Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина і позивач мав на протязі шести місяців з дня смерті діда подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, він не мав можливості цього зробити оскільки 26.01.2020 тимчасово виїхав за межі України, а саме в Російську Федерацію в місто Москва, терміном до 26.04.2020, що підтверджується міграційною карткою серії [NUMBER]. Після закінчення зазначеного терміну позивач повинен був повернутись до свого постійного місця проживання та подати відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, з 11.03.2020, тобто до закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, на території України введено карантин, яким встановлено цілий ряд обмежень, в тому числі обмеження в роботі установ та організацій та заборону їх відвідування. Також, була заборона на перетин кордону України. Такі самі обмеження та заборони були введені і діють до цього часу на території Російської Федерації, що позбавило позивача можливості повернутись додому. Вказані обставини стали перешкодою для вчасного подання заяви до нотаріальної контори. Просить суд визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявний лист Тульчинської міської ради про визнання позову та розгляд справи без участі представника. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії серії [NUMBER] , виданого 11.11.2019 Тульчинським районним відділом РАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). За життя спадкодавець [PERSON] залишив заповіт на ім`я позивача, яким заповів останньому все належне йому майно (а.с. 8). Копія технічного паспорту, виданого Тульчинським МБТІ 20.07.1994 (а.с. 11-15) підтверджує, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належала спадкодавцю [PERSON] , тобто входить до спадкового майна, що залишилось після смерті останнього. Відповідно до копії міграційної картки серії [NUMBER] (а.с. 10) позивач з 26.01.2020 по 26.04.2020 перебував за межами України на території РФ у м. Москва. Відповідно до листа Тульчинської державної нотаріальної контори № 406/01-16 від 22.09.2020 (а.с. 27), спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Причиною пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач вказує те, що була заборона на перетин кордону України і такі самі обмеження та заборони були введені і діють до цього часу на території Російської Федерації, що позбавило позивача можливості повернутись додому. На підставі встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що суд дійшов висновку про поважність причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, враховуючи встановлені обставини справи, характер спору, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved