Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Представник ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 07.05.2012 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50004282 відповідно до якого позивач зобов»язався надати відповідачеві кредит в сумі 202 334,34 грн., що є еквівалентом 25 165,95 доларів США строком на 36 місяців зі змінною процентною ставкою і з цільовим призначенням - для придбання автомобіля. Відповідач в свою чергу взяв на себе зобов»язання прийняти, належним чином використати кошти та повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти передбачені умовами договору. У зв»язку із тим, що відповідач належним чином не виконував умови договору утворилась заборгованість, яка станом на 28.04.2016 р. становить 102 297,80 грн. Також позивачу спричинено збитки до яких відносяться витрати на юридичні послуги, а саме послуги ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» у сумі 35 836,00 грн. Також позивач здійснив витрати на вчинення виконавчого напису, які становлять 3 900,00 грн. Відповідач також має сплатити неустойку (траф) за порушення умов договору відповідно до п. 3.3., який становить 40 466,85 грн. Крім того підлягає стягненню з відповідача і штрафні санкції, передбачені п. 8.3. кредитного договору за порушення ст.ст. 5,1., 5.2., 5.3., 5.4. договору у розмірі 43 376,68 грн. В разі ж порушення умов п. 8.1. договору відповідач має сплатити пеню і із застосуванням строку давності у один рік, її розмір становить 4 451,73 грн. Також відповідачеві, зважаючи на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних у сумі 3 190,21 грн. та інфляційні втрати у сумі 13 589,41 грн. Таким чином розмір заборгованості відповідача складається з основного боргу, основного боргу зі сплати додаткового кредиту, збитків, штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат і становить 328 417,10 грн. В якості забезпечення виконання умов договору між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 50004282 від 16.05.2012 року, за яким відповідачем було передано в заставу транспортний засіб марки VW модель Caddy GP Maxi Komby, рік випуску 2012. Зважаючи на наявну заборгованість та беручи до уваги положення чинного законодавства України представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50004282 від 07.05.2012 року у розмірі 210 248,58 грн. звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб на користь ТОВ «Порше Мобіліті» марки VW модель Caddy GP Maxi Komby, рік випуску 2012. Згідно договору застави № 50004282 від 16.05.2015 р., шляхом його реалізації на торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити з підстав зазначених у позові. Представники відповідача просили відмовити у задоволенні позову. Пояснили, що дійсно між [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено зазначений у позові кредитний договір та в якості забезпечення виконання зобов»язань за договором укладено договір застави транспортного засобу. Проте, відповідач замовчує ту обставину, що відповідач не отримував вимоги щодо дострокове повернення грошових коштів. Крім того, на підтвердження суми заборгованості представником позивача не надано жодного допустимого доказу - н надано первинних облікових документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні». Доводи зазначені у позові щодо наявної заборгованості та її розміру є надуманими. Також, зважаючи на вимоги чинного законодавства України, витрати, зазначені позивачем в якості збитків не є такими і можуть відноситися виключно до витрат, понесених у зв»язку із розглядом справи. В свою чергу неправомірне, недоведене нарахування заборгованості спричинило і неправомірне нарахування штрафних санкції та пені. За таких обставин представники відповідача просили відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи. суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Встановлено, не заперечується сторонами, що 07.05.2007 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50004282 відповідно до якого позивач зобов»язався надати відповідачеві кредит в сумі 202 334,34 грн., що є еквівалентом 25 165,95 доларів США строком на 36 місяців зі змінною процентною ставкою і з цільовим призначенням - для придбання автомобіля. В свою чергу за умовами договору відповідач взяла на себе зобов»язання, зокрема, повернути грошові кошти та сплатити відповідні проценти за користування у порядку та спосіб, встановлені кредитним договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між сторонами останнього було укладено договір застави транспортного засобу № 50004282, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. Предмет застави - транспортний засіб VW модель Caddy GP Maxi Komby, рік випуску 2012. Відповідно до п. 3.2.1.Умов кредитування, які є невд»ємною частиною кредитного договору № 50004282 від 07.05.2007 р., у випадку порушення боржником терміну сплати будь - якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту, відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць, кредитодавець має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначив у судовому засіданні представник ТОВ «Порше Мобіліті» відповідач е належним чином не виконувала взяті на себе зобов»язання по сплаті обов»язкових платежів, внаслідок чого виникла заборгованість та [PERSON] нараховано штрафні санкції та пеня, встановлені як договором так і законом та в адресу боржника направлено вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту. Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому положеннями ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні положень ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В свою чергу за положеннями ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, зважаючи на предмет спору, доказуванню підлягає як наявність заборгованості так і її розмір. Проте, на підтвердження неналежного виконання взятих на себе зобов»язань за договором представником ТОВ «Порше Мобіліті» не надано жодних доказів, які свідчать про наявність заборгованості [PERSON] у зв»язку із невиконанням належним чином взятих на себе зобов»язань щодо погашення кредиту у спосіб визначений домовленістю сторін. При цьому, представник позивача не був обмежений в праві в порядку, встановленому чинним ЦПК України, надати відповідні докази. За положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Представник позивача просить стягнути з відповідача і передбачені як договором так і положеннями ст. 625 ЦК України штрафні санкції, а також збитки, відшкодування яких передбачено ст. 22 ЦК України. Беручи до уваги наведені вище обставини, зважаючи на відсутність доказів порушення зобов»язань з боку сторони кредитного договору [PERSON] підстави для стягнення з останньої штрафних санкцій відсутні. В свою чергу щодо заявлених збитків суд вважає за необхідне зазначити наступне. Збитками, відповідно до ст. 22 ЦК України є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому за положеннями вищенаведеної норми матеріального права, право на відшкодування завданих збитків має особа права якої порушено. Матеріали справи не містять доказів порушення права позивача, таких доказів не було отримано і під час розгляду справи. Крім того необхідно наголосити, що в розумінні положень ст. 22 ЦК України, витрати здійснені на оплату юридичної підтримки та з метою вчинення виконавчого напису не є збитками. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, згідно до положень ст. 11 ЦПК України. Зважаючи на викладене підстави для задоволення позову відсутні. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed