Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON], з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути на користь позивача збитки в розмірі 36\~000 дол. США. Позов мотивовано тим, що автомобіль AUDI Q7, кузов №WAUZZZ4L87D084932 належав [PERSON], 11.10.2013 року [PERSON] була видана довіреність на управління та продаж вказаного транспортного засобу на імя відповідача. 15.10.2013 року зазначена довіреність була відкликана. 11.10.2013 року відповідач розпорядився зазначеним автомобілем шляхом його продажу позивачу за 36\~000 доларів США, видав на імя позивача розписку про одержання грошових коштів. Грошові кошти відповідач власнику транспортного засобу не передав, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.12.2015 року, . Внаслідок дій відповідача з розпорядження від власного імені автомобілем, видачі облікової картки № 28088946 від 11.10.2013 року, передачі автомобіля, з подальшим переданням грошових коштів третій особі , позивачу спричинено майнову шкоду та його фактично позбавлено належних йому на праві власності коштів у розмірі 36\~000 грн, переданих позивачем в рахунок продажу вказаного автомобіля. На підставі зазначеного, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні від 20.12.2016 року позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином про час розгляду справи повідомлений, заперечень проти позову не представив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11.10.2013 р. відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 36\~000 дол. США для подальшої передачі [PERSON] в рахунок продажу автомобіля AUDI Q7, 2007 року випуску, кузов №WAUZZZ4L87D084932 , державний номер [NUMBER], зареєстрованого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 11.09.2013 року, що підтверджується копією розписки (а.с.6 на звороті) та оригіналом розписки (а.с.75) Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З копії рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.12.2015 року по цивільній справі № 522/31600/13-ц(а.с.8-12) вбачається, що автомобіль AUDI Q7, кузов №WAUZZZ4L87D084932 належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію (технічний паспорт) САТ 219655, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 11.09.2013 року. 11.10.2013 року [PERSON] була видана довіреність на управління та продаж вказаного транспортного засобу на імя [PERSON]. Зазначена довіреність була відкликана 15.10.2013 року. 15.10.2013 року [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірного автомобіля із [PERSON] спочатку 15.10.2013 року, що було оформлено в торгівельній організації ТОВ «Укральянс» шляхом складання та видачі останньому довідки-рахунку серії ВІА №0219961 від 15.10.2013 року, а після його анулювання - 07.11.2013 року, що було оформлено в торгівельній організації ТОВ «Укральянс» шляхом складання та видачі останньому довідки-рахунку серії ВІА № 058751 від 07.11.2013 року. Також рішенням Приморського районного суду м.Одеси встановлено, що з розписки від 11.10.2013 року випливає, що договір укладався не від імені власниці автомобіля [PERSON] на підставі довіреності, а сам [PERSON] розпорядився автомобілем, з подальшим переданням грошових коштів [PERSON], який не мав повноважень від власниці отримувати грошові кошти за проданий належний ій автомобіль, так як і [PERSON] не мав повноважень передавати грошові кошти третім особам. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст..22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що відповідач здійснив реалізацію автомобіля, приймав грошові кошти, про що надав відповідну розписку, а тому повинен нести цивільну відповідальність, шляхом відшкодування збитків у вигляді повернення отриманих від позивача коштів. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, що є правовою підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає\~\~ стягненню судовий збір у розмірі\~\~6\~890 грн 00 коп

Outcome: approved