Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство « Страхова компанія « ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача в порядку суброгації, майнову шкоду в розмірі 62078,53 грн., судові витрати в розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 10.05.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування автомобіля « Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 19.01.2019 року по пр.Гагарніа,150 в м. Харкові трапилась дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля « Renault»,державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] та автомобіля « CHEVROLET», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адімністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 21.01.2019 року до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв,язку з ДТП, яка є страховим випадком. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи з рахунку № С5038322 від 06.03.2019 року здійснив виплату страхового доручення № 24705 від 03.01.2019 року та звітом про виконані роботи та рух коштів Ротаційного фонду за березень 2019 року. 07.10.2019 року позивач зверувся до Страхової компанії відповідача, а саме ПрАТ « ХМСК» із заявою про видачу страхового відшкодування, оскільки цивільна - правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № АМ/4225851 за шкоду, завдану майну у розмірі 100 000,00грн та встановленою франшизою у розмірі 2000,00 грн., яка страховиком не відшкодовується. Страхова компанія ПрАТ « ХМСК» здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 98 000,00 грн.. Однак, на теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та суми франшизи, а саме 62078,53грн. Враховуючи вищевикладене, ПАТ « Страхова компанія « ПЗУ Україна» було вимушено звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 19.11.2020 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засіданні представник позивача Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ПЗУ Україна» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої вимоги позову підтримав в повному обсязі, та просив справу розглядати за його відсутності. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2019 року о 15,30 годин по пр.Гагаріна,150 в м. Харкові [PERSON] , керуючи транспортним засобом « CHEVROLET», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб « Renault» та транспортний засіб Hyundas Sonata, які зупинились попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, водій [PERSON] порушив п. 2.3,12.1, 13.1 ПДР України. Відповідно до умов договору добровільного страхування на транспорті Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ПЗУ Україна» серія АМ № 127898 від 10.05.2018 року між ПАТ « Страхова компанія « ПЗУ Україна» та [PERSON] предметом вказаного договору є страхування автомобіля « Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно довідки УПП в Харківській області № 3019022500017130 від 12.10.2019 року вбачається, що в м. Харкові по пр. Гагаріна 150 19.11.2019 року о 15,30 годин сталася ДТП за участю автомобіля « CHEVROLET», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля « Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , власником якого є [PERSON] . [PERSON] 21.01.2019 року звернулась із заявою про настання страхового випадку по договору страхування щодо пошкодження транспортного засобу в зв.язку з дорожньою- транспортною подією. Згідно страхового акту № UA2019011900015/L01/03 від 11.03.2019 року вартість збитків складає 160078,53 грн. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі № 646/734/19 від 01.03.2019 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., яка набрала законної сили 12.03.2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно платіжного доручення № 24705 від 03.01.2019 року вбачається, що здійснена виплата страхового відшкодування. Відповідно звіту про виконані роботи, на рух коштів Ротаційного фонду по договору № 16-195 від 12.12.2016 року за березень 2019 року, що сума погодження від [PERSON] за страховим актом складає 160078,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій ст. 990 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень до страховика, в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Отже, регрес це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком, суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Судом встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб « Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] був застрахований за договором добровільного страхування на транспорті ПАТ « Страхова компанія « ПЗУ Україна» серія АМ № 127898 від 10.05.2018 року, та відповідно до вказаного договору позивачем було сплачено страхове відшкодування на загальну суму 160 078,53грн. Цивільна - правова відповідальність відповідача застрахована компанією ПрАТ « ХМСК» полісом № АМ/4225851 за шкоду, завдану майну у розмірі 100 000,00 грн та встановленою франшизою у розмірі 2000 грн Після звернення Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ПЗУ Україна» 07.10.2019 року до Страхової компанії ПрАТ « ХМСК» із заявою про виплату страхового відшкодування, останьою були виплачене відшкодування у розмірі 98 000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану в результаті ДТП, в межах понесених позивачем фактичних витрат в розмірі 62078,53 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої в результаті ДТП в розмірі 62078,53грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved