Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Представник Харківського національного університету внутрішніх справ звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] витрати, пов'язані з утриманням у розмірі 16 807,58 грн., а так же судовий збір 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України зі вступу до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка по 18 березня 2016 року. Наказом ХНУВС від 28 серпня 2014 року № 189 о/с відповідно до наказу МВС України від 07 серпня 2014 року №792 «Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного університету МВС України», відповідача переведено для подальшого навчання з 30 серпня 2014 року курсантом, з 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки «Правознавство» ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка на 2-й курс навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки «Правознавство» ХНУВС. Наказом ХНУВС від 31 серпня 2015 року №355 о/с відповідача переведено на наступний курс. Наказом ХНУВС від 30 грудня 2015 року 3241 о/с відповідача прийнято на службу в Національну поліцію України. Наказом ХНУВС від 18 березня 2016 року №71 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з'явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв'язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.03.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України зі вступу до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка по 18 березня 2016 року. Згідно із Наказом ХНУВС від 28 серпня 2014 року № 189 о/с відповідно до наказу МВС України від 07 серпня 2014 року №792 «Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного університету МВС України», відповідача переведено для подальшого навчання з 30 серпня 2014 року курсантом, з 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки «Правознавство» ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка на 2-й курс навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки «Правознавство» ХНУВС. 01 вересня 2014 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України між [PERSON], ХНУВС та УМВС України в Луганській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до Наказу ХНУВС від 31 серпня 2015 року №355 о/с відповідача переведено на 2-й навчальний курс. Наказом ХНУВС від 30 грудня 2015 року 3241 о/с відповідача прийнято на службу в Національну поліцію України. Згідно з Наказом ХНУВС від 18 березня 2016 року №71 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та звільнили відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням. 11 квітня 2016 року між відповідачем та ХНУВС було укладено угоду про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у ХНУВС, але з моменту укладення до теперішнього часу відповідачем не повернуто вказаної в угоді суми витрат. Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, розмір витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС, складають суму 16 807,58 грн. На час розгляду справи відповідач зазначену суму коштів позивачеві не відшкодував. Такі докази матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 7 статті 18 Закону України «Про міліцію», в редакції на момент укладення договору, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію», особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2. 4 ч.1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч.1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року №261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. З договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Враховуючи наведене, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим стягує з відповідача на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з утриманням, у розмірі 16807 грн. 58 коп. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved