Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом про солідарне стягнення з Відповідачів заборгованості за кредитним договором № МL-006/1920/2008 від 21.02.2008 року в розмірі 180000 Швейцарських франків і 67 сантимів, що еквівалентно 2881356,40 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пені в розмірі 213783,84 грн., що разом складає 3095140,24 грн., а також судові витрати Заявлені вимоги мотивував тим, що 21.02.2008 між [PERSON] (далі - Відповідач-1, Позичальник) та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», (далі - Банк), правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - Позивач/Факторингова компанія) був укладений кредитний договір № МL-006/1920/2008, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 172050,00 Швейцарських франків зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту), що розміщені в Банку (Позивачу) на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором 21.02.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (далі - Відповідач-2, Поручитель) було укладено Договір поруки № SR-006/1920/2008 (далі - Договір поруки), за умовами якого Поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов Кредитного договору. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.05.2011 р. ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-006/1920/2008 від 21.02.2008 року та договором поруки № SR-006/1920/2008. Відповідачем 1 систематично порушуються взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів за його користування, в зв'язку з чим на його адресу було направлено повідомлення про порушення основного зобов'язання з вимогою дострокового виконання Позичальником його зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, яке ним проігноровано. Поручителем також була проігнорована вимога Позивача. Оскільки, Договором поруки встановлена повну солідарну відповідальність Поручителя, при цьому, заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не погашена, позивач просить стягнути заборгованість за Кредитним договором солідарно з Відповідачів в примусовому порядку. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2015 року у даній справі позов задоволено та з Відповідачів солідарно стягнуто з на користь Позивача заборгованості за кредитним договором № МL-006/1920/2008 від 21.02.2008 в розмірі 3095140,24 грн. Вирішено питання стягнення судових витрат. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2015 р. вказане заочне рішення за заявою Відповідача-1 скасовано. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, просив розгляд справи провести у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. [PERSON] обізнана про розгляд справи в суді, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, її заявою про скасування заочного рішення, заявами про відкладення розгляду справи. Однак ходом розгляду справи не цікавиться, судова кореспонденція, адресована за вказаною [PERSON] адресою: [ADDRESS], повертається на адресу суду без вручення з поміткою співробітників поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.02.2008 між [PERSON] (далі - Відповідач-1, Позичальник) та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», (далі - Банк), правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - Позивач/Факторингова компанія) був укладений кредитний договір № МL-006/1920/2008, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 172050,00 Швейцарських франків зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту), що розміщені в Банку (Позивачу) на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Кредитні кошти надавались Банком на підставі Кредитної заявки Позичальника від 21.02.2008 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку. Факт отримання коштів Відповідачем-1 не заперечується. В свою чергу Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором (зокрема, в п. 2 частини № 1 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись Позичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені у Графіку платежів, який є невід'ємним Додатком № 1 до Кредитного Договору. В строки, передбачені Кредитним договором, Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки - у валюті, що відповідає валюті кредиту, згідно з п. 1.11.1. частини № 2 Кредитного договору. За умовами Кредитного договору Позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1. частини № 2 Кредитного договору. В забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 21.02.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (далі - Відповідач-2, Поручитель) було укладено Договір поруки № SR-006/1920/2008 (далі - Договір поруки), за умовами якого Поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов Кредитного договору. У випадку невиконання Позичальником боргових зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, Поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі, заявленому Банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Банку. 02.12.2014 р. в зв'язку недотриманням Позичальником умов Кредитного договору, Банком на підставі п. 1.9. частини № 2 Кредитного договору рекомендованим листом з описом вкладення за місцезнаходженням Позичальника останньому було направлено вимогу дострокового виконання Позичальником його зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі, яка підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з її одержання Позичальником. Станом на день розгляду справи зазначена вимога Позичальником не виконана та відповідні суми Банку не сплачені. Також 02.12.2014 року на адресу Поручителя було відправлено поштою досудову вимогу № 2862 від 05.08.2009 року, яка станом на день розгляду справи не виконана, відповідні суми Банку не сплачені. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.05.2011 р. ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-006/1920/2008 від 21.02.2008 року та договором поруки № SR-006/1920/2008. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку Відповідачів є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Оскільки Відповідач 1 у встановленому Кредитним договором № ML-006/1920/2008 від 21.02.2008 порядку та строки, кредит та нараховані за користування ним проценти не сплачує, станом на 25.12.2014 р. у Позичальника за Кредитним договором наявна заборгованість перед Банком в 3095140,24 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом у сумі 163 001 Швейцарських франків і 95 сантимів, що еквівалентно 2 609 249,80 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка розрахована за період з 22.07.2008 року по 25.04.2013 року - 16998,72 Швейцарських франків і 72 сантими, що еквівалентно 272106,60 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 25.12.2013 року по 25.12.2014 року в розмірі 213783, 84 грн. В зв'язку з непогашенням Відповідачем-1 вказаної заборгованості в добровільному порядку, вона підлягає стягненню примусово. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Положеннями ст.. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки. Згідно п. 1.2. Договору поруки від 21.02.2008 р. Поручитель та Боржник відповідають перед Позивачем як солідарні боржники. Враховуючи, що Договір поруки від 21.02.2008 р. встановлює повну солідарну відповідальність, заборгованість за Кредитним договором підлягає стягненню солідарно з Відповідачів в примусовому порядку. Щодо доводів заперечень [PERSON] про необхідність наявності у Позивача ліцензії на здійснення валютних операцій в зв'язку з подальшим нарахуванням заборгованості по відсоткам в іноземній валюті, слід зазначити наступне. Як зазначалося раніше 27.05.2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі статей 512-519 ЦК України було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого Позивач прийняв право вимоги за кредитним договором № ML-006/1920/2008 від 21.02.2008 року та договором поруки № SR-006/1920/2008. Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України). Так, умовами Договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.05.2011 р., укладеному між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не передбачено положень щодо здійснення операції з валютними цінностями, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за цим договором набуло право грошової вимоги за кредитним договором № ML-006/1920/2008 від 21.02.2008 року та договором поруки № SR-006/1920/2008 та має право вимагати від позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] належного виконання взятих на себе зобов'язань. Для укладення договору відступлення права вимоги, незважаючи на те, що грошовий еквівалент кредитного договору визначено в іноземній валюті, сторони ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не потребували наявності ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу. Разом з тим, незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Із встановлених обставин під час розгляду справи за кредитним договором визначено суму до стягнення в гривневому еквіваленті, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Як вбачається з детальної виписки наявної заборгованості по рахунку та довідки від 23.11.2015 р. № 693, позивачем при розрахунку заборгованості враховано перераховані [PERSON] грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що спростовують її заперечення щодо розміру заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів у рівних долях підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 3 654 грн.00 коп.

Outcome: approved