Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Приватне виробниче підприємство «М.А.Л.» (далі ПВП «М.А.Л.») звернулося до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що йому на праві спільної часткової власності належить 90%, а [PERSON] 10% обєкту нерухомого майна розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, 64 та складається із адміністративної будівлі (літ.3), майстерні (літ. В), котельні (літ. Д). Так як відповідач відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності не виконував та продовжує не виконувати обовязки у витратах на управління та збереження спільного майна з моменту придбання і до теперішнього часу, позивач просить припинення його право власності на частку у спільному майні та визнання за підприємством права власності на цю частку. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він та позивач, за первинним позовом набули права спільної часткової власності на зазначені обєкти нерухомого майна. Між ними виник спір щодо користування вказаним майном. Тому, просив виділити в натурі його частку. В судовому засіданні представники позивача ПВП «М.А.Л.» підтримали свій позов і просили суд задовольнити його. Зустрічний позов просили залишити без задоволення. В судовому засіданні представники позивача за зустрічним позовом [PERSON], підтримали свій позов і просили суд виділити в натурі частку майна [PERSON] відповідно до 4 варіанту висновку комісійної будівельно-технічної експертизи за № 215/216/217/218 від 23.12.2013 року. Первісний позов просили залишити без задоволення. Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПВП «М.А.Л.» підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] залишенню без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16 січня 2003 року укладеного на Херсонський товарній біржі «Альтер-Эго» сторони придбали у спільну часткову власність ПВП «М.А.Л.» - 90%, а [PERSON] - 10 % у ЗАТ «Приморя Сервіс» , обєкт нерухомого майна розташований за адресою м. Херсон, вул. Робоча, 64 який складається із адміністративної будівлі (літ. «3») загальною площею 237.89 кв.м., майстерні (літ. «В») загальною площею 740.6 км.в., котельні (літ. «Д») загальною площею 86.2 км.в.. Зазначений договір було зареєстровано Херсонським ДБТІ 24 січня 2003 року. Вказані обєкти знаходяться на земельній ділянці площею 3249 кв.м., яку виділено в постійне користування відповідно до державного акту на право постійного користування. ПВП «М.А.Л.» зареєстровано, відповідно до державної реєстрації юридичної особи з 08 травня 1998 року за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, 64. Основним видом діяльності ПВП «М.А.Л.» є технічне обслуговування та ремонт автомобілів та легкових автомобілів на замовлення населення. Підприємство працює з 1998 року спочатку, як майстерні з виконання ремонтно-технічних робіт по обслуговуванню автотранспорту та ремонту верстатного обладнання, а з 2002 року надає послуги з ремонту автомобілів, дорожньої, автотракторної, сільськогосподарської, зернозбиральної техніки. При виконанні послуг такого роду використовуються устаткування яке встановлено у відповідності до робочого проекту підприємства в адміністративній будівлі, ремонтно-механічному цеху, ковальській дільниці, дільниці з ремонту паливної апаратури. Цільове призначення земельної ділянки, на якій розташовані спірні обєкти нерухомості, є «під ремонтно-механічні майстерні», до складу яких входить котельня та адмінбудівля. Дана обставина засвідчується матеріалами справи та встановлена ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014 року. [PERSON] з моменту укладення угоди не займається будь-якою діяльністю в цих приміщеннях, та не приймав участі в утриманні і обслуговуванні обєкту нерухомості. Проти чого не заперечували в судовому засіданні представники [PERSON] і як зазначив в судовому засіданні його представник [PERSON], [PERSON] на підставі усної домовленості між ним та керівником ПВП «М.А.Л.», лише отримував плату за користування належною йому часткою у спільній частковій власності на вказаний обєкт нерухомості. Справа неодноразово розглядалася судами. Так, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.01.2012 року, яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24.07.2012 року, позов [PERSON] було задоволено. Припинено право власності [PERSON] на 10/100 частин спірного майна. Визнано право власності на це майно за ПВП «М.А.Л.» та стягнуто з первісного позивача на користь [PERSON] 120305 грн. компенсації вартості частки у майні. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.11.2012 року рішення судів першої та апеляційної інстанції були скасовані та справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В подальшому, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.04.2013 року, додатковим рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.04.2013 року, які були залишени в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 27.01.2014 року, позов [PERSON] було задоволено, а позов ПВП «М.А.Л.» залишено без задоволення. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014 року рішення судів першої та апеляційної інстанції були скасовані та справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.11.2012 року зазначено, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли неправильного висновку про те, що спірне майно є неподільним і що припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] і не перешкодить його господарській діяльності на далі, оскільки суди належним чином не перевірили, у достатньому обсязі не визначились з характером спірних правовідносин та не звернули уваги на їх особливості, не надали, серед іншого, оцінки істотності шкоди, завданої [PERSON] припиненням права власності. Суд не надав належної оцінки висновку експертизи № 0130 від 30.07.2010 року, не врахував, що спірне майно складається з декількох речей і на момент придбання цього майна сторонами не обумовлювалося їх цільове призначення. Договору між сторонами про цільове призначення цих речей немає, а тому ці речі можуть бути поділені (виділені в натурі), як будівлі без привязки до конкретного цільового призначення, оскільки таке призначення не встановлювалося. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014 року зазначено, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли неправильного висновку про те, що спірне майно є подільним та виділ частки [PERSON] в натурі є можливим. Суд не дав належної оцінки висновкам експертиз, не встановив обставини, які мають значення для справи. Так, ні експертами ні судом не було встановлено повязаність обєктів нерухомості виробничим циклом та процесом, що є головною обставиною при визначенні подільності цих обєктів, оскільки взаємоповязані виробничим циклом та процесом обєкти на частки не діляться, на що суди не звернули увагу. Відповідно до вимог ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні, може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо частка, є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї, за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст.. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що у спільній частковій власності. Згідно ст.. 183 ч. 2 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. За правилами ч. 1 ст. 188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Згідно до ст.. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначенні для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, право вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21.05.2015 року за № 54/14, яка була проведена експертом [PERSON], адміністративна будівля літ «З» на першому поверсі якої розташовані складські приміщення, ремонтно-механічна майстерня літ «В» та ковальський цех (кузня) літ «Д», що розташовані за адресою: м. Херсон, вул.. Робоча 64 повязані між собою виробничим циклом та процесом. Вищевказані будівлі становлять єдиний майновий та технологічно взаємоповязаний комплекс. Виділення в натурі частки співвласника в даному майні, без втрати існуючого цільового (функціонального) призначення відповідно до чинних вимог технічно не можливо. Адміністративна будівля літ. «З», будівля літ «В» (майстерня), будівля літ. «Д» (котельня яка використовується в якості кузні та майстерні з ремонту паливної апаратури) уявляють собою єдиний майновий та технологічно взаємоповязаний комплекс будівель необхідний для виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування техніки рухомого складу, тобто при виділі (відчужені, передачі) одного з обєктів нерухомості, або його частини іншому співвласнику, буде змінено існуюче функціональне призначення обєктів, що є недотриманням вимог п.4.4.2 «Методичний посібник з визначення можливості розподілу обєктів нерухомості», також виникнуть невідповідності проектних рішень «Ремонтно-механические мастерские ЧПП «М.А.Л.» по адресу: г. Херсон, ул. Рабочая, 64» згідно з яким на даному підприємстві використовується верстатне устаткування, а також вимоги санітарних, протипожежних та будівельних норм. В результаті проведення даної експертизи були встановлені розміри, кількість та нумерація приміщень даного нерухомого майна. Так експерт встановив, що на теперішній час площа адміністративної будівлі літ «З» становить 239,7 кв.м. і перший поверх даної будівлі складається з приміщень за № 2,3,4. Дані зміни відбулися в результаті переплануванні приміщень та їх переобмірі. Такі перепланування до категорії самочинного будівництва не відносяться. Дана обставина була зазначена в клопотання про уточнення запитань перед експертом від 31.03.2015 року за № 54/14-б. Також даною експертизою було визначено ринкову вартість 10% обєктів спірного нерухомого майна. Вона становить 275418 грн. Взаємоповязані виробничим циклом та процесом обєкти на частки не діляться, про що також зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014 року. Суд вважає дану експертизу обєктивною та складеною в результаті дослідження всіх обставин, які виникли в результаті здійснення права власності щодо цього майна ПВП «М.А.Л.». Суд приймає висновки даної експертизи до уваги, тому вважає, що поділ (виділ в натурі) спірного нерухомого майна, буз втрати цільового призначення обєкту є неможливим і що дане майно є неподільним. Інші експертизи, які були проведені в рамках розгляду даної справи суд до уваги не приймає, оскільки жодна з них не досліджувала питання повязанності обєктів виробничим процесом. На дану обставину звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25.06.2014 року. Крім того, сумнівними є висновки експертиз від 30.07.2010 року за № 0130 та від 25.10.2009 року за № 215, оскільки при їх проведенні використовувалися показники вартості обєктів нерухомості, які містилися в матеріалах інвентаризаційної справи та які були туди незаконно внесені техніком ХД БТІ [PERSON], про що зазначено в постанові прокуратури Суворовського району м. Херсона про закриття кримінального провадження від 24.06.2014 року. При ухвалені попередніх рішень, суди приймали до уваги висновок будівельно-технічної експертизи від 06 січня 2011 року, якою була визначена ринкова вартість 10% обєкту спірного нерухомого майна та яка становила 120306 грн. і яка, згідно до ч.2 ст. 365 ЦК України, попередньо була внесена позивачем ПВП «М.А.Л.» на депозитний рахунок суду, про що свідчить платіжне доручення. На час розгляду справи вартість 10% (10/100 частини) спірного майна становить 275418 грн. Залишок суми, яка підлягає внесенню на депозитний рахунок суду становить 155112 грн. (275418 120306 = 155112). Дана сума була зарахована на депозитний рахунок суду 26.06.2015 року, про що свідчить платіжне доручення та лист з ТУ ДСА України в Херсонській області. Так як судом встановлено, що спірний обєкт нерухомого майна є неподільним, позовні вимоги [PERSON] про виділ в натурі його частки є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. З урахуванням того, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України випадку, але лише в тому разі коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сімї, суд вважає що позовні вимоги заявлені ПВП «М.А.Л.» обґрунтовані і підлягають задоволенню оскільки ним доведено, що спірне нерухоме майно є неподільним, що відповідає вимогам п. 2 ч.1 ст. 365 ЦК України, а також те, що припинення права власності [PERSON] не завдасть істотної шкоди його інтересам, інтересам його сімї, і не перешкодить в подальшому його господарській діяльності, так як на час звернення до суду, він являвся одним із співзасновників ТОВ «Приморя - Сервіс», частка у статутному капіталі якого дорівнює 93,5488 % та становила 1525571,10 грн.. Крім того, [PERSON] належить ? частини квартири в м. Херсоні та нежитлові приміщення загальною площею більше 300 кв.м. по вул.. Перекопській в м. Херсоні, що вбачається з довідки ХД БТІ від 27.02.2012 року. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПВП «М.А.Л.» судові витратив розмірі 51+255=306 гр. судовий збір при зверненні до суду першої інстанції, 603 грн. за подачу апеляційної скарги та 845 грн. за подачу касаційної скарги. На підставі викладеного та

Outcome: approved