Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] ( на теперішній час [ADDRESS] . Перед смертю [PERSON] 18.12.1990 року зробив заповіт на своє майно на [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , які йому належали на підставі Свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] від 01.08.1997 року, але оригінал даного свідоцтва втрачений. Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належала його дружині [PERSON]. На момент смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживали дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Тобто [PERSON] фактично як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] стало належати 1/2 частина як власнику та [PERSON] стало належати 1/2 частина житлового будинку за спадщиною після смерті [PERSON] До нотаріуса з заявами про прийняття спадщини жодна особа не зверталась, але вказану інформацію необхідно витребувати у нотаріуса. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] ( на теперішній час [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом з нею була зареєстрована та проживала донька [PERSON] . Перед смертю [PERSON] 18.12.1990 року робила заповіт на своє майно на [PERSON] Тобто [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] став належати в цілому житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . [INFO] померла мати позвача [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] ( на теперішній час [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] позивач був зареєстрований та проживав разом з нею. Оскільки разом з [PERSON] на момент її смерті проживав тільки позивач, як спадкоємець першої черги, то він фактично прийняв спадщину згідно умов ст. 1268 ЦК України згідно спадкування за законом. Відкрити спадкову справу та видати свідоцтво про спадщину неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Жодного спору у позивача з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Як спадкоємець за законом першої черги він маю право на оформлення спадщини після смерті [PERSON] . В зв`язку з зазначеним, представник позивача просив суд: - встановити факт належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] за спадщиною після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , складається з: літ. А - житловий будинок (загальною площею 56,6 кв. м., житловою площею 39,2 кв.м.), літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - навіс, літ. Д - літня кухня, літ. № 1-4 - надвірні споруди згідно спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути та задовольнити справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, з позовом згоден, зауважень не має. Відповідачем [PERSON] було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його присутності, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідачем [PERSON] було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його присутності, щодо задоволення позову не заперечує На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 127, [PERSON] , померла [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 132, [PERSON] , помер [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 39, [PERSON], померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.07.1988 р. у м. Вилкове виконкомі міськради, запис акта про народження № 100 - рос. « [PERSON] » та « [PERSON] » є батьками рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.12.1986 р. у м. Вилкове виконкомі міської Ради народних депутатів, запис акта про народження № 221 - рос. « [PERSON] » та « [PERSON] » є батьками рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.06.1961 р. у Вилківській міській Раді депутатів трудящих Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 91 - рос. « [PERSON] » та « [PERSON] » є батьками рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , рос. « [PERSON] », [INFO] та рос. « [PERSON] », [INFO] . зареєстрували шлюб 30.06.1985 року у м. Вилкове виконкому міськради, про що зроблено актовий запис за № 48. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. «[PERSON]». Відповідно до технічного паспорта житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , складається з: літ. А - житловий будинок (загальною площею 56,6 кв. м., житловою площею 39,2 кв.м.), літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - навіс, літ. Д - літня кухня, літ. №1-4-надвірні споруди. Згідно виписки з рішення № 98 від 24.07.1997 р. виконком Вилківської міської Ради передав присадибну ділянку для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. Зі свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на будівлю від 01.08.1997 р. будівля в [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON]. Відповідно витягу з рішення сесії № 42-VII-IV від 28.01.2016 р. вулицю [ADDRESS] . Згідно заповіту складеного 18.12.1990 р. та посвідченого Вилківським міськвиконкомом Кілійського району Одеської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме все майно, де б воно не знаходилося та в з чого б воно не складалося, котре на день її смерті буде їй належати заповідала у власність [PERSON] . Згідно заповіту складеного 18.12.1990 р. та посвідченого Вилківським міськвиконкомом Кілійського району Одеської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме все майно, де б воно не знаходилося та в з чого б воно не складалося, котре на день його смерті буде йому належати заповідав у власність [PERSON] . Відповідно довідки № 935/02-13 виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Одеської області від 06.06.2019 р. [PERSON] , яка померла [INFO] та на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , з нею за цією адресою був зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки № 936/02-13 виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Одеської області від 06.06.2019 р. [PERSON] , який помер [INFO] та на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , з ним за цією адресою були зареєстровані: жінка [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки № 937/02-13 виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Одеської області від 06.06.2019 р. [PERSON] , яка померла [INFO] та на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , з нею за цією адресою була зареєстрована її донька [PERSON] , [INFO] . З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56815402 від 11.07.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56815402 від 11.07.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація відносно [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56815433 від 11.07.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56815441 від 11.07.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація відносно [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56815467 від 11.07.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56815477 від 11.07.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація відносно [PERSON] відсутня. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Вимог відносно встановлення факту належності житлового будинку [PERSON] , яка померла [INFO] за спадщиною після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд вважає за необхідне відмовити, оскільки з наявних документів вбачається, що документи на житловий будинок були видані не на її ім`я. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial