Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Представник позивачів за дорученням [PERSON] звернувся в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачами та відповідачем 16 травня 2014 року було укладено договір оренди землі, згідно якого відповідач з 01 листопада 2014 року повинен був передати в оренду позивачам земельну ділянку площею 50 га., розташовану на території Шишацької сільської ради Хорольського району, провівши до 01.10.2014 року державну реєстрацію цього договору. А позивачі сплатили відповідачу як передоплату 30000 грн. грошових коштів. Про отримання коштів відповідач написав позивачам письмову розписку, в якій крім того зазначив, що у випадку не проведення реєстрації, зобов'язався повернути позивачам до 01.10.2014 року 30 000 грн. Вказують, що відповідач державну реєстрацію договору оренди землі не провів, гроші до визначеної в розписці дати не повернув, тому просили стягнути із відповідача, солідарно на свою користь 44 141 грн. 80 коп. суми боргу ( в доларовому еквіваленті) та 2692 грн. відсотків за користування грошовими коштами, у відповідності до ст.. 625 ч.2 ЦК України. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачів, що брав участь в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, також вказав, що гроші підлягають поверненню відповідачем, ще й тому, що вони ним отримані безпідставно. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали в частині стягнення 30000 грн., як передоплати за договором оренди землі, в іншій частині позов не визнали, вважаючи, що позивачі безпідставно нарахували заборгованість з прив'язкою до долару США, так як це не передбачено ні договором оренди, ні розпискою ні нормами Закону з приводу сплати відсотків за користування коштами, вважали, що в цій частині позов також є безпідставним, так як на договором оренди землі, ні в розписці про отримання предоплати за цим договором не зазначено обов'язку відповідача сплачувати позивачам будь-які відсотки. Вивчивши матеріали справи, допитавши сторони вважаю, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено з письмових документів наявних в матеріалах справи 16.05.2014 року між позивачами та відповідачем було укладено договір оренди землі. Згідно якого відповідач з 01.11.2014 року зобов'язаний був передати позивачам строком до 31 грудня 2063 року земельну ділянку площею 50 га., що на підставі Державного акту про право постійного користування земельною ділянкою серії 1-ПЛ № 009165 належала відповідачу ( а.с. 4). В рахунок орендної плати за 2014 рік відповідач отримав від позивачів 30 000 грн. грошових коштів, про що написав відповідну розписку. На зворотній стороні якої зазначив, про свій обов'язок зареєструвати до 01.10.2014 року вищевказаний договір у визначеному законом порядку, а у випадку не проведення такої реєстрації зобов'язався повернути позивачам 30000 грн. до вказаної дати. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що відповідач реєстрацію вищевказаного договору оренди землі не провів, та грошові кошти, отримані як авансовий платіж за договором оренди позивачам не повернув, і земельну ділянку в користування позивачам також не передав. Вказані обставини визнані сторонами, вони підтверджуються належними та допустимими доказами, тому відповідно до ст.. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Ні договором оренди землі ні розпискою не визначено, що передані позивачами відповідачу 30000 грн. є завдатком, сторони також не вказують про те, що це завдаток, тому у відповідності до ст.. 570 ч.2 ЦК України вказана грошова сума є авансом. Виходячи з того, що відповідач визнав факт отримання 30000 грн. грошових коштів, ця обставина підтверджується, дослідженим в судовому засіданні оригіналом розписки, в якій прямо передбачено, що у випадку не реєстрації договору оренди землі відповідачем буде повернено 30000 грн., суд вважає необхідним вказану суму грошових коштів стягнути із відповідача на користь позивачів солідарно. Суд не знаходить підстав для стягнення із відповідача на користь позивачів 14141 грн. 80 коп., які за їх твердженням підлягають стягненню із відповідача, так як офіційний курс долару США на день подачі позову до суду виріс, так як відповідач відповідно до договору оренди землі та письмової розписки отримував гроші в гривнях, і зобов'язувався їх повернути в гривнях. Сторонами не оговорювалося питання прив'язки суми авансу до долару США. Більш того сама по собі природа авансового платежу не передбачає можливості прив'язки її до іноземної валюти та сплати його в більшому розмірі, ніж раніше внесене тіло авансу. В частині стягнення із відповідача на користь позивачів відсотків за користування грошовими коштами, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими з наступних підстав. Розпискою про отримання відповідачем грошових коштів передбачено, що відповідач зобов'язався у випадку не проведення реєстрації у визначеному законом порядку оренди земельної ділянки повернути позивачам до 01.10.2014 року 30 000 грн. грошових коштів. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами по справі, що відповідач до 01.10.2014 року не провів державну реєстрацію договору оренди, і грошові кошти до вказаної дати не повернув, таким чином з 01.10.2014 року, таким чином відповідач порушив грошове зобов'язання. Зі змісту ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або Законом. Судом встановлено, що сторони взагалі не погоджували розмір відсотків за користування грошовими коштами, тому суд вважає необхідних при обчислення суми відсотків, що підлягає стягненню із відповідача застосувати розмір зазначений в ст.. 625 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач зобов'язувався повернути грошові кошти до 01.01.2014 року, таким чином з 02.10.2014 року у відповідача виник обов'язок по сплаті відсотків. Позивачі звернулися до суду 17.12.2014 року, тобто через 47 днів, після того, як у відповідача виник обов'язок повернути позивачам 30 000 грн. грошових коштів. Таким чином за 47 днів користування відповідачем грошовими коштами позивачів, він повинен сплатити позивачам суму відсотків, що дорівнює 115,8 грн.. ( 30 000 грн. х 3% : 365 х 47). Крім того, із відповідача на користь позивачів в рівних долях підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, що відповідає вимогам ст.. 88 ЦПК України, а саме в сумі 301 грн. 15 коп., тобто по 150 грн. 57 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial