Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що на підставі заяви б/н від 24.12.2012 р. [PERSON] отримав у позивача кредит в розмірі 3 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2018 р. складає 181\~678,48 гривень, яка включає: заборгованість за кредитом 3\~479,25 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 172\~799,26 гривень, заборгованість за пенею та комісією 5\~399,97 гривень. З вказаної заборгованості сума 44337,01 гривень була стягнута з [PERSON] на користь позивача рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.04.2017 р.. Таким чином, заборгованість відповідача складає: різниця між нарахованою заборгованістю та стягнутою - 137\~341,47 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) - 6\~867,07 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.12.2012 р. в розмірі 144\~708,54 гривень та судові витрати 2\~170,63 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали повністю, посилаючись на те, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.04.2017 р. з відповідача вже стягнуто основний борг за даним договором (заявою), проценти, пеню, штрафні санкції, а тому повторне звернення неможливе. Також представник відповідача посилалася на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 стосовно того, що надані представником позивача Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил. Пояснила, що у вказаній постанові зазначено, що якщо відносно процентних ставок, штрафних санкцій та пені не укладено договору кредитування, то суди не мають права стягувати їх з особи, яка підписала заяву. Крім того, вважає незаконним звернення позивача з позовними вимогами щодо стягнення штрафних санкцій, процентів та пені, оскільки відносно них встановлений строк позовної давності в один рік. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Під час розгляду справи по суті встановлено, що 24 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 3\~500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У вказаній заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом\~ст.\~549\~ ЦК\~України неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, тобто відповідач в порушення умов кредитного договору та вимог ЦК України зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. Згідно з наданим представником позивача розрахунком, загальна заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 31 жовтня 2018 року становить 181\~678,48 гривень, яка складається із: -заборгованості за кредитом 3\~479,25 гривень; -заборгованість по процентам за користування кредитом 172\~799,26 гривень; -заборгованість за пенею та комісією 5399,97 гривень (а. с. № 8-9). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.04.2017 р. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 31.01.2017 р. в сумі 44\~337,01 гривень. Дане рішення набрало законної сили 21.06.2017 р. (а. с. № 6). \~ \~ \~ \~Відповідно до вищевказаного розрахунку заборгованості різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 137\~341,47 гривень (а. с. № 8-9). \~ \~ \~ \~Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 144\~708,54 гривень, тобто: - різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом - 137\~341,47 гривень; - штраф (фіксована частина) 500 гривень; - штраф (процентна складова) 6 867,07 гривень (а. с. № 8-9). \~ \~ \~ \~Заперечуючи проти позову представник відповідача посилалася на те, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.04.2017 р. з відповідача вже стягнуто основний борг за даним договором (заявою), проценти, пеню, штрафні санкції, а тому повторне звернення неможливе. \~ \~ \~ \~Таке твердження представника відповідача спростоване в судовому засіданні представником позивача, який пояснив, що загальна заборгованість відповідача перед банком станом на 31.10.2018 р. складає 181\~678,48 гривень. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.04.2017 р. з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 44\~337,01 гривень. При зверненні до суду з даним позовом дана сума була відрахована із загальної заборгованості відповідача, тобто різниця між загальною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 137\~341,47 гривень. Саме цю суму заборгованості та штраф (фіксована частина) 500 гривень і штраф (процентна складова) 6 867,07 гривень позивач просить стягнути з відповідача. Що стосується посилання представника відповідача на мінливий характер Правил надання банківських послуг ПриватБанку, через що їх не можна вважати складовою кредитного договору, то на думку суду вони не можуть бути прийняті судом, оскільки відповідач погодився з умовами вищевказаного кредитного договору, про що свідчить те, що він не оскаржував рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.04.2017 р., а значить визнав свою заборгованість перед позивачем за вищевказаним кредитним договором. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, він не звертався до банку з питанням про припинення кредитного договору чи про відмову від виконання своїх зобов`язань, з чого також слідує згоду відповідача з умовами даного кредитного договору. Стосовно доводів представника відповідача про незаконне звернення позивача з позовними вимогами щодо стягнення штрафних санкцій, процентів та пені, оскільки відносно них встановлений строк позовної давності в один рік, то вони не можуть бути прийняті судом, так як остання лише висловила свою позицію, однак не клопотала перед судом про застосування позовної давності відповідно до даних позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 256 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. \~ \~ \~ \~Будь-яких інших доказів на підтвердження заперечень проти позову відповідачем та його представником суду не надано. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати - судовий збір в розмірі 2\~170,63 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1).

Outcome: approved