Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Прокурор звернувся із вказаним позовом, який мотивує тим, що 28.04.2006 р. між обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі /далі Фонд/ і відповідачкою [PERSON] укладено договір позики на суму 30\~000 грн., яку остання зобовязалась погашати щорічно рівними частинами в строк до 28 квітня. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] згідно з умовами укладеного ними договору поруки несуть повну відповідальність за несвоєчасне виконання нею зобовязань. [PERSON], всупереч вимогам договору, не сплатила черговий платіж у 2015 р. і в 2016 р., та відсотки за користування відповідно до п.2.6 договору. Заборгованість становить за черговими платежами позики 4300 грн., за відсотками 1494,15 грн., пеня, нарахована на підставі п.3.2 договору, за несвоєчасну сплату позики і відсотків становить 5997,28 грн. Вказані суми просить стягнути солідарно з відповідачів, а також судові витрати. Крім того, зазначає, що письмові претензії про погашення заборгованості відповідачі ігнорують. Як на підставу звернення з даним позовом прокурор посилається на те, що в даному випадку порушуються економічні інтереси держави, оскільки кошти Фонду формуються за рахунок коштів державного бюджету, виділених на надання пільгових довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам на селі. Кошти, що надходять від погашення кредитів зараховуються на рахунки Казначейства і в подальшому спрямовуються на державне кредитування будівництва житла на селі, однак відповідачі цих коштів не повертають. Фонд не має коштів на звернення до суду із позовом. У судовому засіданні прокурор позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, додала, що несплата відповідачкою та її поручителями позики порушує економічні інтереси держави, що стало підставою для представництва прокурором інтересів держави. У судове засідання Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, а саме свій обовязок сплати черговий платіж позики в 2015 р. і в 2016 р. та відсотки за користування позикою. Однак не визнає обовязок сплатити пеню, оскільки вважає її розмір завищеним, проте яким саме має бути розмір пені, не знає. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання, будучи повідомленими належним чином, не з'явились, причини неявки не повідомили, клопотань не подавали, у зв'язку з чим суд розглядає справу за їх відсутності. Суд, заслухавши прокурора, відповідачку [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ст.ст. 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не передбачено договором або законом. Згідно з ст.526 Цивільного кодексу (далі ЦК) України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Божник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Судом встановлено, що 28.04.2006 р. Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та відповідач [PERSON] уклали договір, згідно з яким відповідач отримала 30\~000 грн. позики під 3 % річних на строк до 28.04.2020 р. (а.с.7-зворот). Відповідно до цього Договору відповідач зобовязана погашати заборгованість за позикою і відсотками, а також сплачувати пеню відповідно до п.2.6, п. 3.2. Договору. 20.10.2005 р. Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та відповідачі [PERSON] і [PERSON] уклали договір поруки, згідно з яким останні несуть повну відповідальність за зобовязаннями [PERSON] (а.с.9). [PERSON], всупереч взятим на себе зобовязанням, у квітні 2015 р. вказаного в договорі платежу не здійснила, як і не внесла черговий платіж в квітні 2016 р., що сама визнала в судовому засіданні. Вимоги про погашення заборгованості, що надсилались на її адресу 24.09.2015 р. і на адресу поручителів про погашення в строк до 5 жовтня 2015 р., проігноровані. Також проігноровані вимоги про погашення заборгованості, що надсилались на адресу відповідачів 05.05.2016 р. (а.с.12-16). Згідно з наданим розрахунком станом на 31.03.2016 р. заборгованість за даним договором перед Фондом складає: за тілом кредиту 4300 грн. (за 2015 р. 2150 грн., за 2016 р. 2150 грн.); заборгованість за процентами 1494,15 грн. (за 2015 р.765,39 грн., за 2016 р. 728,76 грн.); за пенею 5997,28 грн. Відповідач [PERSON], заперечуючи проти нарахованого розміру пені, не навела доказів на його спростування, тому суд погоджується з розрахунком, наявним в матеріалах справи, оскільки він є обґрунтованим і узгоджується з зобовязаннями, що були взяті відповідачами в договорі позики і поруки. Відповідно до укладеного договору поруки відповідачі [PERSON] і [PERSON] несуть повну відповідальність за зобовязаннями [PERSON] (а.с.9), претензії до поручителів предявлені Фондом своєчасно (а.с.13,15). Всупереч вимогам ст. 1049 ЦК, яка передбачає повернення позикодавцеві позики в строк і в порядку, що встановлені договором, відповідачі не виконали належним чином взятих на себе зобовязань, а тому повинні нести солідарну відповідальність за порушення грошового зобовязання відповідно до ст. 625 ЦК. Зважаючи на викладене, вимоги про стягнення заборгованості за черговим платежем позики, заборгованості за процентами та за пенею підлягають задоволенню. Відповідно до ст.543 ЦПК вказана заборгованість підтягається стягненню з відповідачів солідарно. Суд враховує також, що рішенням Старовижівського районного суду від 26.06.2014 р. стягнуто заборгованість з відповідачів, проте за інший період, що є додатковим доказом того, що відповідачі знають про обовязок виконувати взяті на себе зобовязання. Щодо підстав звернення прокурора з позовом, то наведені прокурором причини звернення є обґрунтованими, відповідають вимогам ст.121 Конституції України та Закону України «Про прокуратуру», оскільки в даному випадку порушуються інтереси держави. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved