Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтовував тим, що 20.04.1996 помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач спадщину прийняла фактично, в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства. Інші спадкоємці відмовились від спадкування, подавши заяви відповідного змісту. Утім позивач позбавлена можливості реалізувати свої права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцеві на підставі сертифікату, оскільки правовстановлюючий документ на майно було втрачено, у звязку з чим їй було відмовлено у видачі нотаріального акту, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву на позов, однак сільський голова подав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. За клопотанням позивача ухвалою суду від 19.02.2019 було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого 20.04.1996 [PERSON]. Позивач та її\~представник у підготовче судове засідання не з'явились, однак надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримують, просили суд їх задовольнити у заявленому обсязі. Зважаючи на\~викладене,\~суд вважає,\~що є\~усі правові\~підстави для\~ухвалення рішення\~у підготовчому\~судовому засіданні,\~за відсутності\~сторін,\~на підставі\~зібраних у\~справі доказів,\~при цьому\~суд не\~здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, встановив, що 20.04.1996 в с. Війтівці Липовецького району Вінницької області, помер [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія І-АМ №353908 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області №325/01-18 від 25.02.2019 спадкова справа до майна померлого 20.04.1996 року [PERSON] не заведена. Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Війтовецької сільської ради 21.11.2018 (а.с.16 - 19), на протязі шести місяців з дня смерті [PERSON], який помер 20.04.1996, спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном його дочка [PERSON]. [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [INFO]. Інших зареєстрованих осіб чи тих які постійно проживали не було. Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.7; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Судом встановлено, що до складу сімї [PERSON] увійшли діти : позивач [PERSON], та [PERSON], [PERSON], які відмовились від спадщини після смерті батька [PERSON] надавши заяви відповідного змісту. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами вказують на те, що позивач [PERSON], будучи дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину фактично прийняла. Інші спадкоємці відмовились від спадкування, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Судом встановлено, що до складу спадкової маси увійшло право спадкодавця на земельну частку (пай), що підтверджується Випискою Відділу у Липовецькому районі Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 29.05.2018, відповідно до якої встановлено, що на імя [PERSON]М було видано сертифікат серія ВН №0105455 на підставі рішення Липовецької райдержадміністрації за №314 від 30.10.2000, розмір частки 3,94 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Правда» Війтовецька сільська рада Липовецького району Вінницької області (а.с.9). Утім реалізувати свої спадкові права на вказане майно в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості, оскільки як було встановлено сертифікат серії ВН №0105455 на імя [PERSON] втрачено, про що зазначено в оголошенні у газеті «Липовецькі вісті». У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві доведені належними та допустимими доказами. Крім цього, представник відповідача надав заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову та виносить рішення у підготовчому судовому засіданні про його задоволення. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у\~\~разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved