Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР» звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, який обґрунтував таким. Відповідно до наказів позивача про прийняття на роботу, відповідачі перебували із позивачем у трудових відносинах, зокрема: [PERSON] займав посаду менеджера; [PERSON] - старшого товарознавця; [PERSON] комірника; [PERSON] - посаду бухгалтера Запорізького регіонального складу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір». При прийнятті на роботу, з кожним із вказаних вище працівників було укладено договори про повну матеріальну відповідальність, відповідно до умов яких, на кожного із них покладались обовязки по обліку та збереженню товарно-матеріальних цінностей компанії, які перебували на регіональному складі, тощо. З метою контролю діяльності регіональних складів, включаючи і Запорізький регіональний склад, на підприємстві створювались ревізійні комісії, які у певні часові проміжки проводили ревізії (перевірки) наявності або відсутності матеріальних цінностей у певних регіональних підрозділах. Так, 21 липня 2014 року, розпорядженням директора підприємства було створено ревізійну комісію, на чолі якої був голова комісії - [PERSON], а членами комісії були відповідачі у справі: старший товарознавець Запорізького регіонального складу [PERSON]; менеджер із збуту Запорізького регіонального складу [PERSON]; бухгалтер Запорізького регіонального складу [PERSON]; комірник Запорізького регіонального складу [PERSON] До початку проведення інвентаризації матеріально - відповідальними особами Запорізького регіонального складу надана розписка про те, що всі видаткові, прибуткові документи на товарно-матеріальні цінності здані ними в бухгалтерію та всі товарно-матеріальні цінності, що надійшли на зберігання до Запорізького регіонального складу, оприбутковані, а ті, що вибули, списані у витрати. На підставі проведеної ревізії (перевірки) обліку та наявності матеріальних цінностей на Запорізькому регіональному складі станом на 22.07.2014 р., була встановлена недостача товарно-матеріальних цінностей на суму 554.94 гривень. Інвентаризаційні описи товарно-матеріальних цінностей підписані головою комісії та матеріально-відповідальними особами Запорізького регіонального складу. Матеріально-відповідальними особами Запорізького регіонального складу сума недостачі в розмірі 554,94 гривень оплачена в повному розмірі добровільно. Згідно розпорядження директора від 11.09.2014 р., з 11.09.2014 р. знову була проведена інвентаризація залишків товарно-матеріальних цінностей на Запорізькому регіональному складі станом на 12.09.2014 р. Для проведення інвентаризації була створена інвентаризаційна комісія в складі: голови комісії : ревізор ТОВ «Український папір» [PERSON] та членів комісії відповідачів у справі. До початку проведення інвентаризації матеріально-відповідальними особами Запорізького регіонального складу надана розписка про те, що всі видаткові, прибуткові документи на товарно-матеріальні цінності здані ними в бухгалтерію та всі товарно - матеріальні цінності, що надійшли на зберігання до Запорізького регіонального складу, оприбутковані, а ті, що вибули, списані у витрати. При виведенні результатів інвентаризації на Запорізькому регіональному складі станом на 12.09.2014 р., була встановлена недостача товарно - матеріальних цінностей на суму 95 905,18 гривень 18 копійок. Інвентаризаційні описи товарно-матеріальних цінностей підписані головою комісії та матеріально - відповідальними особами Запорізького регіонального складу. Матеріально-відповідальними особами Запорізького регіонального складу були надані письмові пояснення щодо виникнення недостачі, щодо відхилень фактичних даних від облікових. Недостача в сумі 95 905 гривень 18 копійок матеріально-відповідальними особами Запорізького регіонального складу погашена не була. При цьому, працівники не надали конкретних пояснень з приводу того, куди поділися матеріальні цінності. Інвентаризаційною комісією було відзначено незадовільний стан складського господарства, за якого товарно-матеріальні цінності зберігались матеріально - відповідальними особами у місцях загального доступу, зокрема, в коридорі, при цьому, не раціонально та не ефективно використовувалась площа складського приміщення, оскільки згрупувавши та склавши товарно-матеріальні цінності належним чином, можливо було весь обсяг цінностей зберігати в складському приміщенні, а не в коридорі, де забезпечити його схоронність неможливо. Отже, дана обставина є суттєвим порушенням всіма, без винятку, матеріально-відповідальними особами Запорізького регіонального складу своїх посадових обовязків щодо збереження та схоронності товарно-матеріальних цінностей на складі, при цьому, дані особи несуть повну індивідуальну матеріальну відповідальність за втрату та незбереження таких товарних цінностей згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного з кожним із них. В той же час, в порушення умов п.п. 2.1. та п.п.2.2. п.2 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, жодною матеріально відповідальною особою Запорізького регіонального складу не було повідомлено керівництво підприємства про обставини, які загрожують забезпеченню зберігання товарно - матеріальних цінностей на складі та про можливе заподіяння їм шкоди, їх знищення, псування, розкрадання, їх нестачу. Проте, згідно з п.п.2.6. договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та згідно посадових інструкцій матеріально-відповідальних осіб, саме матеріально-відповідальна особа несе повну матеріальну відповідальність за збереження товарно-матеріальних цінностей. Розпорядженням директора підприємства всіх співробітників регіональних складів було зобовязано проводити щоденні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на ввірених їм складах та надавати щоденні звіти про залишки товарно-матеріальних цінностей на складі до бухгалтерії головного офісу підприємства. Посадовими інструкціями та договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність одним із обовязків матеріально-відповідальних осіб є ведення обліку, складання та надання, у встановленому порядку, товарно-грошових та інших звітів до головної бухгалтерії підприємства про рух і залишки переданих для зберігання товарно-матеріальних цінностей. Отже, безпосереднім обовязком матеріально-відповідальних осіб регіонального складу є щоденний контроль товарних залишків на складі. Під час проведення інвентаризацій станом на 22.07.2014 р., станом на 12.09.2014 р. інвентаризаційною комісією була виявлена невідповідність даних, відображених у бухгалтерському обліку та фактично наявним на складі товарно - матеріальним цінностям. Таким чином, матеріально-відповідальні особи (старший товарознавець [PERSON], бухгалтер [PERSON], комірник [PERSON]Л.), передаючи до головної бухгалтерії підприємства підписані ними залишки по окремим групам товарів по Запорізькому регіональному складу станом на певну дату, надавали недостовірні дані, які не відповідали фактично наявним на складі товарно-матеріальним цінностям, оскільки щоденна інвентаризація фактично матеріально-відповідальними особами не проводилась, а залишки товарно-матеріальних цінностей надавались ними виключно за бухгалтерським обліком, відображеним в програмі «1С». Оскільки товарно-матеріальні цінності із Запорізького складу відвантажувались лише за видатковими накладними, про що стверджують всі матеріально-відповідальні особи в своїх пояснюючих записках, то такі видаткові накладні могли бути створені лише без відображення в бухгалтерському обліку та відповідно без використання програми «1С». Факт відвантаження товарно-матеріальних цінностей із Запорізького складу матеріально-відповідальними особами без відображення в бухгалтерському обліку накладних, які створювались без застосування програми «1С» та в подальшому знищувались (оскільки фактично не надані інвентаризаційній комісії та не направлялись до головної бухгалтерії), підтверджується неправомірною реалізацією товару за готівкові кошти на суму 39 841,00 грн. Враховуючи вищевикладене, інвентаризаційна комісія прийшла до висновку, що матеріально-відповідальні особи Запорізького регіонального складу, а саме: старший товарознавець [PERSON], бухгалтер [PERSON], комірник [PERSON]JL, менеджер із збуту [PERSON], допускали систематичні порушення трудової дисципліни та посадових обовязків; інвентаризаційна комісія засвідчила факт недостачі на складі довірених матеріально-відповідальним особам Запорізького регіонального складу товарно - матеріальних цінностей (інвентаризацією станом на 22.07.2014 р. встановлено недостачу на суму 555,00 грн., яку внесено у касу підприємства вказаними матеріально-відповідальними особами у розмірі по 111,00 грн. кожним; інвентаризацією станом на 11.09.2014 р. встановлено недостачу на суму 95905,18 грн., сума недостачі не погашена); інвентаризаційна комісія засвідчила факт не проведення щоденної інвентаризації ТМЦ та відповідно надання до головної бухгалтерії підприємства неперевірених даних про залишки ТМЦ, що при виникненні недостачі у великому розмірі ставить під сумнів добросовісність вказаних осіб при виконанні трудових обовязків та проведенні господарських операцій щодо ТМЦ; інвентаризаційна комісія засвідчила факт відвантаження ТМЦ за готівкові кошти без відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку та відповідно без оформлення первинних документів на підтвердження факту таких господарських операцій (загальна сума лише виявлених незаконних господарських операцій у розмірі 39841,00 грн. була внесена до каси підприємства старшим товарознавцем [PERSON]В.), що при виникненні недостачі у великому розмірі ставить під сумнів добросовісність вказаних осіб при виконанні трудових обовязків та проведенні господарських операцій щодо ТМЦ; інвентаризаційна комісія засвідчила факт не проведення щомісячних звірок взаємних розрахунків з контрагентами, що при виникненні недостачі у великому розмірі ставить під сумнів добросовісність вказаних осіб при виконанні трудових обовязків та проведенні господарських операцій щодо ТМЦ; інвентаризаційна комісія засвідчила факт порушення порядку зберігання ТМЦ та незабезпечення їх належної схоронності, не раціональне та не ефективне використання площі складського приміщення, не повідомлення керівництву підприємства про обставини, які загрожують збереженню ТМЦ, що при виникненні недостачі у великому розмірі ставить під сумнів добросовісність вказаних осіб при виконанні трудових обовязків та проведенні господарських операцій щодо ТМЦ; інвентаризаційна комісія засвідчила факт тривалого запізнення на роботу 12.09.2014 року вищевказаних матеріально-відповідальних осіб та їх відмову пояснювати таке халатне відношення до роботи, що при виникненні недостачі у великому розмірі ставить під сумнів добросовісність вказаних осіб при виконанні трудових обовязків та проведенні господарських операцій щодо ТМЦ. Такими діями матеріально-відповідальні особи Запорізького регіонального складу порушили покладені на них трудові обовязки, які регламентовані чинним законодавством, договорами про повну матеріальну відповідальність, посадовими інструкціями, і які відповідно призвели до незадовільного стану складського господарства та спричинення підприємству збитків. У звязку з тим, що кожен відповідач підписав з позивачем договір про повну матеріальну відповідальність та кожен з них відповідальний за збереження матеріальних цінностей, то сума збитків підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку у розмірі 95 905 гривень 18 коп., а також судові витрати. 12.11.2015 року позивачем було подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог в порядку ст.31 ЦПК України, яка була обґрунтована результатами експертного дослідження, відповідно до якого за період з 01.01.2014 року по 03.10.2014 року розмір шкоди заподіяний ТОВ «Український папір» склав 278 982, 20 гривень та лишки у розмірі 67 523,58 гривень. Враховуючи, що інвентаризаційною комісією було вирішено питання про зарахування лишків товару до різниці виявленої недостачі, остаточну суму нестачі було затверджено у розмірі 211 499,62 гривень, яку позивач просив суд стягнути із кожного із відповідачів на користь ТОВ «Український папір» у розмірі по 52 862 гривень 41 коп. та вирішити питання судових витрат, розподіливши їх між відповідачами порівну. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, підтримали, просили суд позов задовольнити, зіславшись на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідачі та їх представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили суд в задоволенні позову відмовити, свою позицію з вирішення даного спору аргументували в письмовому запереченні, що міститься в матеріалах справи, відповідно до якого відповідачі вказали, що вони дійсно були прийнятті на роботу в ТОВ «Український папір», про що було видано відповідні накази з зазначенням лише їх посад та часу прийняття на роботу, були зроблені відповідні записи у їх трудових книжках, які були передані до відділу кадрів ТОВ «Український папір», що знаходився у м. Києві. При цьому, їх безпосередні трудові обов'язки їм не було повідомлено лише усно керівниками ТОВ «Український папір». Також за весь період їх роботи не було доведено до них індивідуальних посадових інструкцій. Крім цього, покладаючи договором на відповідачів повну матеріальну відповідальність, позивач не забезпечив передачу відповідно до акта прийому передачі матеріальних цінностей відповідачам. Не було забезпечено належні умови роботи, які б убезпечували збереження матеріальних цінностей та безперебійну роботу компютерної програми щодо ведення обліку та звітності «Підприємство 1C». Планові ревізії проводились щоквартально. Ревізія, яка проводилась Позивачем 11-16 вересня 2014 року була позаплановою, як він сам про це зазначає у позові. Викликана зазначена ревізія була технічним збоєм програми «Підприємство 1C», про що старшим товарознавцем [PERSON] було терміново повідомлено Позивача, після чого Позивач для усунення технічного збою програми направив до Запорізького регіонального складу своїх працівників. 11.09.2014р. за участю представників Позивача та працівників Запорізького регіонального складу відбулася інвентаризація залишків товару, в ході якої була виявлена недостача товару на суму близько 100 000 гри. Вказана недостача Товару була виявлена виключно у звязку із технічним збоєм програми «Підприємство 1C» та у звязку з продовженням відвантаження товару клієнтам Позивача під час налагодження програми. При цьому, з наведеною причиною виявленої недостачі погоджувались й члени комісії Позивача та обіцяли вирішити питання недостачі товару після налагодження програми «Підприємство 1C». Наприкінці вересня всім працівникам Запорізького регіонального складу було наказано прибути до Позивача до м. Києва. По прибутті до Позивача всім працівникам Запорізького регіонального складу, була виставлена вимога щодо відшкодування недостачі вже у сумі приблизно 250 000 грн, хоча будь-якої правової підстави для відшкодування зазначеної суми недостачі не було. Отже, суми так званої недостачі протягом двох місяців варіювалися від 100 до 250 тисяч грн. При цьому, були спроби в середині жовтня 2014 р. подати заяву щодо нестачі до Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, яким було розпочато кримінальне провадження з цього факту, однак підозри не було нікому предявлено. Суд, вислухавши пояснення сторін спору, свідка, дослідивши докази надані сторонами по справі, встановив наступне. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.ч. 1-3 ст.. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається позивач просить стягнути з відповідачів, які є матеріально відповідальними особами, що підтверджується договорами про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (т. 1 а.с. 14-23) , шкоду заподіяну їх діями, внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків та спричинили нестачу товарно - матеріальних цінностей. Згідно ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених\~статтею 130\~цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Однак позивач та його представники не надали суду, жодних належних та допустимих доказів, які б давали можливість встановити коло трудових обовязків, як всіх відповідачів так і кожного окремо. За таких обставин суд позбавлений можливості встановити, які трудові обовязки мали відповідачі, як працівники позивача і внаслідок порушення яких вони б мали нести матеріальну відповідальність. Крім того позивачем та його представниками не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б давали можливість встановити взагалі наявність шкоди для позивача. Як вбачається з обставин справи, шкода, на наявність якої вказує позивач, виникла внаслідок нестачі товарно - матеріальних цінностей, яка була виявлена внаслідок проведених ревізій. Однак належним чином оформлених актів контрольної перевірки інвентаризації цінностей та протоколів інвентаризаційних комісій на Запорізькому регіональному складі Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір», необхідність складення яких визначає Інструкція по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затверджена наказом Міністерства фінансів України N 69 від 11.08.94 , зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26 серпня 1994 року за N 202/412, позивач та його представники суду не надали, що позбавляє суд можливості встановити розмір дійсної шкоди. Надані представниками позивача інвентаризаційні описи є складовими роботи інвентаризаційних комісій і не можуть вказувати, як кожен окремо, чи то в своїй сукупності на розмір заподіяної шкоди, оскільки позивачем та його представниками не було надано будь-яких доказів, щодо того, що суду надані всі інвентаризаційні описи, щодо кожної з ревізій. Крім того, як вбачається з інвентаризаційних описів наданих позивачем при кожній з ревізій мали місце надлишки та пересортиця товару. Дискреційні повноваження, щодо визначення розміру збитків в такому випадку належить керівнику ТОВ» Український папір», якому надано право затверджувати протоколи роботи інвентаризаційних комісій і не може бути перекладена на суд. Наданий представниками позивача висновок експертного (економічного дослідження від 11.11.2015 року № 6 (т. 1 а.с. 243-т.2 а.с. 106) відхиляється судом, як недопустимий доказ, оскільки був отриманий виключно з ініціативи позивача, а суд та відповідачі, позбавлені можливості, зясувати чи всі бухгалтерські документи, що мають значення для правильності та обєктивності висновку були предметом дослідження експерта. Крім того представниками позивача не було надано зрозумілих для суду пояснень, чому дослідження проводилось за період з 01.01.2014 року, а не з моменту останньої інвентаризації, які відповідно вимог Інструкції мала бути проведена на кінець 2013 року. Наданий представниками позивача «Результати інвентаризації» (т.І. а.с. 130) відхиляється судом, як недопустимий доказ, оскільки вказаний документ невизначеного правового походження. Крім того, номери рахунків по яких здійснювалось виведення підсумку не відповідає номерам зазначеним в інвентаризаційних описах, що свідчить про його недостовірність. За таких обставин, оскільки позивачем та його представниками не надано доказів наявності умов, передбачених\~статтею 130\~КЗпП України, зокрема порушення, невиконання трудових обовязків відповідачами та доказів наявності шкоди - позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити. Питання, щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed