Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 14.09.2017 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 94-010-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредитні кошти (далі по тексту - Кредит) на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, а Відповідач зобов'язався на умовах, передбачених Договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Згідно до п.п. 2.2., 2.З., 2.4. Кредитного договору, загальний розмір кредиту складав 112 107,62 грн. та надавався на строк з 14.09.2017 р. до 11.09.2020 р., включно зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом. 14.09.2017 р. грошові кошти в розмірі 112 107,62 грн., передбачені Кредитним договором були видані Позивачем Відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] та копією заяви на видачу готівки №TR.1666181.3096.46 від 14.09.2017 р. В свою чергу, відповідач зобов'язався на умовах, передбачених договором, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов'язання згідно з договором. Відповідно до п. 4.1 договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно з п. 3.2.3. договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі та відповідні комісійні винагороди за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 2.9. Кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу становить 6 709.62 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця складає Починаючи з листопада 2017 р., в порушення умов п.п. 1.1., 2.9., 3.2.З., 4.1. Кредитного договору, відповідачем не сплачуються вчасно та в повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. Станом на 16.07.2018 р. заборгованість за кредитом складає 109 635,16 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16.07.2018 р. та випискою з рахунку № 22032051078. Згідно п. 4.4. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев'яносто) календарних днів Позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту Позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. цього Договору (0.1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов'язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійний винагород Відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору. З 01.03.2018 р. Відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0.1 % річних. В порушення п.п. 1.1., 2.4., 2.9., 3.2.3 Кредитного договору Відповідачем не сплачені проценти за користування кредитом за період з 01.11.2017 р. по 30.06.2018 р. в розмірі 5 518,91 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 22089057047. Відповідно до п. 2.8. Договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитно заборгованості в розмірі 2,5 % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. В порушення п.п. 1.1., 2.8., 2.9., 3.2.3. Договору Відповідачем не сплачена комісійна винагорода за період з 01.11.2017 р. по 28.02.2018 р. включно в розмірі 11 210,76 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16.07.2018 р. та випискою з рахунку № 22087057049. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев'яносто) календарних днів. Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Сума штрафу в розмірі 45% від суми кредиту, відповідно до п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору становить 50 448,43 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16.07.2018 р. Таким чином, загальна сума вимог Позивача до Відповідача за Кредитним договором № 94-010-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 14.09.2017 р. станом на 16.07.2018 р. становить 176 813,26 грн. та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 109 635,16 грн.; суми процентів за користування кредитом за період з 01.11.2017 р. по 30.06.2018 р. в розмірі 5 518,91 грн.; суми комісійної винагороди за період з 01.11.2017 р. по 28.02.2018 р. включно в розмірі 11 210,76 грн.; суми штрафу в розмірі 50 448,43 грн. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2018 року справу прийнято до розгляду. Розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в підготовчому судовому засіданні не заперечував фактичні обставини справи. Суду повідомив, що кредит оформив на себе за проханням свого брата. Просив суд зменшити розмір штрафу, посилаючись на те, що кредит він оформив на себе шляхом шахрайських дій брата, наразі по можливості погашатиме суму боргу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнає позовні вимоги. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, 14.09.2017 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 94-010-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредитні кошти (далі по тексту - Кредит) на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, а Відповідач зобов'язався на умовах, передбачених Договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Згідно до п.п. 2.2., 2.З., 2.4. Кредитного договору, загальний розмір кредиту складав 112 107,62 грн. та надавався на строк з 14.09.2017 р. до 11.09.2020 р., включно зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом. 14.09.2017 р. грошові кошти в розмірі 112 107,62 грн., передбачені Кредитним договором були видані Позивачем Відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] та копією заяви на видачу готівки №TR.1666181.3096.46 від 14.09.2017 р. В свою чергу, відповідач зобов'язався на умовах, передбачених договором, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов'язання згідно з договором. Відповідно до п. 4.1 договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно з п. 3.2.3. договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі та відповідні комісійні винагороди за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 2.9. Кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу становить 6 709.62 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця складає Починаючи з листопада 2017 р., в порушення умов п.п. 1.1., 2.9., 3.2.З., 4.1. Кредитного договору, відповідачем не сплачуються вчасно та в повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. Станом на 16.07.2018 р. заборгованість за кредитом складає 109 635,16 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16.07.2018 р. та випискою з рахунку № 22032051078. Згідно п. 4.4. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев'яносто) календарних днів Позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту Позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. цього Договору (0.1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов'язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійний винагород Відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору. З 01.03.2018 р. Відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0.1 % річних. В порушення п.п. 1.1., 2.4., 2.9., 3.2.3 Кредитного договору Відповідачем не сплачені проценти за користування кредитом за період з 01.11.2017 р. по 30.06.2018 р. в розмірі 5 518,91 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 22089057047. Відповідно до п. 2.8. Договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитно заборгованості в розмірі 2,5 % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. В порушення п.п. 1.1., 2.8., 2.9., 3.2.3. Договору Відповідачем не сплачена комісійна винагорода за період з 01.11.2017 р. по 28.02.2018 р. включно в розмірі 11 210,76 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16.07.2018 р. та випискою з рахунку № 22087057049. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев'яносто) календарних днів. Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Сума штрафу в розмірі 45% від суми кредиту, відповідно до п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору становить 50 448,43 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16.07.2018 р. Таким чином, загальна сума вимог Позивача до Відповідача за Кредитним договором № 94-010-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 14.09.2017 р. станом на 16.07.2018 р. становить 176 813,26 грн. та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 109 635,16 грн.; суми процентів за користування кредитом за період з 01.11.2017 р. по 30.06.2018 р. в розмірі 5 518,91 грн.; суми комісійної винагороди за період з 01.11.2017 р. по 28.02.2018 р. включно в розмірі 11 210,76 грн.; суми штрафу в розмірі 50 448,43 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушила умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов'язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред'явлення до позичальника позову про стягнення боргу за кредитним договором і визначив борг на відповідну дату. Що стосується зменшення розміру штрафу, то суд зазначає наступне. Розмір штрафу нарахований відповідачу за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання становить 50 448,43 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з. п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). При таких обставинах суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України та вважає за доцільне зменшити розмір штрафу. Тому суд,

Outcome: partial