Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву у якій підтримав позов і просив його задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 22102,62 грн. та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти предявленого позу, зазначивши про те, що вона повністю розрахувалася за кредит, однак у неї не збереглися платіжні квитанції, тому вона не може їх надати до суду, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №BLANK00001928 від 11.11.2010 року відповідачка [PERSON] отримала від ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» кредит у розмірі 4900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25% річних з кінцевим терміном повернення кредиту 11.11.2013 року. Проте, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту та відсотків не виконала, у зв'язку з чим, станом на 17.08.2015 року має заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом, а також сума пені за несвоєчасне погашення кредиту. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 549, 551 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, суд враховуючи суму заборгованості по тілу кредиту та відсотках, виходячи з принципу розумності та справедливості, зменшує розмір суми заборгованості по пені до розміру суми заборгованості по тілу кредиту, а саме з 18059,68 грн. до 2500,00 грн., вважаючи таку суму обґрунтованою та достатньою для задоволення вимог позивача у даній частині. У свою чергу, [PERSON] жодних належних доказів на підтвердження своїх посилань про повний розрахунок за умовами кредиту та повернення грошових коштів банку, суду не надала. Отже, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитом, розмір якої визначено судом і становить 6542,94 грн., яка складається з наступного: -2426,50 грн. прострочена сума кредиту; -1224,42 грн. прострочені проценти за користування кредитом; -392,02 грн. прострочена комісія; -2500,00 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь Держави підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 1218,00 грн. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач має заборгованість перед банком за кредитним договором.

Outcome: partial