Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10846,84 грн., яка складається з 8770,46 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2076,38 грн. - заборгованість по простроченими відсотками, та судові витрати в розмірі 2270 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконував в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача Дашко В.М. у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та ухвалення заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надавав, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст.223 ч.4,280,281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.03.2010 відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом був збільшений до 19000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується підписами [PERSON] у анкетах-заявах від 17.03.2010 та 02.02.2015. А також підписав довідку від 17.03.2010 про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якому зазначені всі Тарифи банку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. До договору кредиту згідно ст.1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст.526-527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк», відповідачу [PERSON] за кредитним договором б/н видавалися наступні кредитні картки: 17.03.2010 № [NUMBER] з терміном дії до 02/14; 20.07.2010 № [NUMBER] з терміном дії до 04/14; 21.02.2011 № [NUMBER] з терміном дії до 11/14; 21.02.2011 № [NUMBER] з терміном дії до 12/14; 02.02.2015 № [NUMBER] з терміном дії до 01/18; 15.01.2018 № [NUMBER] з терміном дії до 12/21. З наданого розрахунку, вбачається, що станом на 15.08.2021 заборгованість становить 10846,84 грн., яка складається з 8770,46 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2076,38 грн. - заборгованість по простроченими відсотками. Останнє погашення заборгованості по кредиту в сумі 495 грн. відбулося 23.10.2020. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved