Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № б/н, укладеного 02.09.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold», за користування яким зобовязався сплатити 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та банком договір. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав у звязку з чим станом на 30.06.2015р. заборгованість по кредиту становить 28132,85грн. з яких: 18640,69грн. - заборгованість за кредитом; 7476,31грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500грн. - штраф (фіксована частина); 1315,85грн. - штраф (процентна складова). У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечивши проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які вважає наступне. Ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.09.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н (а.с.8,9-10,11-34), згідно якого останній отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold», за користування яким зобовязався сплатити 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при чому за позивачем залишено право змінювати (зменшити або збільшити кредитний ліміт). Згідно з п. 1.1.7.12 Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.21), договір між сторонами діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не повідомить другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) зобовязання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні клієнтом строків платежів передбачених договором більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.5-6,7) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував, таким чином станом на 30.06.2015р. має непогашену заборгованість в розмірі 28132,85грн. з яких: 18640,69грн. - заборгованість за кредитом; 7476,31грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500грн. - штраф (фіксована частина); 1315,85грн. - штраф (процентна складова). Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем суду не подано. Відтак, у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved