Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №2018-н від 16.10.2007 року у розмірі 222 884,98 гривень, а також суму судового збору у розмірі 2 228,85 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № №2018-н від 16.10.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 216 750 (двісті шістнадцять тисяч сімсот п'ятдесят) гривень зі сплатою 17% річних за користування кредитом зі строком погашення кредиту не пізніше 16.10. 2012 року. У забезпеченні виконання зобов'язань за кредитним договором №2018-н від 16.10.2007, з [PERSON] 18.10.2007 року було укладено договір застави транспортного засобу, а саме: пасажирського автобусу, марки БАЗ, модель АО79.23, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Також для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2018-н від 16.10.2007, між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем, [PERSON] було укладено договір поруки №1 від 16.10.2007 року, згідно з яким вона поручилась за належне виконання взятих на себе зобов'язань [PERSON] та згідно з яким відповідачі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання договору. Оскільки відповідач, [PERSON] порушив взяти на себе зобов'язання за кредитним договором, ПАТ Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 222 884,00 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 228,85 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. Відповідач, [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, посилаючись на припинення дії договору поруки. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договорір №2018-н від 16.10.2007 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 216 750,00 гривень зі сплатою 17% річних за користування кредитом, строком погашення кредиту не пізніше 16.10.2012 року. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №2018-н від 16.10.2007 року, заборгованість за день звернення до суду з позовом складає у загальному розмірі - 222 884,98 грн., яка складається з наступного: 104 109,15 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 65 919,98 грн. - пеня за прострочений основний борг кредиту; 52 885,85 грн - пеня за прострочені проценти за користування кредитом. Таким чином, відповідач [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань за кредитним договором №2018-н від 16.10.2007 року в частині погашення основного боргу і сплати нарахованих відсотків, пені у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими по ньому відсотками не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Стосовно позовних вимог стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2018-н від 16.10.2007, між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки №1 від 16.10.2007 року. Відповідно до п.1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за кредитним договором №2018-н від 16 жовтня 2007 року. Відповідно до п. 4.2. Договору поруки №1 до Кредитного договору №2018-н від 17.10.2007 року, порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання Зобов'язань за Кредитним договором №2018-н від 16 жовтня 2007 року не пред'явить вимоги до Поручителя. Згідно п. 1.2. Кредитного договору №2018-н від 16.10.2007 року, кредит надається на 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 16.10.2012 року. ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою 04.12.2013 року. Частиною 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 24 Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року в справі №6-6 цс 14, а саме, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. На підставі вище викладеного, враховуючи положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, строк пред'явлення вимог до поручителя сплинув ще 16.04.2013року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрат.

Outcome: partial