Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про передачу предмета іпотеки в управління. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між Закритим акціонерним товариством Перший Український [PERSON] банк, правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5605043 від 17.09.2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 420\~000,00 доларів США, а відповідач в свою чергу, зобовязався повернути кредит у строк не пізніше 17.09.2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязань перед позивачем за Кредитним договором між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 5613420 від 17.09.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2741, згідно з яким відповідач передав в іпотеку позивачу комплекс, реєстраційний номер 5039920; загальною площею: 2434 кв.м. У звязку із невиконанням вказаних вимог 27.07.2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за № 6029 про звернення стягнення на Предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 409\~972,18 доларів США. Виконавчий напис неодноразово предявлявся на примусове виконання до органів державної виконавчої служби. На теперішній час у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження №52489427 щодо виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, але примусово звернути стягнення на предмет іпотеки державний виконавець не має можливості у звязку із дією положень ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою встановлено мораторій (заборону) на примусову реалізацію іпотечного майна відповідно до положень ст.37-43 Закону України «Про іпотеку», оскільки місто Маріуполь, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2015 року № 1275-р, внесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. 02.06.2011 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя було прийнято рішення суду, яким позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 396\~270,40 доларів США та 108\~504,39 гривень. Разом з цим, на час звернення до суду з позовною заявою, рішення суду не виконано, у звязку із розшуком державним виконавцем майна відповідача, на яке може бути звернуто стягнення. Враховуючи викладене, з метою забезпечення належного збереження Предмету іпотеки, часткового погашення заборгованості за рахунок управління майном та передачею його в оренду іншим особам, позивач просить суд передати предмет іпотеки в управління Позивача, як іпотекодержателя, до моменту його реалізації. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Перший Український [PERSON] банк, правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5605043 від 17.09.2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 420\~000,00 доларів США, а відповідач в свою чергу, зобовязався повернути кредит у строк не пізніше 17.09.2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязань перед позивачем за Кредитним договором між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 5613420 від 17.09.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2741, згідно з яким відповідач передав в іпотеку позивачу комплекс, реєстраційний номер 5039920; загальною площею: 2434 кв.м. У звязку із невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, 27.07.2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за № 6029 про звернення стягнення на Предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 409\~972,18 доларів США. Крім цього, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02.06.2011 року задоволено позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] та [PERSON], з відповідачів на користь позивача солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 396\~270,40 доларів США та 108 504,39 грн. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15.11.2011 року, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02.06.2011 року залишено без змін. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 6029, виданого 27.07.2010 року. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області від 29.10.2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-155/11, виданим 09.10.2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення заборгованості за кредитним договором. Частиною 1\~статті 509 ЦК України\~встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями\~525,\~526 ЦК України\~визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. В сенсі п.1 ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 34 Закону України «Про іпотеку»\~після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.\~\~\~\~\~\~\~\~ У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов'язаний негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв'язку з вжиттям заходів щодо збереження та страхування предмета іпотеки. (ст. 12 Закону України «Про іпотеку»). Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається заходи щодо забезпечення збереження предмету іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. З аналізу наведених правових норм вбачається, що передача майна в управління не є безумовною в разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, підставою передачі іпотечного майна в управління законодавець визначив, як наявність мети отримання продукції, плодів та доходів, так і необхідність в забезпеченні належного господарського використання іпотечного майна відповідно до його цільового призначення та з зазначенням умов управління відповідно до вимог Закону. Управління майном закріпленеглавою 70 ЦК Українияк окремий вид договірних зобов'язань. Так, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителю) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача) (ч. 1ст. 1029 ЦК України). Цивільним кодексом Українивстановлено вичерпний перелік підстав виникнення відносин з управління майном, зокрема останнє може виникати із закону або договору управління майном. При цьому договір укладається за наявності волевиявлення власника майна. У разі не виявлення волі власника з причин, від нього незалежних, управління майном може виникати на підставі юридичного складу: адміністративного акту про створення управління (рішення суду, іншого компетентного органу) і договору, укладеного з управителем, що безпосередньо породжує управління майном. Таким чином, закріплений у цивільному законодавстві інститут управління майном передбачає договір як безпосередню підставу виникнення управління майном. З вищенаведеної правової норми слід, що рішення суду про передачу майна в управління має містити умови, на яких таке управління здійснюється. У звязку з цим суд приходить до обґрунтованого висновку, що банк вправі вимагати передання в управління вказаного обєкту нерухомості, а тому позовні вимоги про передачу в управління нерухомості, щодо якої прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 34, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved