Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права розпорядження майном квартирою 36 в будинку 4 на площі 50 років Жовтня (Незалежності) в місті Перечин шляхом скасування державної реєстрації права власності Міністерства оборони України на неї. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири № 36 в будинку 4 на пл. 50 років Жовтня (після перейменування - Незалежності) в м.Перечин Закарпатської області. Попереднім власником квартири було Міністерство оборони України, яке виділило таку позивачу як військовослужбовцю у власність. Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на таку зареєстроване як за позивачем та членами його сімї, так і за Міністерством оборони України. Оскільки вказане створює перешкоди [PERSON] у розпорядженні належної йому частиною квартири, тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Крім цього додала, що у 2005 році відбувся перехід права власності на квартиру № 36 в будинку 4 на пл. 50 років Жовтня (після перейменування - Незалежності) в м. Перечин Закарпатської області від Міністерства оборони України до позивача, його дружини та доньок, внаслідок чого таке право останніх зареєстроване в Ужгородському БТІ. Однак відповідний орган при реєстрації допустив помилку та не вилучив із індексного розділу відомості про право на майно продавця. Так, влітку 2017 року позивач хотів розпорядитися належною йому частиною квартири, однак нотаріусом була виявлена подвійна реєстрація права власності на таку. Оскільки документи, що підтверджують перехід права власності на квартиру від Міністерства оборони України до позивача та членів його сімї, долучені до матеріалів справи, тоді як технічна помилка сталася не з вини останніх та має бути усунена відповідною особою, повноважною на даний час на здійснення таких дій, тому вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, в якому свою позицію мотивувала наступним. Відповідач отримала функції з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 23 квітня 2016 року. Так, згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого позивачем, вбачається, що 25 липня 2003 року квартира, що знаходиться за адресою м. Перечин, пл. Незалежності (колишня назва 50-років Жовтня), № 4/36, була зареєстрована за Міністерством оборони України на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за № 965, реєстраційний номер майна 1718978. 22 серпня 2005 року ця ж сама квартира була зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Перечинської міської ради 30 червня 2005 року за № 69, реєстраційний номер майна 11808844. Однак, позивачем не надано жодних документів, які б вказували яким чином квартира була передана Міністерством оборони України з державної власності в комунальну власність, тобто до Перечинської міської ради Закарпатської області. За таких обставин, остання відчужила (передала у приватну власність) квартиру, яка їй не належала. Разом з цим, 23 серпня 2005 року державним реєстратором у порушення ст. ст. 12, 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було повторно відкрито розділ на зазначену квартиру за реєстраційним номером 11808844, що призвело до подвійної реєстрації нерухомого майна. У судовому засіданні представник Міністерства оборони України як третьої особи надав письмові пояснення, в яких у задоволенні позову просив відмовити за його безпідставністю. Свої доводи мотивував тим, що твердження позивача про наявність за ним реєстрації права власності на квартиру № 36 будинку 4 на пл. Незалежності в м. Перечин Закарпатської області є хибним та спростовується наступним. Так, наказом Міністерства оборони України від 03 липня 2013 року затверджено Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, згідно якого облік фондів військових містечок, квартирного майна та земельних ділянок покладається на квартирно-експлуатаційні відділи. Враховуючи наведене, 05 листопада 2018 року ним зроблено запит до КЕВ м. Мукачево, у відповідь на який останній повідомив, що 04 липня 2003 року Міністерство оборони України на підставі договору купівлі-продажу № 965, засвідченого приватним нотаріусом [PERSON], придбало квартиру № 36 будинку 4 на пл.Незалежності (до перейменування 50-років Жовтня) в м. Перечин Закарпатської області, а 25 липня 2003 року було прийнято рішення про державну реєстрацію вказаної квартири за покупцем (форма власності визначена як загальнодержавна). Надалі позивачу та членам його сімї, які перебували на квартирному обліку відповідно до черги для постійного проживання, Міністерство оборони України передало зазначену квартиру, а виконкомом Перечинської міської ради було видане свідоцтво про право власності № 69 від 30 червня 2005 року. Крім цього, 22 серпня 2005 року було зроблено відповідний запис\~ у реєстрі, внаслідок чого форма власності квартири змінилася із загальнодержавної (Міністерства оборони України) на приватну спільну сумісну [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На даний час квартира № 36 будинку 4 на пл. Незалежності (до перейменування 50-років Жовтня) в м. Перечин Закарпатської області до службового житла не відноситься та на обліку КЕВ не перебуває. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача\~ \~ [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи провести без їх участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Встановлено, що 04 липня 2003 року Міністерство оборони України на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 965, купило належну продавцям на праві приватної власності квартиру за № 36, що знаходиться в будинку № 4 пл. 50 років Жовтня (після перейменування - Незалежності) в м. Перечин (а. с. 89). Також встановлено, що 25 липня 2003 року на підставі вказаного договору прийнято рішення про державну реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності Міністерства оборони України на зазначену квартиру, реєстраційний номер майна 1718978 (форма власності - загальнодержавна), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1094341 від 25 липня 2003 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 144070990 від 05 листопада 2018 року (а. с. 88, 90-92). Як вбачається з позовної заяви та письмових пояснень Міністерство оборони України передало зазначену квартиру [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як особам, які перебували на квартирному обліку відповідно до черги для постійного проживання. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 червня 2005 року виконком\~ Перечинської міської ради посвідчив, що квартира № 36, яка знаходиться за адресою м. Перечин, вул. 50 років Жовтня (після перейменування - Незалежності) дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї дружині [PERSON], донькам [PERSON] і [PERSON] (а. с. 19). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8126276 від 22 серпня 2005 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 134112565 від 13 серпня 2018 року відомості про право приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на обєкт нерухомого майна, а саме квартиру 36 будинку 4 на пл. Незалежності в м. Перечин Закарпатської області, реєстраційний номер 11808844, внесені в Реєстр прав власності на нерухоме майно 22 серпня 2005 року (а. с. 23-25). Таким чином, згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру 36 будинку 4 на пл. Незалежності в м. Перечин Закарпатської області у такому зареєстроване під двома реєстраційними номерами - 1718978 (власник Міністерство оборони України, форма власності - загальнодержавна) та 11808844 (власники [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], форма власності приватна спільна сумісна) (а. с. 23-25). Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, у позивача існують перешкоди у здійсненні ним права розпоряджання своїм майном, оскільки право власності на квартиру 36 будинку 4 на пл. Незалежності в м. Перечин Закарпатської області одночасно зареєстроване як за ним та членами його сімї, так і за Міністерством оборони України, хоча останнє наявність у нього такого на даний час спростовує. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач визнає наявність подвійної реєстрації права власності на квартиру 36 будинку 4 на пл. Незалежності в м. Перечин Закарпатської області внаслідок порушення державним реєстратором передбаченого Законом порядку такої реєстрації. Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний реєстр прав складається з розділів, які відкриваються на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього. Згідно ч. 1 ст. 21 цього Закону у Державному реєстрі прав на кожний об'єкт нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше або яке не було зареєстровано відповідно до цього Закону, за рішенням державного реєстратора прав про державну реєстрацію права власності відкривається розділ Державного реєстру прав. Відповідно до п. 3.9 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 7 лютого 2002 року, у разі переходу права власності на нерухоме майно, яке вже зареєстроване в Реєстрі прав, реєстратор при реєстрації прав на це майно одночасно скасовує попередній запис щодо права власності на це майно. Однак, при переході до позивача та членів його сімї права власності на квартиру 36 будинку 4 на пл. Незалежності в м. Перечин Закарпатської області, реєстратором не було одночасно скасовано попередній запис щодо зареєстрованого в Реєстрі прав права власності Міністерства оборони України на це майно, натомість у порушення вказаних норм відкрито новий розділ про обєкт нерухомого майна за реєстраційним номером 11808844. Оскільки вказане створює перешкоди [PERSON] у здійсненні ним права розпоряджання належним йому майном, а Міністерство оборони України наявність у нього на даний час права власності на таке спростувало, тому позивачу слід усунути перешкоди у розпорядженні його частиною вищевказаної квартири шляхом скасування в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про право власності Міністерства оборони України на майно за реєстраційним номером 1718978. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 704,80 грн. судового збору, тому враховуючи задоволення позову повністю з відповідача на його користь слід стягнути вказану суму. На підставі наведеного та

Outcome: approved