Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що вироком Новолинського міського суду Волинської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. За результатами проведеної прокурои перевірки встановлено, що витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 8236,98 грн. Нововолинській ЦМЛ не відшкодовано. Однак ні Фінансове управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради, ні КНП «Нововолинська ЦМЛ» не вживали заходів щодо відшкодування бюджетних коштів. Прокурор в позовній заяві просить стягнути з [PERSON] на користь Фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради кошти витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 8236,98 грн. В судове засідання прокурор подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника прокуратури, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради в судове засідання не зявився, однак подала до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги викладені у позові Володимир-Волинської місцевої прокуратури підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Відповідач в судове засідання подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнаює у повному обсязі. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Із дослідженого судом вироку Нововолинського міськог осуду Волинської області від 24.12.2020 року, встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на сток 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки. Вирок суду набрав законної сили 25.01.2021 року. Внаслідок даного кримінального правопорушення потерпілий [PERSON] був госпіталізований до КНП «Нововлинська ЦМЛ» де здійснювалось його лікування. Із дослідженго судом листа КНП «Новолинська ЦМЛ» від 10.02.2021 року встановлено, що витрати на лікування [PERSON] за період з 07.05.2020 року по 25.05.2020 року становлять 8236,98 грн. Відповідно до положень ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо наявності невідшкодованої суми та розміру витрат на лікування потерпілого у кримінальному провадженні. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач будучи винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, має заборгованість перед КНП «Нововолинська ЦМЛ» за лікування потерпілого на загальну суму 8236,98 грн., яка жодними належними та допустими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача, а також судові витрати.

Outcome: approved