Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору № НАD0АU00030021 від 16 жовтня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11792,67 доларів США терміном до 15 жовтня 2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого, станом на 29 вересня 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 44003,76 доларів США, з яких: 2970,32 доларів США - заборгованість за кредитом, 2826,50 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 790,84 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 37416,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 30224,81 доларів США, яка була задоволена рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2008 року та заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року, яку стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Різниця становить 13778,95 доларів США. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобовязань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 13778,95 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29 вересня 2015 року складає 297349,74 грн., а також судові витрати з судового збору в розмірі 4460 грн. 25 коп. В судове засідання представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № НАD0АU00030021, за умовами якого [PERSON] надав відповідачу кредитні кошти шляхом: надання готівки через касу на строк з 16 жовтня 2006 року по 15 жовтня 2013 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 11792,67 доларів США на наступні цілі: купівля автомобіля ЗАЗ DAEWOO, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту. Періодом сплати вважати з 21 по 25 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 158,98 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного договору вбачається, що відповідач підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого, станом на 29 вересня 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 44003,76 доларів США, з яких: 2970,32 доларів США - заборгованість за кредитом, 2826,50 доларів США - заборгованість за відсотками, 790,84 доларів США заборгованість з комісії, 209,05 доларів США погашено пені, 37416,10 доларів США заборгованість з пені. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 30224,81 доларів США, яка була задоволена рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2008 року та заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року, яку стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Різниця становить 13778,95 доларів США. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору /а.с. 8-11/. Згідно ст.ст.526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимою. За частиною 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. В пункті 3.2. кредитного договору зазначено, що згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,42% на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 1,00% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. У відповідності до положень ст.ст.549, 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Загальна сума заборгованості за кредитним договором № НАD0АU00030021 від 16 жовтня 2006 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 13778,95 доларів США. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі за №6-145цс14, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» має необхідні ліцензії та дозволи на здійснення валютних операцій відповідно до вимог Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, позивачем в позовних вимогах визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, з урахуванням положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає суму заборгованості, що підлягає сплаті в гривнях, за офіційним курсом станом на 29 вересня 2015 року та погоджується з розрахунком, наданим позивачем. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved