Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №OD7КАЕ00000053 від 05.09.2007 року в сумі 59152,96 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.05.2013 р. складає 472632,15 грн., вилучити у відповідача та передати в заклад ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНОМУ БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 код ЄДРПОУ 14360570): - предмет застави - автомобіль TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]), - комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]); звернути стягнення на предмет застави: автомобіль TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України; а також стягнути з відповідача судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В обгрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те що відповідно до кредитного договору №OD7КАЕ00000053 від 05.09.2007 року, укладеного між банком та відповідачем, останній ухиляеться від виконання його умов по сплаті виникненої суми заборгованості, у зв'язку з чим, банк змушений звертатися до суду з відповідним позовом, з метою звернення стягнення на предмет застави в рамках Цивільно-процесуального кодексу України. Представник позивача, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, згідно якої просить справу розглядати без участі представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки у судове засідання відповідача, ПриватБанк згоден на заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання представник позивача був повідомлений належним чином. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. У зв'язку з поданням представником відповідача заява про відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне зазначити, що при вивченні даної заяви судом встановлено відсутність жодного підтвердження участі представника в судовому засіданні, при розгляді іншої справи, 12 червня 2014 року о 12 годині 15 хвилин. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі за текстом - Банк) та [PERSON] (далі за текстом - Позичальник) був укладений кредитний договір №OD7КАЕ00000053. Відповідно до п. 7.1. укладеного договору №OD7КАЕ00000053 від 05.09.2007 року Банк зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти на строк з 05.09.2007 р. по 04.09.2012 р. включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 39853,36 доларів США на наступні цілі: 26800,00 дол. США на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 6,8 дол. США для сплати за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2.; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №OD7КАЕ00000053 від 05.09.2007 р., договором особистого страхування №OD7КАЕ00000053 від 05.09.2007 р. на строк до 04.09.2008 р. у сумі 2129,76 дол. США, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 268,00 дол. США, та у розмірі 10648,80 дол. США на сплату страхових платежів та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного Договору. Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 39853,36 дол. США До відношень, встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тобто не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. Відповідно до наслідків, що передбачені ч. 2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушенням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №OD7КАЕ00000053 від 05.09.2007 року щодо повернення кредиту у нього станом на 31.05.2013 р. наявна заборгованість перед Банком у розмірі 59152,96 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.05.2013 р. складає 472632,15 грн., яка складається з наступного: - 23389,28 доларів США - заборгованість за кредитом; -18413,22 доларів США -. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1261,89 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 16088,57 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Наведені обставини підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за кредитним договором №OD7КАЕ00000053 від 05.09.2007 року. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору №OD7КАЕ00000053 від 05.09.2007 року, між Банком та Позичальником був укладений договір застави рухомого майна (далі - договір застави). Згідно Особливих умов договору застави відповідач надав в заставу автомобіль TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом реєстрації транспортного засобу серії ВНС №055327 від 05.09.2007 р. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейсього суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залищється невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Пунктом 34 Особливих умов договору застави від 05.09.2007 р. передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником будь-якого із зобов'язань за кредитним договором чи/або даним договором Заставодавець зобов'язаний доставити Предмет застави за адресою Одеський філіал ТОБО №37, 65033 м. Одеса 7 км Овідіопольської дороги у строк 7 днів з моменту пред'явлення Заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строку сплати якої настав (у т.ч. кредиту, відсотків, ін. платежів), а також неустойки. Пунктом 23 укладеного між сторонами договору застави від 05.09.2007 р. встановлено, що згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснення відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За подання до суду позовної заяви позивач, в порядку ст. 79 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, сплатив судовий збір у розмірі 3441,00 грн. (платіжне доручення №ІНВ93В09НС від 13.06.2013 р. Згідно ст. 88 ЦК України, стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що право на повернення боргу позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved