Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Представник позивачів адвокат Книш А.Л. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: Встановити факт перебування [PERSON] , з травня 2016 року по 18.12.2019 року у фактичних трудових відносинах з Приватним підприємством «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на посаді охоронця. Встановити факт перебування [PERSON] , з червня 2018 року по 31.12.2019 року у фактичних трудових відносинах з Приватним підприємством «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на посаді охоронця. Встановити факт перебування [PERSON] , з 17.09.2015 року по 31.12.2019 року у фактичних трудових відносинах з Приватним підприємством «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на посаді охоронця. Встановити факт перебування [PERSON] , з червня 2018 року по 31.12.2019 року у фактичних трудових відносинах з Приватним підприємством «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на посадах охоронців Зобов`язати Приватне підприємство «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 внести запис до трудової книжки [PERSON] , про прийняття на роботу на посаду «охоронник» та запис про звільнення з займаної посади за власним бажанням. Зобов`язати Приватне підприємство «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 внести запис до трудової книжки [PERSON] про прийняття на роботу на посаду «охоронник» та запис про звільнення з займаної посади за власним бажанням. Зобов`язати Приватне підприємство «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 внести запис до трудової книжки [PERSON] про прийняття на роботу на посаду «охоронник» та запис про звільнення з займаної посади за власним бажанням. Зобов`язати Приватне підприємство «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 внести запис до трудової книжки [PERSON] про прийняття на роботу на посаду «охоронник» та запис про звільнення з займаної посади за власним бажанням. Стягнути з Приватного підприємства «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на користь [PERSON] : заборгованість по сплаті заробітної плати у розмірі 46000,00 грн. Середній заробіток за весь час затримання сплати заробітної плати у розмірі 98000 грн, а разом 144000 грн. Стягнути з Приватного підприємства «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на користь [PERSON] : зборгованість по сплаті заробітної плати у розмірі 15332,72грн., середній заробіток за весь час затримання сплати заробітної плати у розмірі 32665,36 грн, а разом 47998,08 грн. Стягнути з Приватного підприємства «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на користь [PERSON] : заборгованість по сплаті заробітної плати у розмірі 15332,72 грн., середній заробіток за весь час затримання сплати заробітної плати у розмірі 32665,36 грн., а разом 47998,08 грн. Стягнути з Приватного підприємства «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на користь [PERSON] : заборгованість по сплаті заробітної плати у розмірі 17665,96 грн., середній заробіток за весь час затримання сплати заробітної плати у розмірі 32665,36 грн., а разом 50331,32 грн. Стягнути з Приватного підприємства «Охоронне агентство «ІНЕКС» код ОКПО 33291994 на користь [PERSON] : заборгованість по сплаті заробітної плати у розмірі 15332,72 грн., середній заробіток за весь час затримання сплати заробітної плати у розмірі 32665,36 грн., а разом 47998,08 грн. В обґрунтування позову представник позивачів адвокат Книш А.Л. зазначає, що [PERSON] працював в компанії ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС». З 17.09.2015 року [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача на посаду охоронника. 18.12.2019 року він був звільнений з посади інспектора по охороні праці, хоча фактично на протязі всього часу праці у відповідача [PERSON] виконував обов`язки начальника охорони по охороні об`єктів ПАО «Новоселівський горно-збагачувальний комбінат» та ТОВ «Агрофірма «Песчанская». Договори охорони по вказаним об`єктам були укладені з ПП «ІНЕКС ІМПУЛЬС». Починаючи з 18.09.2019 року [PERSON] перестали сплачувати заробітну платню, яка складала 15000 грн. на місяць. Загальний розмір заборгованості по виплаті заробітної платні на момент звільнення склав 45000 грн. Також [PERSON] не були сплачені відпускні за весь час праці у відповідача. Ні в яких відомостях, ордерах або інших платіжних документах [PERSON] не розписувався за отримання коштів за виконану роботу за вказаний період часу. Ніяких коштів у будь який спосіб за роботу у відповідача [PERSON] не отримував. Під час звільнення і отримання трудової книжки остаточний розрахунок проведений не був. Переговори із керівництвом відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платні не до чого не призвели і кошти за роботу [PERSON] до цього часу не сплачені. Всупереч положенням трудового законодавства, відповідачем не було виконано обов`язок з проведення повного розрахунку з працівником, не було проведено виплати заробітної плати у розмірі 45000 грн. в день звільнення, і не сплачено по сьогоднішній день. Так, з 17.09.2015 року по 18.12.2019 року між [PERSON] і відповідачем існували правовідносини за якими: на [PERSON] був покладений обов`язок з виконання роботи на посаді «начальника охорони», а на відповідача був покладений обов`язок проведення оплати вказаної роботи та забезпечення всіма необхідними умовами для виконання наведених робіт. З огляду на викладене, слід стверджувати, що з 17.09.2015 року по 18.12.2019 року між [PERSON] і відповідачем мали місце трудові відносини. Затримка у виплаті заробітної плати тривала до звільнення з роботи на протязі трьох місяців (92 дні) і після звільнення і на момент подачі позовної заяви складає ще понад шести місяців (196 днів).Дотримуючись положень трудового законодавства, розрахунок стягнення виплати середнього заробітку за весь час затримки сплати заробітної плати, слід проводити враховуючи наступні показники: Заробітна платня складає 15000 на місяць, тобто 30 днів / 15000 = 500 грн. в день. Відповідач заборгував [PERSON] виплату заробітної платні в цілому за 92 робочих дні та за 196 днів часу затримки сплати заробітної плати (92 X 500 = 46000) + (196 X 500 = 98000) = 144000грн. Тобто загальна заборгованість відповідача перед [PERSON] складає 144000 грн. Крім того, [PERSON] , також працював в компанії ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС». З травня 2016 року [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача на посаду охоронця. 31.12.2019 року він був звільнений з посади охоронника. [PERSON] проводив охорону об`єкту ПАО «Новоселівський горно- збагачувальний комбінат». Договір охорони по об`єкту був укладений з ПП «ІНЕКС ІМПУЛЬС». Починаючи з 18.09.2019 року [PERSON] перестали сплачувати заробітну платню, яка складала 5000 грн. на місяць. Загальний розмір заборгованості по виплаті заробітної платні на момент звільнення склав 15000 грн. Також [PERSON] не були сплачені відпускні за весь час праці у відповідача. Ні в яких відомостях, ордерах або інших платіжних документах [PERSON] не розписувався за отримання коштів за виконану роботу за вказаний період часу. Ніяких коштів у будь який спосіб за роботу у відповідача за період з вересня по грудень 2019 року [PERSON] не отримував. Під час звільнення остаточний розрахунок з [PERSON] проведений не був. Переговори із керівництвом відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платні не до чого не призвели і кошти за роботу [PERSON] до цього часу не сплачені. Робота [PERSON] була виконана належним чином та у повному обсязі, однак оплата її відповідачем досі не проведена. Затримка у виплаті заробітної плати тривала до звільнення з роботи на протязі трьох місяців (92 дні) і після звільнення і на момент подачі позовної заяви складає ще понад шести місяців (196 днів). Дотримуючись положень трудового законодавства, розрахунок стягнення виплати середнього заробітку за весь час затримки сплати заробітної плати, слід проводити враховуючи наступні показники: заробітна платня складає 5000 на місяць, тобто 3О днів / 5000 = 166,66 грн. в день. Відповідач заборгував [PERSON] виплату заробітної платні в цілому за 92 робочих дні та за 196 днів часу затримки сплати заробітної плати (92 X166,66 = 15332,72) + (196 X 166,66 = 32665,36) = 47998,08 грн. Крім того, [PERSON] також працював в компанії ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС». З червня 2018 року [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача на посаду охоронника. 31.12.2019 року він був звільнений з посади охоронника. [PERSON] проводив охорону об`єкту ПАО «Новоселівський горно-збагачувальний комбінат». Договір охорони по об`єкту був укладений з ПП «ІНЕКС ІМПУЛЬС». Починаючи з 18.09.2019 року [PERSON] перестали сплачувати заробітну платню, яка складала 5000 грн. на місяць. Загальний розмір заборгованості по виплаті заробітної платні на момент звільнення склав 15000 грн. Також [PERSON] не були сплачені відпускні за весь час праці у відповідача. Ні в яких відомостях, ордерах або інших платіжних документах [PERSON] не розписувався за отримання коштів за виконану роботу за період часу з 18.09.2019року по 18.12.2019 року. Ніяких коштів у будь який спосіб за роботу у відповідача [PERSON] не отримував. Під час звільнення остаточний розрахунок відповідачем проведений не був. Переговори із керівництвом відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платні не до чого не призвели і кошти за роботу [PERSON] до цього часу не сплачені. Робота [PERSON] була виконана належним чином та у повному обсязі, однак оплата її відповідачем досі не проведена. Затримка у виплаті заробітної плати тривала до звільнення з роботи на протязі трьох місяців (92 дні) і після звільнення і на момент подачі позовної заяви складає ще понад шести місяців (196 днів). Дотримуючись положень трудового законодавства, розрахунок стягнення виплати середнього заробітку за весь час затримки сплати заробітної плати, слід проводити враховуючи наступні показники: заробітна платня складає 5000 на місяць, тобто 30 днів / 5000 = 166,66 грн. в день. Відповідач заборгував [PERSON] виплату заробітної платні в цілому за 92 робочих дні та за 196 днів часу затримки сплати заробітної плати (92 X 166,66 = 15332,72) + (196 X 166,66 = 47998,08 грн. Тобто загальна заборгованість відповідача перед [PERSON] складає 47998,08 грн. Крім того, [PERSON] також працював в компанії ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС». З 17.09. 2015 року [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача на посаду охоронника. 31.12.2019 року він був звільнений з посади охоронника. [PERSON] проводив охорону об`єкту ПАО «Новоселівський горно- збагачувальний комбінат». Договір охорони по об`єкту був укладений з ПП «ІНЕКС ІМПУЛЬС». Починаючи з 18.09.2019 року [PERSON] перестали сплачувати заробітну платню, яка складала 5000 грн. на місяць. Загальний розмір заборгованості по виплаті заробітної платні на момент звільнення склав 5000 грн. Також [PERSON] не були сплачені відпускні за весь час праці у відповідача. Ні в яких відомостях, ордерах або інших платіжних документах [PERSON] не розписувався за отримання коштів за виконану роботу за період з 18.09.2019 року по 31.12.2019 року. Ніяких коштів у будь який спосіб за роботу у відповідача [PERSON] не отримував. Під час звільнення остаточний розрахунок відповідачем проведений не був. Переговори із керівництвом відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платні не до чого не призвели і кошти за роботу [PERSON] до цього часу не сплачені. Робота [PERSON] була виконана належним чином та у повному обсязі, однак оплата її відповідачем досі не проведена. Затримка у виплаті заробітної плати тривала до звільнення з роботи на протязі трьох місяців (92 дні) і після звільнення і на момент подачі позовної заяви складає ще понад шести місяців (196 днів). Дотримуючись положень трудового законодавства, розрахунок стягнення виплати середнього заробітку за весь час затримки сплати заробітної плати, слід проводити враховуючи наступні показники: заробітна платня складає 5000 на місяць, тобто 30 днів / 5000 = 166,66 грн. в день. Відповідач заборговав [PERSON] виплату заробітної платні в цілому за 92 робочих дні та за 196 днів часу затримки сплати заробітної плати (106 X 166,66 = 17665,96) + (196 X 166,66 == 50331,32 грн. Тобто загальна заборгованість відповідача перед [PERSON] складає 50331,32 грн. Крім того, [PERSON] , також працював в компанії ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС». З червня 2018 року [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача на посаду охоронника. 31.12.2019 року він був звільнений з посади охоронника. [PERSON] проводив охорону об`єкту ПАО «Новоселівський горно-збагачувальний комбінат». Договір охорони по об`єкту був укладений з ПП «ІНЕКС ІМПУЛЬС». Починаючи з 18.09.2019 року [PERSON] перестали сплачувати заробітну платню, яка складала 5000 грн. на місяць. Загальний розмір заборгованості по виплаті заробітної платні на момент звільнення склав 15000 грн. Також [PERSON] не були сплачені відпускні за весь час праці у відповідача. Ні в яких відомостях, ордерах або інших платіжних документах [PERSON] не розписувався за отримання коштів за виконану роботу за період часу з 18.09.2019 року по 18.12.2019 року. Ніяких коштів у будь який спосіб за роботу у відповідача [PERSON] не отримував. Під час звільнення остаточний розрахунок відповідачем проведений не був. Переговори із керівництвом відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платні не до чого не призвели і кошти за роботу [PERSON] до цього часу не сплачені. Робота [PERSON] була виконана належним чином та у повному обсязі, однак оплата її відповідачем досі не проведена. Затримка у виплаті заробітної плати тривала до звільнення з роботи на протязі трьох місяців (92 дні) і після звільнення і на момент подачі позовної заяви складає ще понад шести місяців (196 днів). Дотримуючись положень трудового законодавства, розрахунок стягнення виплати середнього заробітку за весь час затримки сплати заробітної плати, слід проводити враховуючи наступні показники: заробітна платня складає 5000 на місяць, тобто 30 днів / 5000 = 166,66 грн. в день. Відповідач заборгував [PERSON] виплату заробітної платні в цілому за виплату заробітної платні в цілому за 92 робочих дні та за 196 днів часу затримки сплати заробітної плати (92 X 166,66 = 15332,72) + (196 X 166,66 =32665,36) = 47998,08 грн. Тобто загальна заборгованість відповідача перед [PERSON] складає - 47998,08 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2020року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розпорядженням №01-08/412 від 28.07.2020 року призначено повторний автоматичний розподіл даної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2020 року справа розподілена судді Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2020року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.08.2020року відмовлено у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог та повернуто заявнику. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2020року відмовлено у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог та повернуто заявнику. Директором ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» І.І.Яценко подано відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що позовні вимоги є необґрунтованими, надуманими та безпідставними. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дійсно знаходились у трудових відносинах з ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» та були звільнені за власними ініціативами. Розрахунки з вказаними особами проведені у повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] ніколи не були співробітниками ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС». Позивача [PERSON] : за його заявою від 15.09.2015 року було прийнято на посаду охоронця ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» з 17.09.2015 року. Згідно заяви [PERSON] від 30.03.2016 року, його з 01.04.2016 року переведено на посаду начальника охорони, згідно заяви [PERSON] від 13.01.2017 року, його переведено з 16.01.2017 року на посаду інспектора з охорони праці, 18.12.2019 року [PERSON] звернувся з заявою про звільнення з посади інспектора з охорони праці та згідно наказу № 26/к від 18.12.2019 року того ж дня був звільнений за погодженням сторін. У день звільнення 18.12.2019 року [PERSON] отримав повний розрахунок по заробітній платі. Так, згідно розрахункового листу за грудень 2019 року, заробітна плата за листопад 2019 року [PERSON] (до сплати у грудні 2019 року після утримань) складає 4859,15грн, до того ж, нараховане за відпрацьовані у грудні 2019 року дні 5777,32грн (у тому числі компенсація відпустки 1420,50 грн, оклад по дням 4351,82 грн). Утримано податків на 1125,62 грн. Загалом 18.12.2019 [PERSON] виплачено 9505,85грн. шляхом перерахування на його картку 4859,15 грн (відомість №204 від 18.12.2019 року) та розрахунком із каси підприємства (відомість № 213 від 18.12.2019 року) в день поданої їм заяви про звільнення за згодою сторін. Таким чином, приватним підприємством «Охоронне агентство «ІНЕКС» розрахунок із працівником [PERSON] проведений своєчасно та у повному обсязі. Стосовно позивачів [PERSON] та [PERSON] , вони ніколи не знаходились у трудових відносинах із приватним підприємством «Охоронне агентство «ІНЕКС», тож пред`явлені ними позовні вимоги є надуманими, безпідставними, спрямованими нашкодити іміджу та ділової репутації «Охоронного агентства «ІНЕКС». Ніяких переговорів або листувань [PERSON] та [PERSON] з керівництвом та взагалі з підприємством «Охоронне агентство «ІНЕКС» жодного разу не вели. ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» не мало та не має укладених договорів, контрактів та з підприємством ПАО «Новоселівський горно-збагачувальний комбінат», на яке посилаються позивачі [PERSON] та [PERSON] . Про надуманість та безпідставність вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] також свідчить той факт, що в позовній заяві вони вказують, що начебто працювали до 31.12.2019 року та між тим, начебто припинили трудові правовідносини з 18.12.2019 року. Стосовно позовних вимог [PERSON] , то останній був прийнятий на посаду охоронця ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» з 01.07.2015 року згідно його заяви від 29.06.2015 року, згідно заяви [PERSON] від 30.09.2015 року, його було переведено на посаду кур`єра з 01.10.2015 року, згідно заяви [PERSON] від 30.12.2016 року, його було переведено з 03.01.2017 року на посаду охоронця, згідно заяви [PERSON] від 18.12.2019 року, його звільнено за власним бажанням з 31.12.2019 року. Розрахунок по заробітній платі з [PERSON] проведений своєчасно в повному обсязі. Так, за даними розрахункового листка за грудень 2019 року [PERSON] , залишок його заробітної плати за листопад 2019 року (до сплати у грудні, після відрахувань) складає 2770, 47 грн, крім того, нараховане у грудні 2019 року 6411,51грн, що у тому числі враховує компенсацію за невикористану відпустку - 2022,84грн, оплату за відпрацьований час у грудні - 4201,92 грн, доплату за нічний час 186,75 грн. З нарахованої суми утримано 1250,24 податків та зборів. Всього [PERSON] виплачено у грудні 7931,74грн шляхом перерахування коштів на його банківську картку: 2770,47 грн 18.12.2019 року та 5161,27 грн 28.12.2019 року. День звільнення [PERSON] був 31.12.2019 року, але, тому як крайній робочий банківський день був 28.12.2019 року, а [PERSON] писав заяву щодо звільнення заздалегідь, остаточний розрахунок був з ним проведений саме 28.12.2019 року. Стосовно вимог позивача [PERSON] , то згідно заяви останнього від 23.01.2017 року, його було прийнято на посаду водія транспортних засобів з 24.01.2017 року; згідно заяви [PERSON] від 14.08.2019 року, його було звільнено 28.08.2019 року з посади за власним бажанням. Позовні вимоги [PERSON] що він був, начебто, прийнятий на роботу з червня 2018 року та працював чи до 18.12.2019, чи, з позовних вимог не зрозуміло, до 31.12.2019 року є надуманими, які не відповідають дійсності та нічим не доведені. Крім того, як вже зазначалось, ніяких договірних відносин ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» з ПАО «Новоселівський горно-збагачувальний комбінат» не мало і не має. Підприємством «Охоронне агентство «ІНЕКС» розрахунок із позивачем [PERSON] проведений своєчасно у повному обсязі. Відповідно до розрахункового листка за серпень 2019 року [PERSON] , залишок його заробітної плати за липень 2019 року (до сплати у серпні після відрахувань) склав 2888,15 грн., за серпень йому нараховано 6655,22 грн, що в тому числі складає - оклад по дням - 4370,00 грн, компенсація відпустки - 2285,22 грн. Відрахувань на податки 1297,77 грн. До сплати [PERSON] у серпні 2019 року отримав 8245,60 грн шляхом перерахування грошових коштів на його банківську картку 13.08.2019 року у сумі 2888,15 грн. , та у день звільнення 28.08.2019 року на банківську картку отримав остаточній розрахунок у сумі 5357,45 грн. На підприємстві відсутня заборгованість з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), що підтверджено Довідкою Державної податкової служби України від 21 липня 2020 року. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судом встановлено, що позивача [PERSON] за його заявою від 15.09.2015 року було прийнято на посаду охоронця ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» з 17.09.2015 року, що підтверджується копією заяви та наказом ПП «Охоронне агентство Інекс» №25/к від 16.09.2015року. Згідно заяви [PERSON] від 30.03.2016 року, його з 01.04.2016 року переведено з посади охоронника на посаду начальника охорони, що підтверджується копією заяви та наказом ПП «Охоронне агентство Інекс» №17/1-к від 01.04.2016року. Згідно заяви [PERSON] від 13.01.2017 року, його переведено з 16.01.2017 року з посади начальника охорони на посаду інспектора з охорони праці ПП ОА «Інекс», що підтверджується копією заяви та наказом ПП «Охоронне агентство Інекс» №2/1-к від 13.01.2017року. 18.12.2019 року [PERSON] звернувся з заявою про звільнення з посади інспектора з 18.12.2019 року, за погодження сторін та згідно наказу ПП «Охоронне агентство Інекс» № 26/к від 18.12.2019 року того ж дня [PERSON] був звільнений за погодженням сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією заяви та наказу. Згідно копії розрахункового листу за грудень 2019 року, відомості нарахування коштів №204, відомості про виплату готівки №213, заробітна плата за листопад 2019 року [PERSON] (до сплати у грудні 2019 року після утримань) складає 4859,15грн, нараховано за відпрацьовані у грудні 2019 року дні 5777,32грн (у тому числі компенсація відпустки 1420,50 грн, оклад по дням 4351,82 грн). Утримано податків на 1125,62 грн. Так, 18.12.2019 [PERSON] виплачено 9505,85грн. шляхом перерахування на його картку 4859,15 грн. (відомість №204 від 18.12.2019 року) та розрахунком із каси підприємства (відомість № 213 від 18.12.2019 року) 18.12.2019року в розмірі 4646,70грн. Таким чином, у день звільнення 18.12.2019 року [PERSON] отримав повний розрахунок по заробітній платі. Також судом встановлено, що позивача [PERSON] за його заявою від 29.06.2015 року було прийнято на посаду охоронця ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» з 01.07.2015 року, що підтверджується копією заяви та наказом ПП «Охоронне агентство Інекс» №16/1-к від 01.04.2015року. Згідно заяви [PERSON] від 30.09.2015 року, його було переведено з посади охоронника на посаду кур`єра з 01.10.2015 року, що підтверджується копією заяви та наказом ПП «Охоронне агентство Інекс» №32/к від 01.10.2015року. Згідно заяви [PERSON] від 30.12.2016 року, його було переведено з посади кур`єра на посаду охоронця з 03.01.2017 року, що підтверджується копією заяви та наказом ПП «Охоронне агентство Інекс» №1/1-к від 03.01.2017року. 18.12.2019 року [PERSON] звернувся з заявою про звільнення з посади з 31.12.2019 року, за власним бажанням та згідно наказу ПП «Охоронне агентство Інекс» № 28/к від 31.12.2019 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією заяви та наказу. Згідно копії розрахункового листка за грудень 2019 року, відомості нарахування коштів №204, відомості нарахування коштів № 211 [PERSON] , залишок його заробітної плати за листопад 2019 року (до сплати у грудні, після відрахувань) складає 2770, 47 грн, нараховано у грудні 2019 року 6411,51грн, що у тому числі компенсацію за невикористану відпустку - 2022,84грн, оплату за відпрацьований час у грудні - 4201,92 грн, доплату за нічний час 186,75 грн. З нарахованої суми утримано 1250,24 податків та зборів. Так, [PERSON] виплачено у грудні 7931,74грн шляхом перерахування коштів на його банківську картку: 2770,47 грн 18.12.2019 року та 5161,27 грн 28.12.2019 року. Таким чином, остаточний розрахунок був з [PERSON] проведений 28.12.2019 року, в останній робочий банківський день. Також, судом встановлено, що позивача [PERSON] за його заявою від 23.01.2017 року, було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС з 24.01.2017 року, що підтверджується копією заяви та наказом ПП «Охоронне агентство Інекс» №3/к від 23.01.2017року. 14.08.2019 року [PERSON] звернувся з заявою про звільнення з посади з 28.08.2019 року, за власним бажанням та згідно наказу ПП «Охоронне агентство Інекс» № 23/к від 28.08.2019 року [PERSON] був звільнений 28.08.2019року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією заяви та наказу. Згідно копії розрахункового листка за серпень 2019 року, відомості нарахування коштів №166, відомості нарахування коштів № 171 [PERSON] , залишок його заробітної плати за липень 2019 року (до сплати у серпні після відрахувань) склав 2888,15 грн., за серпень йому нараховане 6655,22 грн, що в тому числі складає - оклад по дням - 4370,00 грн, компенсація відпустки - 2285,22 грн. Відрахувано на податки 1297,77 грн. Так, [PERSON] виплачена у серпні 2019 року 8245,60 грн., шляхом перерахування грошових коштів на його банківську картку 13.08.2019 року у сумі 2888,15 грн., та у день звільнення 28.08.2019 року на банківську картку отримав остаточній розрахунок у сумі 5357,45 грн. Як вбачається з довідки Київського управлянні ГУ ДПС у Харківській області від 21.07.2020року, у ПП «Охоронне агентство Інекс» відсутня заборгованість з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, станом на 21.07.2020року не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої). Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі статтею 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Статтею 48 КЗпП України визначено, що трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа, згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Доказами, згідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. На підтвердження позовних вимог представником позивачів було надано: копії заяв до Головного управління держпраці в Харківській області, Прокуратури Харківської області, копії супровідних листів Харківської місцевої прокуратури №4 та прокуратури Харківської області, повідомлення Головного Управління ДПС у Харківській області, Головного управління Держпраці у Харківській області, Державної служби України з питань праці, Управління праці та соціальних питань Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Головного управління ДФС у Харківській області, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрацій, ксерокопії внутрішніх документів та пояснювальних, ксерокопії акту надання послуг між ПАТ «Новоселівський гірнично-збагачувальний комбінат» та ПП «Інекс Імпульс», які належим чином не посвідчені та не підтверджують обставини викладені у позові. Так, належних, допустимих та достатніх доказів того, що позивачі [PERSON] та [PERSON] перебували у трудових відносинах з відповідачем ПП «Охоронне агентство Інекс» суду не надано, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі. Крім того, судом було встановлено, що позивача [PERSON] за його заявою від 15.09.2015 року було прийнято на посаду охоронця ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» з 17.09.2015 року, за заявою від 30.03.2016 року, [PERSON] з 01.04.2016 року переведено на посаду начальника охорони, згідно заяви від 13.01.2017 року [PERSON] переведено з 16.01.2017 року на посаду інспектора з охорони праці, 18.12.2019 року за заявою [PERSON] про звільнення за погодження сторін, останнього було звільнено з посади інспектора з охорони праці за погодженням сторін. Досліджена судом копія трудової книжки [PERSON] містить записи про роботу останнього у ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» з 17.09.2015 року по 18.12.2019 року на різних посадах, та звільнення останнього 18.12.2019року за погодженням сторін, п.1 ст.35 КЗпП України. Позивача [PERSON] , за його заявою від 29.06.2015року було прийнято на посаду охоронця ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС» з 01.07.2015 року, згідно заяви від 30.09.2015 року [PERSON] було переведено на посаду кур`єра з 01.10.2015 року, згідно заяви від 30.12.2016 року [PERSON] було переведено з 03.01.2017 року на посаду охоронця, згідно заяви від 18.12.2019 року [PERSON] було звільнено за власним бажанням з 31.12.2019 року. Позивача [PERSON] за його заявою від 23.01.2017 року було прийнято на посаду водія транспортних засобів з 24.01.2017 року, згідно заяви від 14.08.2019 року [PERSON] було звільнено 28.08.2019 року з посади за власним бажанням. Трудові книжки позивачів [PERSON] та [PERSON] суду не надано, а тому, суд не може дослідити записи щодо прийняття та звільнення останніх з роботи у ПП «Охоронне агентство «ІНЕКС». З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] в частині встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобов`язання Приватного підприємства «Охоронне агентство «ІНЕКС» внести запис до трудової книжки про прийняття на роботу та про звільнення з займаної посади за власним бажанням. Крім того, звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не надали належних та допустимих доказів того, що на час його їх звільнення їм не була виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку, а тому суд також відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed