Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, по якому виникла заборгованість у зв`язку із невиконанням відповідачем його умов. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення заборгованості розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали від 01.06.2020 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Новоселицького районного суду від 15.06.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча двічі був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Зі згоди представника позивача, суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до заяви про приєднання №464828 від 19.07.2018 року до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, складовою якої є заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 35000 гривень строком на 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Відповідно до п.6.1 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії підписанням цієї заяви клієнт погоджується на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між клієнтом і банком кредитного договору. Згідно п.6.6 заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 відсотків річних. Вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, трьох відсотків річних та втрат від інфляції підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються розрахунком та випискою по особовому рахунку. Таким чином, суд вважає, що з відповідача як позичальника за кредитним договором належить стягнути на користь позивача заборгованість станом на 27.04.2020 року: по тілу кредиту в розмірі 28105,30 гривень за період з 24.11.2019 року, 9,88 гривень - суми втрат від інфляції, 191,03 гривень - 3 % річних за період з 26.09.2018 року, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконав умови договору, то відповідно з нього необхідно стягнути заборгованість в судовому порядку. Щодо вимоги про стягнення 305,25 гривень пені, то в її задоволенні слід відмовити, оскільки розмір пені не передбачений заявою про встановлення відновлювальної кредитної лінії. Щодо судових витрат, то відповідно до ст.141 ч.2 п.3 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги заявлені на суму 28611,46 гривень, судом задоволено позовні вимоги на суму 28306,21 гривень, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривні, відсоток задоволених позовних вимог становить 98,93 відсотків, а тому з відповідача слід стягнути 2079,51 гривень судового збору.

Outcome: partial