Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5707С103 від 13.09.2007 року у розмірі 29378,77 грн., а також стягнути заборгованість по процентах 219,36 грн., пеню за прострочення сплати кредиту 3910,20 грн. та судові витрати у розмірі 335,08 грн. В обгрунтування свої позовних вимог вказав, що 13.09.2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Кривий Ріг, який надалі був перейменований в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5707С103 про надання не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 18600,00 швейцарських франків, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 12500,00 швейцарських франків зі строком погашення 12.09.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з LIBOR (12 m) + 7,9 %, але не менше 10,99% річних. 15.01.2010 р., 26.07.2010 року, 15.07.2011 року, 25.10.2012 року, 24.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткові договори № 5707С103-1, № 5707С103-2, № 5707С103-3, № 5707С103-4, № 5707С103-5 до кредитного договору № 5707С103 від 13.09.2007 р., якими внесено зміни до нього. Однак своїх обовязків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків відповідач належним чином не виконує, в результаті чого станом на 23.12.2014 року утворилась заборгованість по основному боргу у сумі 1841,56 швейцарських франків (29378,77 грн.), по процентам 13,75 швейцарських франків (219,36 грн.), пеня за прострочення основного боргу 3910,20 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 15.07.2011 р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 5711Р227, згідно якого [PERSON] зобовязався перед позивачем у випадку не виконання (неналежного виконання) [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, погасити без будь-яких заперечень кредит у розмірі несплачених зобовязань, сплатити проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. [PERSON] до [PERSON] про погашення боргу за кредитним договором № 057-09-06/1192 від 03.10.2014 року (повернуто відправнику за строком зберігання) залишився без виконання. У звязку із викладеним, представник позивача звернувся до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій вказав, що поточна заборгованість [PERSON] за кредитом станом на 17.09.2015 року становить 985,13 швейцарських франків, в т.ч. 5, 26 швейцарських франків процентів, а також 16\~026,94 грн. пені за прострочення основного боргу, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав довідку про те, що він приймає участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 13.09.2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Кривий Ріг, який надалі був перейменований в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5707С103 про надання не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 18600,00 швейцарських франків, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 12500,00 швейцарських франків зі строком погашення 12.09.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з LIBOR (12 m) + 7,9 %, але не менше 10,99% річних (а.с. 15-22). [PERSON] свої зобов'язання перед [PERSON] виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки №2306 від 13.09.2007 року (а.с. 30). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 15.07.2011 р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 5711Р227, згідно якого [PERSON] зобовязався перед позивачем у випадку не виконання (неналежного виконання) [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, погасити без будь-яких заперечень кредит у розмірі несплачених зобовязань, сплатити проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 36-37). Додатковими договорами: № 5707С103-1 від 15.01.2010 р. з 01.07.2010 року - встановлено, що в січні 2010 року строк сплати процентів та погашення Кредиту встановлюється з 1 по 18 число (а.с. 22 зворот); № 5707С103-2 від 26.07.2010 року - виключено пункт 2.2.2. статті 2 «Кредит та проценти» Договору (а.с. 23); № 5707С103-3 від 15.07.2011 року доповнено підпункт 2.2.1 Договору, згідно якого у разі невиконання Позичальником умов щодо надання звітності, буде збільшуватись процентна ставка та внесено зміни до Графіку надання та погашення Кредиту (а.с. 23 зворот-26); № 5707С103-4 від 25.10.2012 року [PERSON] взято обовязок не розголошувати інформацію щодо Позичальника та проведених операцій в рамках Договору (а.с. 27); № 5707С103-5 від 24.05.2013 року виключено пункт 2.2.3. статті 2 «Кредит та проценти» та внесено зміни до цієї статті і до статті 4 «Події невиконання зобовязань» (а.с. 27 зворот-29). 05.03.2015 року позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути заборгованість по кредиту у розмірі 1676,72 швейцарських франків, заборгованість по процентах 15,61 швейцарських франків, пеню за прострочення сплати кредиту 6182,62 грн. та судові витрати 556,68 грн. 17.09.2015 року представником позивача надано довідку про стан заборгованості [PERSON] перед позивачем на 17.09.2015 року за Кредитним договором: 985,13 швейцарських франікв, в тому числі основний борг 979,87 швейцарських франків та проценти 5,26 швейцарських франків, та 16\~026, 94 грн. пені. Відповідно до норм чинного законодавства зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. У зв'язку з цим банком на адресу позичальника та поручителя було направлено досудові вимоги із пропозицією погасити заборгованість (а.с. 33-34, 38-39), але відповідачі проігнорували вимоги позивача та самоусунулись від виконання зобов'язань. Таким чином, відповідачем [PERSON] порушені зобов'язання за кредитним договором, а відповідачем [PERSON] - зобов'язання за договором поруки. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не виплаває із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Цивільним кодексом передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті. Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Порука - це договір, за яким до обов'язку основного боржника додатково приєднано зобов'язання іншої особи, яка за нього поручається. Та згідно ст. 554 ЦК України у випадку порушення боржником зобов'язання, яке забезпечене порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому поручитель відповідає у тому ж об'ємі, що й боржник, в тому числі відповідає за сплату відсотків, відшкодування збитків, сплату неустойки. Солідарна відповідальність передбачає, що кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України). Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати неодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, оскільки [PERSON] згідно з договором поруки № 5711Р22 від 15.07.2011 року є солідарним боржником, то вимоги позивача до [PERSON] є цілком законні та не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст.205 ЦК України суд може у виключних випадках зменшити належну до сплати суму неустойки (штрафу, пені). Суд приймає до уваги що відповідачі сплатили більшу частину боргу за кредитними зобовязаннями, відповідач [PERSON]згідно довідки Міноборони ВЧ В2830 від 11.12.2014 р. приймає участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тому суд вважає такі обставини виключними і вважає, що розмір пені може бути зменшений з 16\~026,94 грн. (станом на 17.09.2015 р.) до розміру пені, нарахованому позивачем станом на 02.03.2015 р., тобто 6\~182,62 грн. У зв'язку з вищевикладеним, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості по кредиту 979,87 швейцарських франків, заборгованості по процентах 5,26 швейцарських франків, та пені за прострочення сплати кредиту 6182 гривень 62 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1, 61). На підставі викладеного,

Outcome: approved