Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Прокурор Ленінського району м. Харкова в порядку\~ст.45 ЦПК України,\~Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993р. №545\~звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі [PERSON] бюджету та фінансів Харківської міської ради\~\~ про відшкодування коштів витрачених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 13.03.2015 відповідача [PERSON] було визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення його права керувати транспортними засобами. У силу ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. За даним вироком, [PERSON] вчинив злочин у відношенні [PERSON] завдавши останньому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, внаслідок чого [PERSON] лікувався в Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON] та на його лікування було витрачено державні кошти у розмірі 5\~411,67 грн. У судовому засіданні прокурор позов підтримав, зазначив, що вина відповідача підтверджена вироком суду, а витрати на лікування -\~закладом охорони здоров'я. Лікарня не зверталася щодо відшкодування державних коштів, а тому такі кошти необхідно стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] бюджету та фінансів Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи. Представник\~3-ї особи: ХМКЛШНД ім. проф. [PERSON] в судове засідання не з'явився, був попереджений належним чином про дату та час слухання справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого прокурор не заперечував, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження №12014220000000190, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2015 встановлено наступні обставини: [PERSON] 02.04.2014 приблизно о 09.30 керував технічно справним автомобілем [NUMBER] з напівпричепом «Крона» р.н. В А 25-98 АТ та рухався по вул. Червоноармійській в м. Харкові зі сторони вул. [PERSON] в напрямку вул. Кацарської зі швидкістю близько 15 км/год., де скоїв наїзд на пішохода [PERSON], [INFO], в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження. Протиправними діями [PERSON], потерпілому [PERSON] , у результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №387-А/14 від 07.05.2014, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правої плечової кістки з відривом великого горбика правої плечової кістки; відкритий вивих правого гомілковостопного суглоба з краєвим пошкодженням обох кісточок і заднього краю більшеберцової кістки з пошкодженням передньої більшеберцової артерії, закриті переломи основної фаланги 1-го пальця і 4-ї плюснової кістки лівої стопи, закрите пошкодження зв'язкового апарату лівого гомілковостопного суглоба, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоровя. У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілого [PERSON] госпіталізовано до Харківської міської клінічної лікарні швидкої й невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON], де останній знаходився на лікуванні з 02.04.2014 по 25.04.2014. Витрати даного комунального закладу охорони здоровя на лікування потерпілого склали 5\~411,67 грн., згідно фактичних витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння. Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2015 по справі №642/10723/14-к [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі без позбавлення його права керувати транспортними засобами. Відповідно до \~ст.75 КК України\~[PERSON] звільнений від відбування призначеного покарання строком на один рік та на нього покладено обовязки передбачені ст. 76 КК України. Також, частково задоволено позов [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн. (а.с. 24-28) Як вбачається з вироку від 13.03.2015 року відшкодування коштів витрачених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи потерпілої від кримінального правопорушення не проводилося і такий позов не заявлявся. Згідно довідки-розрахунку вартості фактичних затрат на лікування [PERSON], який знаходився на лікуванні у відділені політравми з 02.04.2014 по 25.04.2014 склали 5\~411 грн. 67 коп. (а.с. 6) Комунальний заклад охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої й невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON] звернувся до прокуратури Ленінського району м. Харкова щодо подання до Ленінського районного суду м. Харкова позову в інтересах держави в особі [PERSON] бюджету та фінансів Харківської міської ради\~\~ за представленою калькуляцією фактичних витрат на стаціонарне лікування [PERSON] (а.с.5) Відповідно до ч.3\~ст.61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.1\~ст.1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 р. в частині визнання [PERSON] винним в скоєнні злочину, а саме умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, які потягли за собою тривалий розлад здоров'я набрав законної сили і винність особи не повинна доказуватись при розгляді справи згідно ч.3\~ст. 61 ЦПК України. Враховуючи, що протиправними діями [PERSON], потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень які викликали тривалий розлад здоровя і у зв'язку з якими [PERSON] госпіталізовано до Харківської міської клінічної лікарні швидкої й невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON] де останній проходив лікування та фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння склали 5\~411,67 грн., позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв'язку з тим, що\~позивач звільнений від сплати судових витрат, суд вважає, що з [PERSON] в порядку\~ст.88 ЦПК України необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 243 гривень 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved