Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Прокурор Білогірського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області про визнання недійсним свідоцтва про право власності [NUMBER], індексний № 19779298 від 31 березня 2015 року, видане державним реєстратором реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області Половюк Г.І. № 12049525 та повернення [PERSON] у державну власність земельної ділянки площею 2,0000 га. кадастровий № [NUMBER], що розташована в межах території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області. В обгрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що право власності на вказану земельну ділянку було набуто [PERSON] всупереч вимогам Земельного кодексу України. Вказує, що останній не звертався до Білогірської районної державної адміністрації з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки та передачу її у власність, проект землеустрою не погоджувався відділом Держземагенства в Білогірському районі, а до реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції з метою видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) було подано розпорядження першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р, якого по офіційній документації вказаної установи не існує, а є в наявності та має юридичну силу під вказаним номером та датою розпорядження «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують про власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» із списком інших осіб, яким передані земельні ділянки і серед яких відповідач [PERSON] не значиться. Прокурори прокуратури Білогірського району Котовська І.А. та Яремчук О.О., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Яремчук О.О. просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення по факту видачі невідомими особами підробленого розпорядження першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком (список 19 громадян, серед яких значиться [PERSON], яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність), на даний час проводяться необхідні слідчі дії. Представник Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області Бульбах Т.М. позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області Яловчук В.В. позов не визнав, суду пояснив, що при видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на земельну ділянку порушень з боку реєстраційної служби допущено не було, оскільки для реєстрації було подано всі необхідні документи, які були належним чином посвідчені. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, стосовно задоволення позову не заперечував. Пояснив, що дійсно протягом 2012-2014 років із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Сивківської сільської ради площею 2 га та надання її йому у власність до Білогірської районної державної адміністрації не звертався. Від його імені, без його згоди зверталася [PERSON] Проектної документації не виготовляв, в нотаріальному порядку не уповноважував на вказані дії інших осіб. Про виділення йому у приватну власність земельної ділянки він дізнався лише в квітні 2014 році від [PERSON], з якою разом ходив у реєстраційну службу для реєстрації земельної ділянки. Представник третьої особи, Білогірської РДА, залученої до участі у справі на стороні позивача, Піхотинська Ю.В. позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що протягом 2012-2014 років громадянин [PERSON] до Білогірської районної державної адміністрації із заявою (клопотанням) про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Сивківської сільської ради площею 2 га не звертався. Приймальною адміністрації ведеться журнал заяв громадян, проте у 2012 році запис про звернення [PERSON] з вказаною заявою відсутній. Жодного розпорядження Білогірською районною державною адміністрацією про надання такого дозволу та передачу [PERSON] земельної ділянки у приватну власність не виносилося, а розпорядження від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р з додатком, яке в дійсності пройшло паспортизацію та зареєстроване по внутрішній документації установи, стосується інших осіб, серед яких відповідач [PERSON] не значиться. Хто підробив додаток до розпорядження голови Білогірської РДА встановить слідство. Заслухавши учасників процесу, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Білогірською РДА 12 грудня 2012 року за № 470/2012-р прийнято розпорядження за підписом першого заступника голови адміністрації М. Подлєсного «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок», яким передано у власність земельні ділянки, які знаходяться у користуванні громадян для ведення особистого селянського господарства згідно додатком, у якому значаться прізвища чотирьох громадян, яким передані земельні ділянки, які знаходяться на території Хорошівської, Ставищанської, Гулівецької сільських та Білогірської селищної рад. У вказаному додатку прізвище [PERSON] не значиться. Невідомими особами (цих осіб встановлює слідство) було виготовлено копії розпорядження Білогірської РДА за № 470/2012-р від 12.12.2012 року (назва та текст не відповідає оригіналу) «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком,- списком громадян в кількості 19 чоловік, під номером 3 якого значиться [PERSON], яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність в кількості кожному по 2 га. для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Сивківської сільської ради. 31 березня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Білогірського РУЮ Хмельницької області Половюк Г.І., на підставі заяви, вчиненої від імені [PERSON] та документів, поданих для проведення державної реєстрації, в тому числі і копії розпорядження Білогірської РДА № 470/2012-р від 12.12.2012 року, відповідність оригіналу якого було посвідчене неналежним чином, було прийнято рішення № 12049525 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим № [NUMBER], що розташована на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області (а.с. 17), видано свідоцтво про право власності серії [NUMBER], індексний № 19779298 від 31 березня 2014 року та зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, запис № 5172152 (а.с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 6, ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавленні в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених ст. 122 Земельного кодексу України. Після цього, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону. В п. 3 ч 1. ст. 24 вищевказаного Закону вказано, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа. З показань самого відповідача [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], а також досліджених в судовому засіданні письмових документів встановлено, що відповідач [PERSON] протягом 2012-2014 років із заявою (клопотанням) про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Сивківської сільської ради площею 2 га та надання йому земельної ділянки у власність до Білогірської районної державної адміністрації не звертався, проектної документації не виготовляв і в нотаріальному порядку не уповноважував інших осіб на вирішення питання про передачу у приватну власність земельної ділянки на території Сивківської сільської ради площею 2 га. Незважаючи на те, що працює в в ТОВ «Перлина Поділя» і щоденно їздить в смт. Білогір'я на роботу, ні в РДА, ні в відділ Держземагенства в Білогірському районі, ні в організацію, яка виготовляла проект з землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність не звертався. Про передачу йому у приватну власність земельної ділянки дізнався в квітні 2014 році, коли разом з [PERSON], ходив у реєстраційну службу де отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер19779298, Допитаний в судовому засіданні в якості свідка голова Сивківської сільської ради [PERSON] показав, що в 2011 році до нього звернулася жителька с. Сивки [PERSON] з проханням допомогти оформити для її племінників у власність земельну ділянку на території Сивківської сільської ради. На той час вільні землі були лише за межами населеного пункту, питання про їх виділення не належали до компетенції сільської ради, тому він роз'яснив [PERSON] про можливість надання таких земель у власність райдержадміністрацією, про що він мав вияснити в уповноваженої особи відділу Держземагенства у Білогірському районі, а саме в начальника цієї установи, [PERSON] Влітку 2013 року, після закінчення сесії районної ради, до нього звернувся начальник відділу Держземагенства у Білогірському районі [PERSON] та запропонував, щоб жителі Сивківської сільської ради, які бажають отримати в приватну власність земельні ділянки, збирали документи та писали відповідні заяви. Протягом певного часу після даної розмови він особисто отримав від [PERSON] бланки заповнених заяв та привіз їх у приміщення сільської ради, техпрацівник якої викликала жителів с.Сивки, які бажали отримати земельну ділянку, в тому числі [PERSON], та надала останнім заяви для поставлення свого індивідуального підпису. Зазначив, що від імені [PERSON] в сільську раду приносила копію його паспорта та підписувала заяву [PERSON] Приблизно в липні-серпні 2013 року підписані жителями заяви з паспортними даними він передав бухгалтером сільської ради начальнику відділу Держземагенства у Білогірському районі [PERSON] Після цього, через деякий період часу, [PERSON] особисто приїхав в Сивківську сільську раду та привіз виготовлену технічну документацію з висновками земельної комісії на земельні ділянки для жителів, в тому числі на [PERSON], з необхідністю погодження меж із суміжними землекористувачами. Крім того, зазначив, що [PERSON] телефонував йому та вказав, що кожна особа, яка оформляє через нього технічну документацію, зобов'язана сплатити ПМП «Інвентарпроект» за виготовлення технічної документації по 850 грн. Пояснив, що після сплати вказаних коштів в березні 2014 року до нього зателефонував заступник начальника відділу Держземагенства у Білогірському районі [PERSON] та повідомив, що вся необхідна документація на земельні ділянки виготовлена і нові землевласники можуть отримати в реєстраційній службі Білогірського районного управління юстиції свідоцтва та зареєструвати право власності. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, крім інших необхідних документів, включають рішення відповідного органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим, судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у власність [PERSON] до Білогірської районної державної адміністрації на затвердження не надходив, розпорядження про затвердження проекту землеустрою для [PERSON] не приймалося, що підтверджується листом-повідомленням Білогірської районної державної адміністрації від 22 липня 2015 року № 80/04-02-15-1061/2015 (а.с. 83). При цьому, встановлено, що зміст наявного в матеріалах справи розпорядження першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком (список 19 громадян, серед яких значиться [PERSON], яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність) не відповідає дійсності, а відтак не має юридичної сили для його правозастосування (а.с. 8-9), оскільки під даним номером та датою, але з іншою назвою пройшло паспортизацію та зареєстроване по внутрішній документації установи інше розпорядження першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» з додатком (список 4 громадян, серед яких не значиться [PERSON], яким передано у власність земельні ділянки, які знаходяться в користуванні) (а.с. 29-30). Допитана в судовому засіданні як свідок, [PERSON], показала, що розпорядження РДА № 470/2012-р від 12.12.2012 року «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» із додатком в кількості 19 чоловік не приймалося. Під вказаним номером і цією ж датою прийнято розпорядження «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» із додатком в якому містилося прізвища чотирьох осіб. Згідно встановленого порядку оригінал розпорядження надсилається у відповідне управління та відділ адміністрації, які у разі необхідності роблять копію розпорядження, а вона, як завідуюча загального відділу, звіряючи його з оригіналом, посвідчує відповідність з оригіналом. На копії розпорядження РДА № 470/2012-р від 12.12.2012 року «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність», надані в реєстраційну службу РУЮ стоїть печатка загального відділу РДА, яку вона не ставила. У загальний відділ [PERSON] з проханням посвідчити відповідність копії розпорядження оригіналу не звертався. Також, допитаний в судовому засіданні в якості свідка державний кадастровий реєстратор відділу Держземагенства у Білогірському районі [PERSON] показав, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 березня 2014 року НВ-6801054632014, що знаходиться в матеріалах справи (а.с. 10), він, як державний кадастровий реєстратор, особисто не підписував та не видавав [PERSON], оскільки фактично обов'язків державного кадастрового реєстратора не виконував та не виконує, на його ім'я лише формально виготовлена печатка, яка зберігається в начальника відділу Держземагенства у Білогірському районі [PERSON] і використовується останнім та головним спеціалістом відділу [PERSON] за призначенням. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка головний спеціаліст відділу Держземагенства у Білогірському районі [PERSON], підтвердив показання свідка [PERSON], а саме той факт, що у витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 березня 2014 року НВ-6801054632014, який наданий [PERSON], підпис від імені [PERSON] здійснений ним особисто без наявності необхідних на це повноважень, а також проставлена печатка, якою користуватися має право лише державний кадастровий реєстратор [PERSON] Печаткою [PERSON] та кодом доступу користувався і він особисто, і начальник відділу, [PERSON] Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. У відповідності до п. 8-1 ч. 1 ст. 18 вказаного вище Закону, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Таким чином, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши їх належність, допустимість та достовірність, суд вважає, що оскільки відсутнє відповідне рішення органу державної влади про передачу [PERSON] у власність спірної земельної ділянки, державна реєстрація права власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане з порушенням вимог законодавства, не може бути проведеною на підставі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак позовні вимоги прокурора в інтересах держави підлягають задоволенню.

Outcome: approved