overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Тетіївської центральної районної лікарні звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Тетіївської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування [PERSON], який потерпів від злочину, в сумі 2066грн. 96 коп. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вироком Тетіївського районного суду від 23.10.2013 року [PERSON] засуджено за ч.4 ст.296 КК України. У зв'язку з нанесенням [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON], потерпілий з 14.04.2013 року по 22.04.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Тетіївській центральній районній лікарні. На лікування потерпілого витрачено 2066грн. 96коп. бюджетних коштів. В попередньому судовому засіданні прокурор Тетіївського району Київської області Защитинська Т.І. позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що вироком Тетіївського районного суду Київської області від 23.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, в силу ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки. Даний вирок набув законної сили. У кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] за ч.4 ст. 296 КК України потерпілим є [PERSON], який в період з 14.04.2013 року по 22.04.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні в Тетіївській центральній районній лікарні і на його лікування було витрачено бюджетних коштів на суму 2066грн. 96коп., що підтверджується калькуляцією Тетіївської центральної районної лікарні від 14.04.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги повністю, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 243грн. 60коп. судового збору, оскільки, позивач згідно законодавства звільнений від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі: Хмельницької обласної державної адміністрації звернувся до суду із позовом в якому просив скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6823386500:07:001:0655 площею 0,0791; витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером 6823386500 :07:001:0655 площею 0,0791. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 2 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 7 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 30 хв. 15 листопада 2019 року. У підготовчому засіданні прокурор позов підтримав, відповідач [PERSON] позов визнав повністю, про що подав відповідну заяву. Хмельницька обласна державна адміністрація, будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, представника у судове засідання не направила, про причини неявки не повідомила. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши заяву відповідача про визнання позову, вважає, що вона не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому наявні законні підстави для задоволення позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі частини першої статті 142 ЦПК України прокурору необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1762 грн ( 3524 грн х 50%), а іншу частину сплаченого судового збору у сумі 1762 грн., відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Прокурор в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування коштів, затрачених на лікування потерпілого внаслідок вчиненого відповідачем злочину, в якій посилається на чинну ухвалу Обухівського районного суду від 06 грудня 2013 року , яким відповідач визнаний винним у вчиненні злочину. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги до [PERSON] підтримала в повному обсязі. Представник фінансового управляння в судове засідання не з'явився, направивши суду лист в якому просять слухати справи в відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки він знаходиться на лікування та в даний час в нього не має коштів сплатити вказану суму. Вислухавши прокурора, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2013 року відповідач [PERSON] був визнаний винним за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України та кримінальне провадження було закрито у звЄязку з примиренням потерпілого (а.с.6). Потерпіла [PERSON] внаслідок вчиненого відповідачем злочину перебував на стаціонарному лікуванні у Обухівській центральній районній лікарні, що підтверджується відповідною довідкою цієї медичної установи (а.с.4). Відповідно до довідки Обухівської ЦРЛ вартість витрачених за рахунок бюджету коштів на лікування потерпілої від злочину становить 3025 грн. 45коп. (а.с.5). Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Обухівська ЦРЛ є лікувальною установою державної форми власності, а її фінансування здійснюється за рахунок районного бюджету Обухівського району. Враховуючи викладене, витрачені на лікування потерпілого внаслідок злочинних дій відповідача кошти, підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч.3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки на лікування потерпілого від злочину були витрачено бюджетні кошти, позов вірно заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління Обухівської райдержадміністрації. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки прокурора звільнено від сплати судового збору то згідно вимог ч. 3 ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Прокурор в інтересах держави звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього 2751 грн.71к. витрат, які були витрачені державою на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочинних дій відповідача по справі. В судове засідання прокурор не з*явилася, подала заяву з проханням розглядати справу у ії відсутність, на підставі наявних у справі матеріалів, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з*явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши іх в сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Згідно з ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов*язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров*я на лікування потерпілого від цього злочину. Органом досудового розслідування [PERSON] звинувачувався у спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] ( а.с.5). З приводу лікування вказаних ушкоджень [PERSON] проходив стаціонарне лікування в КЗОЗ Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. Проф. [PERSON] з 15.10.2014 року по 28.10.2014 року і витрати держави на його лікування склали 2751 грн.71 к., що підтверджується довідкою ( а.с.4). Вироком Орджонікідзевського райсуду м.Харкова від 08.10.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України [PERSON] було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. (а.с.6). При таких обставинах відповідач [PERSON] повинен відшкодувати понесені державою витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON], а тому позовні вимоги законні, обґрунтовані і задовольняються судом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягуються судові витрати в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Прокурор в інтересах держави звернулася з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього 1667 грн.75к. витрат, витрачених державою на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій відповідача [PERSON] В судове засідання прокурор не з*явився, подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, на підставі наявних у справі матеріалів, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про визнання позову та з проханням розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши іх в сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Згідно з ст..1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов*язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров*я на лікування потерпілого від цього злочину. Органом досудового слідства [PERSON] звинувачувався у спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] ( а.с.7-8). З приводу лікування вказаних ушкоджень [PERSON] проходив стаціонарне лікування в КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня швидкої та невідкладної допомоги « з 17.07.2013 року по 18.07.2013 року і витрати держави на його лікування склали 1667 грн.75 к., що підтверджується довідкою ( а.с.9). Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м.Харкова від 05.12.2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ст..122ч.1 КК України було закрито у зв*язку з відмовою потерпілого від обвинувачення (а.с.10). При таких обставинах відповідач [PERSON] повинен відшкодувати понесені державою витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON], а тому позовні вимоги законні, обґрунтовані і задовольняються судом

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Прокурор в інтересах заявника звернувся до суду з вказаною заявою, зазначивши, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) в розмірі 3,58 умовних кадастрових гектари землі вартістю 71430,57 грн., що знаходиться на території Вершацької сільської ради Чигиринського району. Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у встановлений шестимісячний строк до Чигиринської державної нотаріальної контори не зверталися. А тому просить визнати спадщину відумерлою та передати її у власність територіальної громади с. Вершаці, с.Тарасо-Григорівка, с.Кудашево в особі Вершацької сільської ради. В судовому засіданні прокурор підтримав заяву та прохав її задовольнити пояснивши суду, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,58 га вартістю 71430,57 гривень. Спадкоємці за законом та за заповітом у встановлений строк до нотаріальної контори не звертались, у зв`язку з чим дану спадщину слід визнати відумерлою та передати її територіальній громаді в особі Вершацької сільської ради. Представник заявника [PERSON] також підтримала заяву та пояснила суду, що [PERSON] проживав одиноко в с.Тарасо-Григорівка, де і був похований. Родичів у нього не було і заповіт ним не складався. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] проживав сам, дітей та іншої рідні не мав. Ніхто до нього ніколи не приїздив. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] жив одиноко. Ні дружини, ні про дітей в нього не було. Будинок, в якому він проживав, розвалився, оскільки за ним ніхто не доглядав. Залишився лише земельний пай на території сільської ради. Вислухавши прокурора, представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено судом та підтверджується актовим записом про смерть № 35 від 27.12.2004 року, [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) в розмірі 3,58 умовних кадастрових гектари землі в межах Вершацької сільської ради. Дана земельна частка (пай) належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) №124 від 09.08.1997року, що підтверджується даними відділу Держземагентства у Чигиринському районі від 06.06.2014 року. Також судом встановлено та підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 558/01-16 від 17.06.2014 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися та спадкові справи не відкривалися. У зв`язку з цим відповідно до ч.1та ч.3 ст.1277 ЦК України в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини остання визнається судом відумерлою і переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає можливим визнати спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], відумерлою з переходом права власності на неї заявнику. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Прокурор в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся із зазначеним позовом який повністю підтримав в судовому засіданні, просив стягнути з [PERSON]О, аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], 22.04 [INFO] на користь її опікуна [PERSON] Т В, у розмірі Ул середньомісячного заробітку але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання третя особа не з'явилась, а направила листа, яким просила слухання справи проводити у її відсутність. Відповідачка відбуває покарання в Качанівській виправній колонії №54, звернулася із заявою, відповідно до якої позов визнала. Суд дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, приходить до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Зазначені правовідносини регулюються наступними положеннями: ч.2 ст. 166, ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України. Враховуючи вище викладене та те що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Прокурор в інтересах позивача звернувся з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 08.11.2012р., близько 20г.00хв., [PERSON], знаходячись в під'їзді [ADDRESS], в ході конфлікту на побутовому підґрунті, переслідуючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс [PERSON] удари руками та ногами в область голови та тулубу, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, а саме: садна правої кисті та струс головного мозку, крововилив у м'які тканини голови, садна обличчя, голови, які згідно висновку експерта № 41/1721 від 30.01.2013р. Херсонського обласного бюро судово - медичних експертиз відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У зв'язку із спричиненими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні в період з 08.11.2012р. по 17.11.2012р., де на його лікування було витрачено 1997,46грн. Вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 06.03.2013р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850грн. Проте, кошти, витрачені Херсонською обласною клінічною лікарнею на лікування потерпілого [PERSON] не відшкодовані, у зв'язку з чим просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь Херсонської обласної клінічної лікарні на розрахунковий рахунок № 35421201024307 в Головному управлінні казначейської служби України у м.Херсоні, МФО 852010, код ОКПО 02009867, грошові кошти у розмірі 1997,46грн. в рахунок відшкодування фактичних витрат на лікування [PERSON] В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач та проти задоволення позовних вимог не заперечував. З пояснень сторін та досліджених матеріалів справи вбачається, що вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 06.03.2013р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850грн. Відповідно до листа - розрахунку Херсонської обласної клінічної лікарні від 07.06.2014р. № 609/01-08, вартість лікування потерпілого [PERSON], який знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 08.11.2012р. по 17.11.2012р. складає 1997,46грн. В силу ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючи вищевикладене, а також обов'язок відповідача щодо відшкодування завданих збитків, суд приходить до висновків про необхідність задоволення позовної заяви у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Прокурор в інтересах Хмельницької обласної ради, Хмельницької обласної лікарні звернувся до суду з позовом про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину посилаючись на те, що [PERSON] за вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК та призначено покарання. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06 грудня 2013 року потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта №14 від 21 квітня 2014 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння і перебувають в прямому звязку із настанням її смерті, потерпіла [PERSON], отримала тілесні ушкодження , які згідно з висновком експерта №51 від 17 березня 2014 року відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень, що призвели до тривалого розладу здоровя. Внаслідок ДТП потерпілі перебували на стаціонарному лікуванні. Прокурор просив стягнути з відповідача витрати на стаціонарне лікування потерпілих від злочину у розмірі 25127,08 гривень. В судовому засіданні прокурор позов підтримав посилаючись на обставини, викладені у позовних вимогах. Представники позивачів у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Вироком Дунаєвецького районного суду від 25 листопада 2014 року, що набрав законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Із змісту вироку судом вбачається, що останній визнав свою вину у вчиненні злочину, цивільний позов залишено без розгляду, тому витрати за стаціонарне лікування потерпілих не відшкодовувалися. З даних Хмельницької обласної лікарні суд вбачає, що потерпілі [PERSON] та [PERSON] знаходилися на стаціонарному лікуванні у даному лікувальному закладі та на їх лікування затрачено 25127грн. 08 коп. Згідно зі ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 251 (двісті пятдесят одна) гривня 27 копійок.

Outcome: approved