Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу по процентам за користування кредитом, посилаючись на те, що 05.11.2007 року між КС «Нарцис» та [PERSON] було укладено договір кредиту №307/07, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 10 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №2005 від 05.11.2007 року. Для забезпечення виконання зобовязання по вказаному кредиту було укладено договори про солідарну відповідальність, зареєстровані в реєстрі №№170/07, 171/07 від 05.11.2007 року з [PERSON] та [PERSON], в яких зазначено, що у випадку невиконання [PERSON] своїх зобовязань по кредиту, [PERSON] та [PERSON] будуть сплачувати платежі, повязані з кредитом та нараховані відсотки за користування кредитом в строки та розміри, встановлені зобовязанням позичальника. Згідно умов кредитного договору від 05.11.2007 року плата за користування кредитом(проценти) становить 48 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.3.1 договору кредиту). Відповідно до п.п.3.7, 3.8 договору кредиту №307/07 від 05.11.2007 року за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком, і протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 108 % річних. Кредитний договір від 05.11.2007 року укладено строком на 40 фактичних місяців від дати надання позичальнику кредиту. Згідно вказаного договору [PERSON] взяв на себе зобовязання сплачувати до 5 числа кожного місяця суму в розмірі 505, 23 грн. на погашення процентів за користування кредитом та тіла кредиту. Боржник сплатив 8935,45 грн. як проценти за користування кредитом та 2006,55 грн. на погашення тіла кредиту. Відповідно до п.3.8. договору кредиту №307/07 від 05.11.2007 року у звязку з порушенням позичальником строку сплати по кредиту та процентів за користування кредитом 05.02.2009 року виникла заборгованість по тілу кредиту, і було встановлено підвищену процентну ставку за користування кредитом в розмірі 96% річних до дати виконання позичальником своїх поточних зобовязань в повному обсязі. Відповідно до п.5.4 кредитного договору кредитна спілка змушена була вимагати повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п.5.1.7 позичальник взяв на себе зобов»язання сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. 08.07.2010 року КС «Нарцис» звернулася до Хустського райсуду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 18 399,50 грн. боргу за договором кредиту, з яких 7993,45 грн. борг по тілу кредиту, 10 406,09 грн. проценти за користування кредитом та судові витрати по справі. 08.04.2011 року Хустським райсудом позов задоволено. Виконавчі листи після набранням рішенням законної сили були предявлені до виконання у відділ ДВС Хустського РУЮ. До цього часу боржники так і не виконали повністю рішення суду. Під час виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто і перераховано Хустським відділенням держказначейства України на користь КС «Нарцис» суму в розмірі 3664,29 грн., станом на 19.02.2014 року. Відповідно до п.3.5 договору кредиту погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово - проценти, а в наступну чергу сума кредиту. Тобто, фактично боржники ухиляються від погашення заборгованості згідно судового рішення та постанов про відкриття виконавчих проваджень від 11.04.2013 року та 17.06.2011 року. В той же час, [PERSON] продовжує користуватися коштами отриманими від КС «Нарцис» на умовах кредитного договору від 05.11.2007 року. Тому відповідно до умов договору, зокрема п.1.1, де зазначено, що позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах зазначених цим договором, сума боргу [PERSON] по процентам за користування кредитом станом на 20.02.2014 року становить 24 812,34 грн. Після 08.04.2011 року, тобто після дати ухвалення рішення, протягом 1049 днів боржник користується залишком тіла кредиту, а саме сумою 7993,45 грн., на які нараховуються відсотки за користування кредитом в розмірі 108 % річних відповідно до умов договору кредиту №307/07 від 05.11.2007 року, що становить: 7993, 95*108%/365 днів у році*1049 днів користування кредитом після винесення рішення суду =24812,34 грн. Крім того представником позивача в ході судового розгляду подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що у звязку з тим, що відповідачами не погашено перед КС «Нарцис» борг по тілу кредиту і відповідачі продовжують користуватися кредитними коштами, сума заборгованості по процентах за користування кредитними коштами станом на 13.10.2014 року становить 33514,67 грн. Розрахунок процентів: 7993,45 грн. (залишок боргу по тілу кредиту)*108%/365 днів у році*1417 (дні користування кредитом після винесення рішення суду 08.04.2011 року)= 33514,67 грн. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів 33 514,67 грн. боргу по процентам за користування кредитом та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] предявив зустрічний позов до КС «Нарцис» про визнання недійсним договору про солідарну відповідальність, укладеного між ним та КС «Нарцис» 05.11.2007 року. Посилається на те, що він являється інвалідом 2-ї групи поз зору. Коли він підписував договір про солідарну відповідальність у кредитні спілці, йому ніхто не зачитував зміст кредитного договору, укладеного між КС «Нарцис» та [PERSON] від 05.11.2007 року, а самостійно він його прочитати не може, у звязку із своїми фізичними вадами. Керівник КС [PERSON] запевняла його та його брата, який також уклав договір про солідарну відповідальність про те, що в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору буде виступати в якості застави квартира, що належить [PERSON] Без існування такої застави, він ніколи б не поручився за виконання [PERSON] своїх зобовязань перед КС «Нарцис». Керівник кредитної спілки та працівники спілки напевно знали, що він є інвалідом по зору, оскільки саме [PERSON] показувала йому місце на договорі, де він мав ставити свій підпис, отже, вона добре бачила, що самостійно він не може підписати договір. Користуючись фізичними вадами [PERSON], керівник кредитної спілки обманом змусила його підписати документ, про зміст якого йому не було відомо. Відповідно до ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 207 ЦК України встановлено наступні вимоги до письмової форми правочину: якщо фізична особа у звязку із хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текс правочину у її присутності підписує інша особа. При цьому [PERSON] не може самостійно поставити підпис, йому повинна стороння особа показати на лінію, де потрібно ставити підпис на будь-якому документі чи договорі. Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. [PERSON] не було зачитано текст кредитного договору між [PERSON] та кредитною спілкою, копія даного договору та договору про солідарну відповідальність йому не надавалися. В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримали, посилаючись на наведені в ньому обставини. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити як безпідставному. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] просили відмовити у задоволенні первісного позову та визнати недійсним договір про солідарну відповідальність, укладений між [PERSON] та КС «Нарцис» 05.11.2007 року, з підстав наведених у зустрічному позові. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON], вони ж треті особи за зустрічним позовом в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом публікації в газеті «Новини Закарпаття» № №73 (4390) від 07.07.2015 р. Причини неявки суду не повідомили. З врахуванням наведеного, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності [PERSON] та [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення збільшених позовних вимог позивача за первісним позовом та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2007 року між КС «Нарцис» та [PERSON] було укладено договір кредиту №307/07, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 10 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №2005 від 05.11.2007 року. Для забезпечення виконання зобовязання по вказаному кредиту було укладено договори про солідарну відповідальність, зареєстровані в реєстрі №№170/07, 171/07 від 05.11.2007 року з [PERSON] та [PERSON], в яких зазначено, що у випадку невиконання [PERSON] своїх зобовязань по кредиту, [PERSON] та [PERSON] будуть сплачувати платежі, повязані з кредитом та нараховані відсотки за користування кредитом в строки та розміри, встановлені зобовязанням позичальника. Згідно умов кредитного договору від 05.11.2007 року плата за користування кредитом(проценти) становить 48 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.3.1 договору кредиту). Відповідно до п.п.3.7, 3.8 договору кредиту №307/07 від 05.11.2007 року за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком, і протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 108 % річних. Кредитний договір від 05.11.2007 року укладено на 40 фактичних місяців від дати надання позичальнику кредиту. Згідно вказаного договору [PERSON] взяв на себе зобовязання сплачувати до 5 числа кожного місяця суму в розмірі 505, 23 грн. на погашення процентів за користування кредитом та тіла кредиту. Боржник сплатив 8935,45 грн. як проценти за користування кредитом та 2006,55 грн. на погашення тіла кредиту. Відповідно до п.3.8. договору кредиту №307/07 від 05.11.2007 року у звязку з порушенням позичальником строку сплати по кредиту та процентів за користування кредитом 05.02.2009 року виникла заборгованість по тілу кредиту, і було встановлено підвищену процентну ставку за користування кредитом в розмірі 96% річних до дати виконання позичальником своїх поточних зобовязань в повному обсязі. Відповідно до п.5.4 кредитного договору кредитна спілка змушена була вимагати повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом. 08.07.2010 року КС «Нарцис» звернулася до Хустського райсуду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 18 399,50 грн. боргу за договором кредиту, з яких 7993,45 грн. борг по тілу кредиту, 10 406,09 грн. проценти за користування кредитом та судові витрати по справі. 08.04.2011 року Хустським райсудом позов задоволено. Виконавчі листи після набранням рішенням законної сили були предявлені до виконання у відділ ДВС Хустського РУЮ. До цього часу боржники так і не виконали повністю рішення суду. Під час виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто і перераховано Хустським відділенням держказначейства України на користь КС «Нарцис» суму в розмірі 3664,29 грн., станом на 19.02.2014 року. Відповідно до п.3.5 договору кредиту погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово - проценти, а в наступну чергу сума кредиту. Тобто, фактично боржники ухиляються від погашення заборгованості згідно судового рішення та постанов про відкриття виконавчих проваджень від 11.04.2013 року та 17.06.2011 року. В той же час, [PERSON] продовжує користуватися коштами отриманими від КС «Нарцис» на умовах кредитного договору від 05.11.2007 року. Тому відповідно до умов договору, зокрема п.1.1, де зазначено, що позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах зазначених цим договором, сума боргу [PERSON] по процентам за користування кредитом станом на 20.02.2014 року становить 24 812,34 грн. Після 08.04.2011 року, тобто після дати ухвалення рішення, протягом 1049 днів боржник користується залишком тіла кредиту, а саме сумою 7993,45 грн., на які нараховуються відсотки за користування кредитом в розмірі 108 % річних відповідно до умов договору кредиту №307/07 від 05.11.2007 року, що становить: 7993, 95*108%/365 днів у році*1049 днів користування кредитом після винесення рішення суду =24812,34 грн. В судовому засіданні позивачем збільшено позовні вимоги, у звязку з тим, що відповідачами не погашено перед КС «Нарцис» борг по тілу кредиту і відповідачі продовжують користуватися кредитними коштами, сума заборгованості по процентах за користування кредитними коштами станом на 13.10.2014 року становить 33514,67 грн. Розрахунок процентів: 7993,45 грн. (залишок боргу по тілу кредиту)*108%/365 днів у році*1417 (дні користування кредитом після винесення рішення суду 08.04.2011 року)= 33514,67 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України між сторонами був укладений кредитний договір, за яким позивач виконав свої зобовязання по наданню грошових коштів у якості кредиту відповідачу як позичальнику, у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором № 307/07 від 05.11.2007 року. Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків встановлених договором позики (кредитним договором), щодо забезпечення повернення позики позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором . Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а у відповідності до ч. 2 вказаної статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів за первісним позовом заборгованості по процентам за кредитним договором укладеним між КС «Нарцис» та [PERSON] Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. В судовому засіданні не наведено доказів про те, що КС «Нарцис» під час укладення договору про солідарну відповідальність від 05.11.2007 року навмисно було введено [PERSON] в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а тому суд не вбачає підстав для визнання вказаного договору недійсним.

Outcome: dismissed