Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Позика» звернувся до суду із вищенаведеною заявою про скасування заходів забезпечення позову з ініціативи суду. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2008 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту торгівельний комплекс, який розташований за адресою: [ADDRESS] Посилаючись на те, що ТОВ «ФК «Позика» є іпотекодержателем обтяженого майна, і заочним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської обл. від 07.03.2018 року в рахунок погашення заборгованості у розмірі 2498120,87 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №5426, що належить [PERSON] шляхом надання ТОВ «ФК «Позика» права продажу предмету іпотеки, то ухвала про вжиття заходів забезпечення позову перешкоджає здійснити виконання вказаного рішення. Враховуючи те, що ТОВ «ФК «Позика» не було учасником процесу в якому вирішувалося питання про вжиття заходів забезпечення позову, то її представник просив скасувати вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2008 року заходи забезпечення позову з власної ініціативи суду. Всі учасники в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися про що в матеріалах справи міститься відповідне підтвердження. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви за відсутності всіх учасників процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як убачається із клопотання представника ТОВ «ФК «Позика», ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2008 року було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на торгівельний комплекс, який розташований за адресою: [ADDRESS] Представник ТОВ «ФК «Позика» зазначає, що вказане товариство є іпотекодержателем обтяженого майна, і заочним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської обл. від 07.03.2018 року в рахунок погашення заборгованості у розмірі 2 498 120,87 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №5426, що належить [PERSON] шляхом надання ТОВ «ФК «Позика» права продажу предмету іпотеки, а ухвала про вжиття заходів забезпечення позову перешкоджає здійснити виконання вказаного рішення. Враховуючи те, що ТОВ «ФК «Позика» не було учасником процесу в якому вирішувалося питання про вжиття заходів забезпечення позову, то представник заявника вважає, що є достатньо підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову за ініціативою суду. Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частина 1 ст. 42 ЦПК України визначає, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Позика» не є учасником провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна» встановлено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Окрім цього заходи забезпечення позову можуть бути скасовані з підстав викладених у ч. 13 ст. 158 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що чинне процесуальне законодавство визначає випадки скасування вжитих судом заходів забезпечення позову з ініціативи суду. До вказаних випадків не належить наявність клопотання особи, яка вважає, що вжиті заходи забезпечення позову порушують її права чи інтереси. Окрім цього суд звертає увагу на те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2018 року було відмовлено у відновленні втраченого провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, а саме: ухвали про вжиття заходів забезпечення позову від 19.09.2008 року. Також по змісту поданого клопотання убачається, що до нього додається інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак згідно акту від 09.08.2018 року дана довідка разом із клопотання до суду не надходила. За таких обставин суд вважає, що підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову за ініціативою суду немає, як і немає підстав для повторного ініціювання питання про відновлення втраченого провадження. Суд звертає увагу на те, що заявник не позбавлений права на звернення до суду із відповідним позовом про звільнення майна з - під арешту, якщо вважає, що такий арешт порушує його права. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed