Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування позову зазначив, що 23 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 111338213000, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 76200,00 доларів США з під 12,50 % річних на строк до 21.04.2013 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінив АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] за договором іпотеки № б/н від 23.04.2008 року передав в іпотеку АТ «УкрСиббанк» квартиру № 70, що розташована у будинку № 156 по вул. Роганській в м. Харкові яка належить відповідачу на праві власності. В звязку з невиконанням [PERSON] зобовязання по сплаті заборгованості, станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість в сумі 2479303, 48 грн., з яких: 1428289,36 грн. за тілом кредиту та 1051014,12 грн. заборгованості за відсотками. Так, в рахунок виконання основного зобовязання щодо сплати заборгованості у розмірі 2479303, 48 грн. представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 70, що розташована у будинку № 156 по вул. Роганській в м. Харкові та визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на вказану нерухомість. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів. У разі неявки відповідача, просив ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом направлення судових повісток зі зворотніми повідомленнями. За клопотанням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником щодо прав та обов'язків якого є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 111338213000, згідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 76200,00 доларів США з розрахунку 12,50 % річних на строк до 21.04.2013 року. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки у разі порушення зобовязань, встановлені договором або законом, а ст.625 ЦК України - відповідальність за порушення грошового зобовязання, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року АТ «Укрсиббанк» продав (відступив) право вимоги за кредитним договором № 111338213000 та передав їх АТ «Дельта Банк». В разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Умовами кредитного договору сторони визначили, що банк надає позичальнику кошти, а позичальник приймає та зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманих кредитних коштів, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, визначені у договорі. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за даним кредитним договором 23 квітня 2008 року між сторонами укладений договір іпотеки, посвідчений посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1050. Відповідно до умов договору в іпотеку передана належна [PERSON] квартира № 70, що розташована у будинку № 156 по вул. Роганській в м. Харкові, яка і була придбана на кредитні кошти. Згідно до п.4.1 даного договору передбачено право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках не виконання умов кредитного договору. Банк виконав взяті на себе зобовязання, видавши відповідачу кредитні кошти в сумі 76200,00 доларів США. Станом на 31.07.2015 року за відповідачем виникла заборгованість в сумі 114720,03 дол. США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США 2161.1775 грн.), складає 2479303,48 грн., у тому числі: тіло кредиту 66088,48 дол., що в еквіваленті складає 1428289,36 грн., відсотки 48631,55 дол., що в еквіваленті складає 1051014,12 грн. З них прострочена заборгованість по кредитному договору № 11338213000 складає: тіло кредиту 26718,19 дол., що в еквіваленті складає 577427,51 грн., відсотки 35644,56 дол., що в еквіваленті складає 770342,21 грн. Так як відповідач порушив умови кредитного договору та щомісячно не сплачує необхідні платежі для погашення наданого кредиту, то відповідно до ст.ст.36,37 ЗУ «Про іпотеку» та умов договору іпотеки від 23.04.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - належну відповідачу на праві власності чотирикімнатну ізольовану квартиру № 70, що розташована у будинку № 156 по вул. Роганській в м. Харкові. Пунктом 5.2.1 даного договору передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки, а п.4.3 передбачає право іпотеко держателя обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України Про іпотеку іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України Про іпотеку не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Таким чином, позовні вимоги позивача про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 2479303,48 грн., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] на предмет іпотеки квартиру № 70, що розташована у будинку № 156 по вул. Роганській в м. Харкові шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказану квартиру ґрунтується на законі і задовольняється судом. Відповідно до звіту про оцінку іпотечної спірної квартири, проведеної 15.12.2015 року ТОВ «Експертна кампанія «Професіонал» ринкова вартість чотирикімнатної квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] складає 669543, 00 грн. Разом з тим, суд враховує те, що 7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на\~ майно (відчуження без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України в звязку з чим вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved