Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Промінь 1» звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що на балансі Приватного акціонерного товариства «Промінь 1» перебуває гуртожиток по пров. Чорноморський б. № [ADDRESS] . [ADDRESS] . Позивач самостійно укладає з підприємствами постачальниками договори щодо надання комунальних послуг. Мешканці будинку сплачують за проживання в будинку, згідно тарифів, які затверджені наглядовою комісією підприємства. З мешканцями гуртожитку укладені договори найму, які передбачають щомісячну сплату за проживання у гуртожитку. Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] 31,8 [ADDRESS] . Позивач стверджує, що відповідачі систематично не сплачують за проживання у гуртожитку, у зв`язку з чим, в період з 01 січня 2016р. до 10 травня 2019р., утворилась заборгованість у розмірі 13038,00 грн., крім того, відповідачі не в повному обсязі сплачують послуги за вивіз побутових відходів, водокористування, утримання будинку, прибудинкової території та допоміжних приміщень, в результаті чого утворилася заборгованість за ці послуги у розмірі 3646 грн. 14 коп., разом заборгованість складає 16684 грн. 14 коп., яку просить стягнути з відповідачів солідарно. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В.\~від 04 червня 2019 року, було відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній цивільній справі, з викликом сторін та надано відповідачам строк\~для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~ (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачам було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 46,47). Відповідачами 09 липня 2019 року надано відзив на позовну заяву в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки комунальні послуги належним чином не надаються, гуртожиток позивачем не обслуговується, а поточний ремонт здійснюють самі жителі гуртожитку самостійно. 19 серпня 2019 року представником позивача надано заперечення на відзив відповідачів в якому зазначено, що відповідачі навмисно ухиляються від сплати комунальних послуг, чим порушується діяльність підприємства, чим позбавляє можливості надавити послуги належної якості та вчасно розраховуватись з підприємствами, котрі надають послуги. Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволені в повному обсязі. Відповідачі надали на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні з мотивів, що викладені в відзиві. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів, що не з`явились в судове засідання. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст.\~78\~ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст.\~77\~цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Так судом встановлено, що на балансі Приватного акціонерного товариства «Промінь 1» перебуває гуртожиток по Першому Чорноморському провулку б. № 5 в м. Одесі. Позивач самостійно укладає з підприємствами постачальниками договори щодо надання комунальних послуг. Мешканці будинку сплачують за проживання в будинку, згідно тарифів, які затверджені наглядовою підприємства.\~З мешканцями гуртожитку укладені договори найму, які передбачають щомісячну сплату за проживання у гуртожитку. Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] загальною [ADDRESS] 31,8 [ADDRESS] . Так, оскільки раніше договір найму (оренди) жилого приміщення в гуртожитку в письмовій формі між ПРАТ «ПРОМІНЬ-1», що є власником гуртожитку, та відповідачами не укладався, ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» на підставі п.п. 2,5 Правил № 572 у лютому 2017р. зверталось до відповідача [PERSON] , з пропозиціями про укладання поговору найму жилого приміщення, яким користуються відповідачі. Однак, [PERSON] щоразу ухилялась від укладання такого договору з ПРАТ «ПРОМІНЬ-1», що підтверджується відповідними письмовими доказами (копія листа ПРАТ ПРОМІНЬ-1» з пропозицією про укладання договору найму житла, адресованих [PERSON] , та доказів надіслання цієї пропозицій адресату). (а.с. 24-26). Раніше згідно з рішенням наглядової ради ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» від 31.03.2015р. за користування житлом у гуртожитках, які є об`єктами права власності ПРАТ «ПРОМІНЬ-1», встановлено плату у розмірі не нижче 10,00 грн. за 1 кв. м. займаної площі щомісячно (копія протоколу № 40 засідання наглядової ради ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» від 31.03.2015р.). (а.с. 27,28). Відповідно до ч. 1 ст. 66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі систематично не сплачують за проживання у гуртожитку, у зв`язку з чим, в період 01 січня 2016р. до 10 травня 2019р., утворилась заборгованість у розмірі 13038,00 грн. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, оскільки відповідачі не сплачують за проживання в гуртожитку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в даній чатсині позову. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості за водокористування у розмірі 2391 грн. 92 коп., суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивач не спростував того, що відповідачі користуються водопостачанням, яке надається належної якості. (матеріали справи містять докази протилежного у даному гуртожитку каналізація відсутня, оскільки вона не передбачена!), а оскільки відповідачі сплачували заборгованість за водопостачання частково (нараховано з 01 січня 2016р. до 10 травня 2019р. 5199, 40 гривень, а сплачено 2861, 42 гривень), суд вважає що відповідачі співмірно розрахувались за надані послуги водопостачання. В іншій частині позовних вимог, твердження відповідачів про те, що комунальні послуги позивачем не надаються не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, тому не заслуговують на увагу. В той же час, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат за виготовлення ксерокопій документів у розмірі 157 гривні 00 копійок необхідно залишити без задоволення, оскільки вони не пов`язані безпосередньо із заборгованістю, а є витратами господарської діяльності позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Також з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~а саме\~1632\~грн.\~85\~коп.\~(в\~розрахунку 85%\~від розміру\~задоволених позовних\~вимог)\~в з відповідачів, тобто по 816,42 грн. з кожного.

Outcome: partial