Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] від імені позивачки [PERSON] звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер чоловік позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом також є діти померлого - відповідачі по справі, які відмовились від спадщини на користь позивачки. 23.09.2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Однак, вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 14.09.1992 року, який не був зареєстрований в БТІ. Посилаючись на зазначені обставини представник позивача просив задовольнити позов. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак, подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяву про визнання позиву та розгляд справи у їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. З дублікату договору дарування від 14.09.1992 року вбачається, що [PERSON] подарила, а [PERSON] - її син, прийняв в дар житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний договір посвідчений секретарем виконкому Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області Квятковською Т.М., та зареєстрований в реєстрі №175, однак не зареєстрований в виконкомі Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області у відповідності з вимогами ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення вказаних правовідносин. Стаття 44 ЦК УРСР передбачає, що повинні укладатись у письмовій формі: 1) угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР; 2) угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР; 3) інші угоди громадян між собою, відносно яких закон вимагає додержання письмової форми. Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Відповідно до вимог статті 46 ЦК УРСР недодержання простої письмової форми, що вимагається законом (стаття 44 цього Кодексу) відповідно до вимог статті 46 ЦК УРСР, позбавляє сторони права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків, а у випадках, прямо зазначених у законі, тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Із змісту статті 47 ЦК УРСР вбачається, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, договір дарування вказаного житлового будинку укладено в письмовій формі та він нотаріально посвідчений, а отже є укладеним. Право власності у набувача майна за договором, відповідно до статті 128 ЦК УРСР виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Отже, право власності на вказаний житловий будинок, відповідно до закону, який діяв на час виникнення вказаних правовідносин, у спадкодавця виникло з моменту його передачі. З копії спадкової справи №5119/8, яка була відкрита після смерті [PERSON] вбачається, що спадкоємцями померлого є його дружина - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - діти померлого, які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого - [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки діти спадкодавця відмовились від спадщини, спадкоємцем першої черги за законом є дружина померлого - [PERSON] Отже, позовні вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved