Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 12136,96 гривень та витрат по сплаті судового збору в сумі 2102,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 14.09.2018 року. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 15.04.2020 року має заборгованість 12136,96 грн., в тому числі, заборгованість за кредитом 7070,61 грн., заборгованість за простроченими відсотками 1543,62 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 2468,59 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 554,14 грн. До судового засіданні представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності позивача, а також проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до підписаної 14.09.2018 р. відповідачем анкети-заяви [PERSON] згоден зі ст. 634 ЦК України в повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», котрі розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua які разом з пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого він отримав шляхом самостійної роздруківки. [PERSON] погоджується зі збільшенням строку позовної давності, зазначеного в Умовах та правилах вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє його про зміну шляхом використання визначених умовами та правилами каналами зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердження його погодження та повного та безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. З довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб ознайомлений. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг зобов`язується знайомитися самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua (а.с.14-15). У відповідності до ч.1ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу(ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором б/н від 14.09.2018 р. не виконав та станом на 15.04.2020 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 8614,23 грн., яка складається з такого: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 7070,61 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1543,62 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 2468,59 грн. (а.с.7-9). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 11082,82 грн., яка складається з такого: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 7070,61 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1543,62 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 2468,59 грн. Крім того, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою до [PERSON] просив суд стягнути з останнього штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 554,14 грн. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з матеріалів справи відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.03.2009 р. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р м. Часів Яр Донецької області відносилося до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення штрафу та пені є необґрунтованим, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів та пені з відповідача необхідно відмовити. Одночасно суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пропорційно задоволеної частині позовних вимог у розмірі 1919,43 грн.

Outcome: partial