Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються державним підприємством «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувальний комбінату окислених руд» як балансоутримувачем майна, а саме - будинку [ADDRESS] . Житлово-комунальні послуги надаються відповідно до умов Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій від 21.11.2016р. №42-к/кв.46 та Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на забезпечення електричною енергією об`єкта від 21.11.2016р. № 42-е/кв.46. Відповідно до заяви відповідача [PERSON] від 09.07.2013р. та від 14.04.2014 року остання заборгованість визнала про що свідчать її заяви, та звернулася з проханням розстрочки заборгованості. Так, з [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги № 07/65 від 30.04.2014р. на момент його укладання існувала заборгованість в сумі 3227,71грн. Відповідно до графіку погашення заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги [PERSON] зобов`язалася сплачувати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги, а також поточні платежі за житлово-комунальні послуги. Термін розстрочки заборгованості згідно графіка - по квітень 2017 року включно. Але, свої зобов`язання за договором не виконала. Відповідно до заяви [PERSON] від 24.07.2017р. звернулась до позивача із проханням надати їй розстрочку заборгованості за житлово-комунальні послуги, що виникла станом на 01.07.2017р., та повторно зобов`язалася погашати борг і поточні платежі. У своїй заяві від 24.07.2017р. зазначила, що договір про реструктуризацію заборгованості необхідний їй для отримання житлової субсидії. На підставі заяви від 24.07.2017р., було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 31.05.2018р. № K-159-цгпо. Відповідно до умов Договору про реструктуризацію заборгованості відповідач зобов`язаний був здійснювати погашення наявної заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, включно з поточними платежами за житлово- комунальні послуги, протягом визначеного у договорі періоду, а саме - з червня 2018 року по грудень 2018 року у сумі 1 247,24 грн. щомісячно. На момент укладення договору про реструктуризацію заборгованості № K-159-цгпо від 31.05.2018р. заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг вже становила 8 730,68 грн., про що було вказано у договорі про реструктуризацію, підписану Боржником, дана заборгованість погашена не була. Станом на момент подачі позовної заяви про стягнення заборгованості про оплату житлово-комунальних послуг відповідачі не виконуються належні чином фінансові зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 12 670,35 гривень, яка складається з наступного: - 8730.68 грн. заборгованість за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються згідно Договору від 21.11.2016р. № 42-к/кв.46; - 3939,67 грн. відшкодування витрат балансоутримувача на забезпечення електричною енергією об`єкта, які надаються згідно Договору від 21.11.2016р. № 42-е/кв.46. В зв`язку із зазначеним, представник позивача змушений звернутися до суду із вимогою про стягнення вказаної суми заборгованості із відповідачів та стягнення судового збору в сумі 1921, 00 грн., а також про повернення з державного бюджету надміру сплаченого судового збору в розмірі 960,50 гривень. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила суд стягнути солідарно із відповідачів 12 670,35 гривень заборгованості за надані послуги та стягнути судовий збір в розмірі 1921, 00 грн.. Також, заявляла клопотання про повернення з державного бюджету надміру сплаченого судового збору в розмірі 960,50 гривень, оскільки при подачі позову до суду було сплачено 2881,50грн. судового збору, про що свідчить платіжне доручення № 737 від 10.07.2019 року, а мали сплатити лише 1921,00грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи належним чином була повідомлена, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся на місце реєстрації, рекомендований конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Від відповідача до суду відзиву не надходило. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та існуванням умов передбачених ст.. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Із копії договору № 42-к/кв46 від 21.11.2016 року про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій слідує його укладання між ДП «Дирекція Киворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» та [PERSON] (а.с.6). Із копії договору № 42-е/кв46 від 21.11.2016 року про відшкодування витрат Балансоутримувача на забезпечення електричною енергією обєкта слідує його укладання між ДП «Дирекція Киворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» та [PERSON] (а.с.7). Копією укладеного договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 31.05.2018р. № K-159-цгпо між ДП «Дирекція КГЗКОР» та [PERSON] останній було надано розстрочку у погашенні заборгованості що утворилася станом на 01.06.2018 року на загальну суму 8730,68грн., про що також слідує копія графіку погашення заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги (а.с.8, 9). Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 630 ЦК України визначено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За правилами пп.5 п.3 ст. 20 Закону України «Про жилово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом або договором. Згідно зі ст. 151 Житлового кодексу Українскої РСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 67 ЖК Українскої РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 ЖК Українскої РСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК Українскої РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов`язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач Державне підприємство «Дирекції Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» надає послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій та послугу із забезпечення електричної енергією у житловому будинку [ADDRESS] , про що свідчать договори № 42-к/кв.46 від 21.11.2016р. та № 42-е/кв.46 від 21.11.2016р. Встановлено, що позивач добросовісно надавав послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій та послугу із забезпечення електричної енергією квартири, яка належить відповідачам за адресою: [ADDRESS] , за якою рахується заборгованість на загальну суму 12670, 35 гривень, яка підлягає стягненню. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача стягнувши солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги в сумі 12670,35 гривень а також понесений судовий збір в розмірі 1921,00 гривень. Встановлено, що згідно платіжного доручення № 737 від 10 липня 2019 року позивачем - державним підприємством «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» (ЄДРПОУ 04853709, р/р [NUMBER] Долинське ТВБВ № 10010/0103 філії Кіровоградського ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 323475, адреса: 28500, Проммайданчик, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область) при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2881,50 гривень, на р/р 31214206011160, код отримувача 37983323, МФО отримувача - 899998 банк отримувач-Казаначейство України, УК у Долинському районі(22030101), банк платника - філія -АТ «Ощадбанк». Судом досліджено та документально підтверджено надмірну сплату позивачем судового збору в розмірі 960,50 гривень, оскільки при подачі позову до суду було сплачено 2881,50 гривень при тому, що сума належного до сплати судового збору становила 1921,00 гривень, а отже, надміру сплачений судовий збір в розмірі 960,50 гривень підлягає поверненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог. На підставі викладеного

Outcome: approved