Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Прокурор Талалаївського району звернувся до суд уз позовом в інтересах держави в особі Талалаївської ЦРЛ до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 1009 грн. 92 коп. В обґрунтування позову зазначає, що під час розслідування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України відносно [PERSON], було встановлено, що він 09.10.2013 року у власному будинку в с. Корінецьке Талалаївського району в ході сварки умисно спричинив своїй дружині [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Потерпіла [PERSON] після вчинення стосовно неї кримінального правопорушення перебувала на стаціонарному лікуванні у Талалаївській ЦРЛ з 10.10.2013 року до 21.10.2013 року. Відповідно до довідки Талалаївської ЦРЛ сума витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину становить 1009 грн. 92 коп. Ухвалою Талалаївського районного суду від 13 листопада 2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрите у зв'язку із звільненням його від кримінальної відповідальності. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Однак [PERSON] кошти в сумі 1009 грн. 92 коп. добровільно не відшкодовані, тому, оскільки Талалаївська ЦРЛ фінансується з державного бюджету і в цьому випадку вбачається порушення інтересів держави, тому прокурор просить суд стягнути з відповідача а користь Талалаївської ЦРЛ кошти в сумі 1009 грн. 92 коп. В судовому засіданні прокурор позов в інтересах Талалаївської ЦРЛ підтримав в повному обсязі і просив задовольнити, поскільки кримінальне провадження відносно [PERSON] закрите судом за нереабілітуючою підставою і тому він повинен відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Представник Талалаївської ЦРЛ в судове засідання не з'явився, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, їх неявка відповідно до ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов прокурора визнав, дійсно, він спричинив своїй дружині тілесні ушкодження, але на даний час він не працює і коштів для оплати у нього немає. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 10 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до Талалаївського РВ УМВС із заявою про те, що 09.10.2013 року у приміщенні власного будинку в с. Корінецьке Талалаївського району її чоловік [PERSON] наніс їй тілесні ушкодження. Дану заяву було зареєстровано та внесено в ЄРДР за № № 12013260260000244 (а.с.4). 05.11.2013 року старшим прокурором прокуратури Талалаївського району Христенком В.І. було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України відносно [PERSON] та справу направлено на розгляд суду (а.с.5). Ухвалою Талалаївського районного суду від 13 листопада 2013 року кримінальне провадження № 12013260260000244 від 10.10.2013 року відносно [PERSON] про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, закрите в зв'язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності (а.с. 6). Згідно повідомлення Талалаївської ЦРЛ № 64 від 09.01.2014 року [PERSON] знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Талалаївської ЦРЛ з 10.10.2013 року по 21.10.2013 року, всього 12 ліжко-днів, вартість 1 ліжко-дня складає 84 грн. 16 коп., на лікування було затрачено 1009 грн. 92 коп. (а.с.10-11). Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмір фактичних витрат. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України за №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року, яким передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. В разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили , або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Розрахунок витрат, наданий Талалаївською ЦРЛ, відповідає положенню пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved