Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів про відібрання дитини, [PERSON] , [INFO] , від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись в його обґрунтування на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Батько [PERSON] проживає в Росії, адреса мешкання якого невідома. Мати дитини, [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] , а фактично в м. Маріуполі мешкає по [ADDRESS] . Так у 2018 році [PERSON] перебувала на обліку управління «Служба у справах дітей» міської ради з підстави проживання дитини в сім`ї, у якій батьки та особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, дитина за заявою матері у цьому ж році перебувала у дитячому центрі «Добрий самарянин» Благодійної організації «Христіанський фонд «Надія» у зв`язку з тяжкими обставинами в родині. [PERSON] за допомогою соціальних служб вирішила своє скрутне становище та повернула до родини доньку у зв`язку з чим у 2019 році була знята з обліку управління «Служба у справах дітей» міської ради. Натомість на даний час [PERSON] проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON] , які є схильними до вживання спиртних напоїв, та свого житла не мають. Відповідачка не створила належних умов для життя та розвитку дитини, а спеціалістам управління «Служба у справах дітей» потрапити до житла родини відповідачки для з`ясування житлових умов не вдалось. Додавав, що 27 січня 2021 року малолітня [PERSON] за заявою своєї матері перебувала у дитячому центрі «Добрий самарянин» Благодійної організації «Христіанський фонд «Надія», де мати дитину не відвідувала та її життям, здоров`ям не цікавилась. За клопотанням управління «Служба у справах дітей» 23 лютого 2021 року [PERSON] направлено на тимчасове перебування до КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», де перебування дитини не може перевищувати 9 місяців. Отже, строк тимчасового перебування малолітньої [PERSON] у такому закладі закінчується 23 листопада 2021 року. За час перебування [PERSON] в КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» мати дитини відвідала свою доньку 7 травня 2021 р., 21 травня 2021 р., 4 червня 2021 р. та 22 червня 2021 р. За місцем навчання [PERSON] , загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 57 Маріупольської міської ради, вбачається, що [PERSON] вихованням своєї доньки не займалась через зловживання алкоголем, батьківські збори не відвідувала, контакт з класним керівником не підтримувала, постійного місця роботи не має. З пояснень сусідки по [ADDRESS] встановлено, що відповідачка та її чоловік ведуть асоціальний спосіб життя, дитиною не цікавляться. З пояснень невістки відповідачки, [PERSON] , встановлено, що [PERSON] із чоловіком фактично проживають по [ADDRESS] , де зловживають спиртними напоями, не працюють та умов для проживання дитини в будинку немає, тому дитину вони не збираються забирати до себе. [PERSON] обіцяла створити необхідні умови для перебування малолітньої дитини в її родині, однак стан речей не змінився. Крім того [PERSON] не заперечує проти позову про відібрання у неї малолітньої [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, про що написала особисто заяву. Крім того на засідання комісії з питань захисту прав дитини відповідачка не з`являлась. Таким чином на засіданні комісії 21 вересня 2021 року прийнято рішення про доцільність звернення до суду із позовом про відібрання малолітньої [PERSON] у батьків дитини, [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. На підставі наведеного просив суд відібрати [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав, стягнувши з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] на користь законного представника дитини у розмірі 1/4 частини з кожного відповідача з усіх видів їх доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON] , не з`явилась, надавши заяву з проханням вирішити справу за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених вимог у повному обсязі та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явились повторно, будучи про час та місце розгляду справи повідомленими належним чином. Представники третіх осіб, Управління «Служби по справах дітей» Маріупольської міської ради та Маріупольського міського центру соціальних служб Маріупольської міської ради, до судового засідання не з`явились, надавши заяви з проханням вирішити справу у їх відсутність. За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 23 листопада 2010 року Орджонікідзевським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1063, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . На підставі свідоцтва про шлюб, виданого 19 жовтня 2018 року Приморським районним в м. Маріуполі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 590, вбачається, що [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] 19 жовтня 2018 року, внаслідок чого її прізвище було змінено на « [PERSON] ». Згідно із актами обстеження умов проживання від 10 листопада 2020 року, 20 листопада 2020 року, 23 грудня 2020 року вбачається, що за місцем проживання [PERSON] , по [ADDRESS] , спеціалістами «Служби по справах дітей» Маріупольської міської ради не вдалось потрапити до помешкання відповідачки. За письмовою інформацією ЗОШ № 57 м. Маріуполя від 22 січня 2021 року вбачається, що [PERSON] вихованням [PERSON] , яка навчалась у 4-му класі, не займається, зловживаючи спиртними напоями, внаслідок чого дитина не відвідувала зайняття з 23 листопада 2020 року по 21 грудня 2020 року, а також починаючи з 11 січня 2021 року до 26 січня 2021 року, що також підтверджується постановою від 26 квітня 2021 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 184 КУпАП. За актом обстеження умов проживання від 26 січня 2021 року вбачається, що за місцем проживання [PERSON] , по [ADDRESS] , спеціалістами «Служби по справах дітей» Маріупольської міської ради та представником школи № 57 м. Маріуполя встановлено, що у квартирі брудно, відсутні меблі та спальні місця, немає готової їжі та запасів продуктів. Умови проживання та виховання малолітньої [PERSON] є незадовільними. Також встановлено, що [PERSON] , мати [PERSON] , зловживає спиртними напоями. [PERSON] того ж дня було роз`яснено відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, що підтверджується актом-роз`ясненням від 26 січня 2021 року. Наступного дня, 27 січня 2021 року, [PERSON] дала свою згоду на тимчасове влаштування своєї доньки, [PERSON] , до дитячого центру «Добрий Самаритянин», зобов`язуючись протягом місця виправити ситуацію з умовами проживання доньки по [ADDRESS] та своїм відношенням до виконання батьківських обов`язків, що також підтверджується інформацією від 1 лютого 2021 року дитячого центру «Добрий Самаритянин» БО «ХФ «Надія». 24 лютого 2021 року за актом передачі дитини [PERSON] була передана у присутності представника Управління «Служба по справах дітей» Маріупольської міської ради з Дитячого центру «Добрий Самаритянин» БО «ХФ «Надія» до КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки». Однак, на підставі заяви відповідачки від 30 квітня 2021 року судом було встановлено, що за місяць ситуацію у кращій бік виправити [PERSON] не вдалось, вона проживає разом із чоловіком по [ADDRESS] , де намагатиметься створити умови для проживання своєї доньки, що підтверджується інформацією директора БО «ХФ «Надія». За час перебування [PERSON] у КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» мати дитини, [PERSON] , відвідувала свою доньку 4 рази, що підтверджується інформацією вказаного закладу від 21 липня 2021 року. Натомість, в подальшому ситуація щодо виконання батьківських обов`язків відповідачкою не покращилась, що підтверджується заявою [PERSON] від 8 вересня 2021 року, де вона не заперечувала проти відібрання у неї за рішення суду доньки, [PERSON] , оскільки вона не має ані житла, ані роботи. На підставі наведеного на засіданні від 21 вересня 2021 року комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради було вирішено доцільним звернутись до суду із позовом про відібрання [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. За п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених, в тому числі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У такому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При цьому на підставі ч. 3 ст. 170 СК, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. В судовому засіданні було встановлено, що свої вимоги представники позивача обґрунтовували тим, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання малолітньої [PERSON] , а залишення дитини у матері є небезпечним для її здоров`я та морального виховання, виходячи з того, що місце перебування батька дитини невідоме, а мати належним чином не піклується про свою доньку, не створюючи належних умов для її проживання, що у повній мірі знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов переконання, що [PERSON] та [PERSON] не виконують належним чином своїх батьківських обов`язків відносно до малолітньої [PERSON] , внаслідок чого погоджується із наявністю підстав для відібрання такої дитини від відповідачів. Суд зауважує, що доказів того, що з часу примусового відібрання дитини від [PERSON] у матері [PERSON] відбулись позитивні зрушення у бік створення умов проживання малолітньої дитини, суду не було надано. Отже, позиція органу опіки та піклування про доцільність відібрання такої дитини без позбавлення відповідачів батьківський прав ґрунтується на встановлених судом обставинах справи та відповідає інтересам малолітньої [PERSON] . Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2019 року по справі № 643/7567/16-ц. Враховуючи викладене вмотивування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом відібрання [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, що буде виправданим втручанням у сім`ю такої дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За\~ст.\~180\~СК батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 1\~ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ч. 2 ст. 193 СК, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Таким чином, враховуючи, що утримання малолітньої доньки, яка тимчасово перебуває у КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», є обов`язком відповідачів, як батьків такої дитини, то суд вважає доцільним задовольнити заявлені позовні вимоги в частині стягнення з обох батьків дитини аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів їх заробітку (доходів) з кожного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь законного представника дитини на утримання малолітньої [PERSON] . За ст. 141 ЦПК з обох відповідачів підлягає також стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. з кожного.

Outcome: approved