Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Представник позивачки, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Подружжя спільно не проживає, та не веде спільного господарства з серпня 2020 року. Рішенням суду від 08 квітня 2021 року шлюб між ним розірвано, малолітня дитина залишилась проживати із матір`ю. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, а вона не може працевлаштуватись, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та єдиним джерелом її доходу є соціальна допомога у розмірі 860 грн. Зазначає, що відповідач є працездатним та фізично здоровим, матеріально забезпечений, йому на праві власності належить нерухоме майно, має стабільний та регулярний дохід, інших утриманців немає. В зв`язку з виниклими обставинами, просив суд стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому зменшив позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на утримання дружини аліменти у розмірі 2\~500 грн., розгляд справи просить проводити в його та позивачки відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач будучи неодноразово повідомленим, по останньому відомому місцю проживання про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши клопотання представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, окремо від батька. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності і з урахуванням потреб дружини та можливостей відповідача, який є молодою працездатною особою (іншого суду не подано), має у власності нерухоме майно, інших утриманців не має, суд вважає за можливе зменшені позовні вимоги задовольнити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Також підлягають стягненню сплачені позивачем при зверненні до суду, судові витрати на правову допомогу, оскільки вони викликані захистом порушеного права. Однак, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи складність справи та обсяг проведеної адвокатом роботи, суд вважає, що вказаний в позові розрахунок витрат з оплати послуг адвоката, які позивач просить стягнути із відповідача є дещо завищеним, а тому рахує доцільним визначити розмір витрат на послуги адвоката, який підлягає відшкодуванню відповідачем у сумі 1 500 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 75, 77, 79, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved