Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (надалі [PERSON] «СК «ПРОВІДНА») звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/4202212 автомобіля марки «Субару», державний реєстраційний номер [NUMBER], укладеного між [PERSON] «СК «Провідна» та [PERSON], внаслідок страхового випадку, який настав з вини відповідача, позивач виплатив водієві пошкодженого автомобіля марки «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] страхове відшкодування в сумі 10\~480,89 грн. Позивач вважає, що виплачена сума коштів підлягає стягненню з відповідача, а тому звертався до [PERSON] з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, однак останній залишив її без виконання. Зважаючи на те, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому внаслідок ДТП, яке вчинене з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована [PERSON] «СК «ПРОВІДНА», просить в порядку регресу стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування, а також понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] «СК «ПРОВІДНА» у судове засідання не зявився, проте подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд вважає, що відповідач про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід розглядати на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. 14 вересня 2013 року між [PERSON] «СК «Провідна» та [PERSON] укладено Договір (поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4202212, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, повязаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Субару», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Пунктами 2-4 зазначеного Договору (полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4202212 передбачено, що страховим випадком - є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Строк дії Договору з 02 листопада 2013 року по 01 жовтня 2014 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоровю - 100000 грн.; - за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. Як вбачається із довідки №9408341 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої 18 липня 2014 року Відділенням державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Тернопіль, 05 липня 2014 року о 00 год. 40 хв. в м.Тернополі по вул.С.Будного сталася дорожньо-транспортна пригоди, в результаті якої відбулось зіткнення двох автомобілів: марки «Субару», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та марки «Хюндай», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно п.ІV даної довідки, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON], а саме керування транспортним засобом у нетверезому стані, виїзд на смугу зустрічного руху. Постановою судді апеляційного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5100 грн., ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.; ст.122-4 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 306 грн. Враховуючи, що найбільш серйозним правопорушенням з числа вчинених є правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, основним стягненням слід рахувати призначений за цією статтею штраф в сумі 5100 грн., який підлягає стягненню. За ч.4 ст.130 КУпАП справу закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу зазначеного адміністративного правопорушення. Із змісту вказаної постанови суду слідує, що [PERSON] 04 липня 2014 року о 23 год. 50 хв. в м.Тернополі на ділянці дороги, яка має дві смуги в кожному напрямку, керуючи транспортним засобом марки «Субару Фоорестер», д.н.з. [NUMBER], порушив ПДР, що призвело до пошкодження транспортного засобу, а саме: допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]В, та залишив місце події, будучи причетним до ДТП. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] вживав алкоголь. На вимогу уповноваженої особи Державтоінспекції МВС від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння він категорично відмовився, чим порушив п.п.1.4, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.4, 2.10 «а», 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130, ст.ст.124, 122-4 КУпАП. Окрім цього, керуючи автомобілем [NUMBER], 05 липня 2014 року о 00 год. 40 хв. на ділянці дороги, що має дві смуги для руху в кожному напрямку, останній порушив правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме допустив виїзд на смугу зустрічного руху,де зіткнувся з транспортним засобом марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та залишив місце події, будучи причетним до ДТП. Від продуття апарату «Драгер» на місці та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння водій відмовся в присутності свідків. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.1.4, 1.5, 2.3 (б), 2.5, 2.10 (а), 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130, ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Як вбачається із розрахунку суми матеріального збитку по справі №2300051572, в результаті ДТП автомобіль марки «Хюндай», номерний знак [NUMBER], зазнав пошкоджень на загальну суму 10\~480,89 грн. 20 серпня 2014 року [PERSON] «СК «Провідна» складено страховий акт №2300051572 по дорожньо-транспортній пригоді за участю автомобілів марки «Субару», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та марки «Хюндай», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно даного акту, до виплати по транспортному засобу марки «Хюндай», номерний знак [NUMBER] належить 10\~480,89 грн. На підставі страхового акту [PERSON] «СК «Провідна» виплатила страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 10\~480,89 грн., про що свідчить платіжне доручення №038334 від 22 серпня 2014 року. 11 листопада 2014 року за №Р/51572/14/1 [PERSON] «СК «Провідна» в адресу [PERSON] надіслало претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, яка відповідачем не виконана. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Як слідує зі змісту ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В силу ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він що він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За вказаних вище обставин судом встановлено, що саме з вини відповідача [PERSON] 05 липня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої власнику автомобіля марки «Хюндай», номерний знак [NUMBER], заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 10\~480,89 грн., яку позивач виплатив, що стверджується страховим актом №2300051572 від 20 серпня 2014 року та платіжним дорученням №038334 від 22 серпня 2014 року. Таким чином, з відповідача [PERSON], винного у заподіянні шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню в користь [PERSON] «СК «ПРОВІДНА» в порядку регресу сума сплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 10\~480,89 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в користь позивача 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved