 18098,49 грн. з яких: 866,29 грн. - заборгованість за кредитом; 12894,18 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 3000,00 грн. - нарахування пені та комісії, 500,00 грн. - штраф(фіксована частина), 838,02 -штраф ( відсоткова складова), у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надала. В матеріалах справи маються поштові повідомлення з «закінченням строки зберігання». За даних обставин, з урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та кредитним договором, укладеним сторонами. Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628, ст. 629 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи 23.04.2014 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н , відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач ознайомлений та надав свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що підтверджується власноручним підписом у анкеті-заяві (а.с.9). [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором і не здійснив повернення кредиту у встановлений строк та не сплатив відсотки за користування кредитом. В зв'язку з чим, станом на 31.12.2017 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» склала 18098,49 грн. з яких: 866,29 грн. - заборгованість за кредитом; 12894,18 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 3000,00 грн. - нарахування пені та комісії, 500,00 грн. - штраф(фіксована частина), 838,02 -штраф (відсоткова складова). (а.с.6-8). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, на підставі розрахунку заборгованості судом встановлено неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору, визначена позивачем сума заборгованості за розрахунком є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved