Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача із вимогами звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із приведенням її у придатний для використання стан. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, в ході якої 23 квітня 2015 року спеціалістами вказаного управління була проведена перевірка дотримання таких вимог [PERSON], внаслідок чого було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за яким [PERSON] самовільно займає та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0, 001632 га, під розміщення торгівельного обєкту за адресою вулиця 9 Травня в місті Маріуполі, чим порушує вимоги ст. ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу. На підставі наведеного [PERSON] було під розпис видано попередження від 23 квітня 2015 року з наданням строку на усунення виявлених порушень протягом 7 днів. Натомість працівниками відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради було вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05 травня 2015 року, згідно з яким виявлено, що [PERSON] вимоги попередження від 23 квітня 2015 року про усунення порушень земельного законодавства не виконала, бо земельна ділянка не звільнена та у придатний до використання стан не була приведена. При цьому Маріупольською міською радою, в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться вказана земельна ділянка, рішення про передачу у власність або надання у користування відповідачці земельної ділянки по вулиці 9 Травня для вказаних цілей не приймалось. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідачки відсутні, а добровільно самовільно зайняту земельну ділянку відповідачка не бажає звільняти. Таким чином, самовільно зайнявши та використовуючи земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,001632 га під розміщення торгівельного обєкту, відповідачка порушила права територіальної громади міста Маріуполя. На підставі переліченого просив суд зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку зазначеної площі, на якій розміщено торгівельний обєкт по вулиці 9 Травня у місті Маріуполі, з приведенням земельної ділянки в придатний для використання стан. Також, просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Представник Маріупольської міської ради [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених позовних вимог та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилась повторно за невідомих суду причин, будучи про час та місце розгляду справи повідомленою належним чином, не надавши суду заяву з проханням вирішити спір у її відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 142 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім іншого, належить земля, що є у власності територіальних громад, управління якою вона здійснює. За п. п. «Б» та «В» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. Відповідно ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. На підставі ч. 2 ст. 83 ЗК України в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки є будь-якими діями, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. На підставі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. За ст. 387 ЦК України власник має право на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно до п. «Б» ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23 квітня 2015 року відділом землеустрою та охорони земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради в присутності [PERSON], яка мешкає в місті Маріуполі по бульвару Комсомольському, будинок 50 А, квартира 11, було встановлено, що остання самовільно зайняла та використовує земельну ділянку площею 0,001632 га із земель житлової та громадської забудови по вулиці 9 Травня в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, під розміщення торгівельного обєкту у порушення земельного законодавства України (а. с. 5). На підставі виявленого порушення відповідачкою норм земельного законодавства було винесено вказівку (попередження) № 41/2015 від 23 квітня 2015 року про необхідність усунення виявлених за актом від 23 квітня 2015 року порушень, яка була видана [PERSON], яку було зобовязано усунути вказані порушення земельного законодавства у 7-денний строк (а. с. 6). Натомість перевіркою від 05 травня 2015 року дотримання вимог земельного законодавства відділом землеустрою та охорони земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради на підставі складеного акту від 05 травня 2015 року було виявлено, що [PERSON] вимоги вказівки (попередження) від 23 квітня 2015 року № 41/15 не виконала, оскільки земельна ділянка по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі площею 0,001632 га не звільнена та до придатного для використання стану не приведена (а. с. 7). У судовому засіданні таким чином було встановлено, що на момент розгляду справи суду не було надано відповідачкою жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,1632 га, розташованої по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі, щодо якої виник спір. З наданих суду доказів натомість вбачається, що у порушення норм земельного законодавства вказана земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови, самовільно зайнята та використовується по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі під розміщення торгівельного обєкту відповідачкою в порушення земельного законодавства за відсутності правовстановлюючих документів на право власності або право користування нею. Таким чином, оскільки виявлення порушення норм земельного законодавства відбулось 23 квітня 2015 року в присутності [PERSON], якій під розпис було вручено як акт про виявлене порушення, так й попередження про необхідність усунути таке порушення в 7- денний строк, то суд дійшов висновку, що при вирішенні справи було доведено наявність відповідальності [PERSON] щодо необхідності усунення порушення земельного законодавства відносно земельної ділянки площею 0,1632 га, розташованої по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі. На підставі наведеного позовні вимоги Маріупольської міської ради підлягають задоволенню шляхом зобовязання відповідачки звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,1632 га, на якій розміщено торгівельний обєкт, розташовану по вулиці 9 Травня в місті Маріуполі, з приведенням земельної ділянки в придатний для використання стан, в тому числі із знесенням торгівельного обєкту. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 243,60 гривень, понесені Маріупольською міською радою при зверненні до суду із вказаним позовом.

Outcome: approved