Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» Духота І.Е. 03.07.2015 року звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банка» (далі - позивач), та [PERSON] (далі - відповідач) укладено договір №006-28536-201011 на відкриття карткового рахунку № [NUMBER] та обслуговування платіжної картки, за умовами якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії із лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 100 000 грн., на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7000,00 грн. Банк свої обов'язки, передбачені договором, належним чином виконав та надав відповідачеві вказані кошти. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість за кредитом у загальному розмірі 14502,48 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» та відповідачем - крамською О.П. 20.10.2011 року укладено кредитний договір №006-28536-201011. Згідно з п. 1.2 вищевказаної угоди (Договору), позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в додатку №1 до договору, - викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 1.3 договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000, 00 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 7000,00 грн. Згідно зі п. 5.2 договору договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п. 3.4 договору держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Згідно із п. 3.6 договору держатель зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП включаються інші платежі. Відповідно до п. 3.7 у разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Згідно із ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER], в національній валюті України - гривні, та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 7000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але належним чином свої зобов'язання за договором не виконує у зв'язку із чим станом на 12.05.2015 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 14502,48 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного законодавства у сфері кредитних зобов'язань. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачу послуги, а відповідач зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved