Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 05 березня 2014 року між позивачем та Благодійним фондом «Фонд Бориса Колеснікова» було укладено договір добровільного страхування № 28-0101-01Р/0112, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Toyota Corolla 1.6», державний номерний знак [NUMBER]. 31 грудня 2014 року о 13 годині 50 хвилин по вулиці Маршала Гречка, 2 міста Київ відповідач, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушень відповідачем п. п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а тому на місці пригоди на ім'я відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення. 30 січня 2015 року постановою судді Подільського районного суду міста Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. 05 січня 2015 року відповідно до укладеного 05 березня 2014 року договору добровільного страхування № 28-0101-01Р/0112 Благодійний фонд «Фонд Бориса Колеснікова» звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення застрахованого автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода відповідно до норм чинного законодавства була визнана страховою, а тому 11 лютого 2015 року було складено страховий акт № ДККА - 42096. 11 лютого 2015 року позивач на підставі страхового акту № ДККА - 42096 від 11.02.2015 та розрахунку суми страхового відшкодування здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника у розмірі 120108 гривень 86 копійок. В добровільному порядку витрати у розмірі 120108 гривень 86 копійок відповідачем відшкодовані не були, а тому позивач просив в судовому порядку стягнути вказану суму коштів та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Гоголь О.Я. позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити з підстав наведених в позові. Додатково просила стягнути з відповідача витрати у розмірі 420 гривень пов'язаних з публікацією оголошення у пресі в офіційному печатному органі газети «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом оголошення у пресі в офіційному печатному органі газети «Урядовий кур'єр». Згідно з ст. 169 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи відповідача, не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в судове засідання не з'явився відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі ст. 224-225 ЦПК України прийняв рішення про заочний розгляд справи та прийняття по ній заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та Благодійним фондом «Фонд Бориса Колеснікова» було укладено договір добровільного страхування № 28-0101-01Р/0112, предметом якого було страхування транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER]. В переліку страхових ризиків (випадків) за договором вказано, в тому числі, ДТП. Вказаний транспортний засіб належить на праві власності Благодійному фонду «Фонд Бориса Колеснікова» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], копія якого додана до матеріалів справи. 31 грудня 2014 року о 13 годині 50 хвилин відповідач, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER], по вулиці Маршала Гречка, 2 міста Київ, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення із застрахованим транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER], чим порушив п. п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Внаслідок ДТП автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження у вигляді пошкодження заднього правого крила, заднього бампера, заднього лівого крила, кришки багажника, задньої панелі, заднього лівого та правого ліхтаря (а.с. 23). 30 січня 2015 року постановою судді Подільського районного суду міста Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, встановленою, та такою, що не підлягає доказуванню в цій справі. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника та страхового акта. 05 січня 2015 року страхувальник Благодійний фонд «Фонд Бориса Колеснікова» звернувся до страховика із заявою про факт настання випадку, в якій просив виплатити страхове відшкодування. Дорожньо-транспортна пригода відповідно до норм чинного законодавства була визнана страховим випадком, про що ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група 11 лютого 2015 року було складено страховий акт № ДККА - 42096. Відповідно до рахунку-фактури товариства з обмеженою відповідальністю «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» від 05 січня 2015 року № СМУ 00000147 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER], складає 144 638 гривень 45 копійок (з ПДВ). Згідно розрахунку ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 11 лютого 2015 року розмір страхового відшкодування склав 120108 гривень 86 копійок. Зазначені обставини підтверджуються страховим актом та розрахунком суми страхового відшкодування, доданими до матеріалів справи (а.с. 43,44,80,81). 11 лютого 2015 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» перерахувала Благодійному фонду «Фонд Бориса Колеснікова» суму страхового відшкодування у розмірі 120108 гривень 86 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 2702 від 11.02.2015 (а.с. 45). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач відшкодував спричинену відповідачем шкоду і в силу закону до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток. Враховуючи викладене із [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 120108 гривень 86 копійок. У відповідності до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За статтею 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі викладеного, ст.ст. 990, 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved