Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом. В позовній заяві вказав, що 27 грудня 2005 року банк уклав з [PERSON] договір б/н на підставі якого банк надав останньому кредит в розмірі 3 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору позичальник зобов'язався повернути банку кредит та проценти по ньому. Свої зобов'язання відповідач за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 23.06.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 24 842 грн. 59 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 248 грн. 43 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розгляд справи вести у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві та в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився з невідомих суду причин. Згідно відповіді адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України, [PERSON] в м. Маріуполі не зареєстрований, тому останній про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення у пресі. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27 грудня 2005 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, на підставі якого банк надав останньому кредит в сумі 3 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 13-14). Відповідач умови повернення кредиту належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 24 842 грн. 59 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі - 2 869 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі - 20 314 грн. 22 коп., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу 1 159 грн. 17 коп. (процентна складова) (а.с. 8-12). Згідно ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно положень статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Як передбачено умовами та правилами надання банківських послуг, а саме п.2.1.1.5.5, які є невід'ємною частиною договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 12 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих відсотків та комісій (а.с. 15-26). Враховуючи порушення відповідачем умов договору кредиту та взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього заборгованості по кредиту в розмірі - 2 869 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі - 20 314 грн. 22 коп., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу 1 159 грн. 17 коп. (процентна складова), а всього 24 842 грн. 59 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 248 грн. 43 коп. На підставі ст. 549, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved