Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Представник позивач звернувся із позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 808 596,66 грн. та судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 04 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0308/0708/71-187. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 36 900,00 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з основного договору, 04 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір поруки №0308/0708/71-187-Р-1, відповідно до якого [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Разом з тим, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. В свою чергу відповідач та третя особа свої зобов'язання виконують неналежно. Станом на 01 серпня 2014 року заборгованість за кредитним договором №0308/0708/71-187 від 04 липня 2008 року становить 808 596,66 грн. На підставі вищевикладеного представник позивача просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 808 596,66 грн. Представник позивача не з'явився до зали суду. Про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до зали суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа до зали суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогамст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так судом встановлено, що 04 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0308/0708/71-187 (а.с.5-8). Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 36 900,00 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з основного договору, 04 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір поруки №0308/0708/71-187-Р-1, відповідно до якого [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (а.с.13). 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу (а.с.16-29). Разом з тим, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу (а.с.30-38). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Станом на 01 серпня 2014 року заборгованість за кредитним договором №0308/0708/71-187 від 04 липня 2008 року становить 808 596,66 грн., і складається з: - 36 116,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 432 065,82 грн. - заборгованість за кредитом; - 22 823,78 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 273 047,27 грн. - заборгованість по відсотках; - пеня - 8 650,10 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 103 483,57 грн. Загальна заборгованість становить 808 596,66 грн. (а.с.9-10). Відповідно до п.2 договору поруки №0308/0708/71-187-Р-1від 04 липня 2008 року боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків як солідарні боржники. У зв'язку із неявкою сторін суд розглядає справу за наявними у справі доказами. Так суду не зрозуміло, чому позов пред'явлено до поручителя як до основного відповідача, а позичальник заявлений лише як третя особа, при цьому у позові дана позиція представником позивача не обґрунтована, не надано доказів того, що у провадженні цього, або іншого суду перебуває, або перебувала справа по стягненню заборгованості з [PERSON], а договір поруки передбачає солідарну відповідальність позичальника та поручителя. На виконання умов договору позичальникові та поручителя було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с.60). Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях, а тому суд приходить до висновку, що за наявними у справі доказами представником позивача не доведено законності та обгрунтованості позовних вимог викладених у позові. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed