Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

представник позивачів просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований колишній власник [PERSON] Відповідач, з часу укладення договору купівлі-продажу квартири в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, жодних витрат по утриманню квартири не несе. Реєстрація [PERSON] у квартирі порушує право відповідачів як власників, зокрема вони не має можливості оформити субсидію, у звязку з чим несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Вирішити вказане питання в позасудовому порядку не має можливості, а тому вони і змушені звернутися до суду з даним позовом. Від відшкодування понесених ними судових витрат відмовилися. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином (через офіційний веб-сайт Судової влади України), а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Суд,\~заслухавши представника\~позивача,\~свідків та\~дослідивши письмові\~докази справи,\~вважає за\~необхідне,\~заявлений позов\~ задовольнити\~повністю. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК\~України\~кожна сторона\~зобовязана\~довести\~ті обставини,\~на\~які\~вона посилається\~як\~на\~підставу своїх\~вимог\~і\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~статтею\~82\~цього\~Кодексу. В судовому\~засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.6-7), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сімї (а.с.10), копії будинкової книги (а.с.12-13), у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Як вбачається із акту депутата від 30.01.2019 (а.с.11) відповідач за вказаною адресою фактично не проживає. Вказану інформацію, у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачів та пояснили, що відповідач уже багато років за вказаною адресою не проживає. Реєстрація відповідача у квартирі порушує право позивачів, як власників, зокрема, вони не мають можливості оформити субсидію на комунальні послуги у звязку з чим несуть додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із положеннями ст.16, 383, 386, 391 ЦК України, власник. квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно із ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі ... судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням... А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO] втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Від відшкодування судових витрат позивачі відмовилися. На підставі ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved