Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом посилаючись на ту обставину, що 14.10.2011 року позивачем було надано відповідачу грошову позику в сумі 5300,00 доларів США та 8000,00 гривень. На підтвердження отримання грошових коштів, відповідачем власноруч складено та підписано у присутності двох свідків, розписку, згідно якої позика є оплатною, тобто передбачає виплату процентів. Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути борг в добровільному порядку, однак борг не повернуто. 25.11.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 97004,43 гривень, яка складається із суми основного боргу 79179,00 гривень, 3% річних 436,02 гривень, процентів за користування грошовими коштами 17389,41 гривень та судові витрати в розмірі 1091,84 гривень. Рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15.01.2015 року. На сьогоднішній день борг відповідач за рішенням суду не сплатив. Рішення знаходиться на примусовому виконанні у ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні. зазначені кошти з відповідача не стягнуто. Таким чином, відповідач зобовязаний сплатити інфляційні втрати, три проценти річних від простроченої суми та проценти на рівні облікової ставки НБУ. Загальний розмір боргу станом на 31.01.2016 року становить 34707,93 грн., що складається з інфляційних втрат в розмірі 6260,00 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 3390,60 грн., процентів за користування грошовими коштами в розмірі 25057,33 грн. Просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 34707,93 грн. та судові витрати в сумі 551,20 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, збільшила їх та просила стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 42401,06 гривень, що складається із інфляційних витрат 6660,00 гривень, 3% річних 4321,22 гривень та процентів за користування грошовими коштами 32750,46 гривень, а також просить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В останнє судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.10.2011 року було укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до умов якого було надано відповідачу грошову позику в сумі 5300,00 доларів США та 8000,00 гривень. На вимогу позивача, направлену відповідачу про повернення боргу від 21.05.2014 року, відповідачем зобовязання не виконано, кошти не повернуті. Комсомольським районним судом м. Херсона від 25.11.2014 року винесено рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 97004,43 гривень, яка складається із суми основного боргу 79179,00 гривень, 3% річних 436,02 гривень та процентів за користування грошовими коштами 17389,41 гривень, а також стягнено судові витрати в розмірі 1091,84 гривень. На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист 23.01.2015 року. На підставі виконавчого листа, виданого 23.01.2015 року Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 97004,43 грн. та судових витрат в розмірі 1091,84 грн. державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46351581 від 06.02.2015 року. Боржнику надано строк до 13.02.2015 року. Станом на 31.01.2016 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.11.2014 року не виконано. З довідки від 08.02.2017 року вих.№596 Корабельного районного відділу державної виконавчої служби Управління юстиції м.Херсон вбачається, що на виконанні Відділу знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №667/7296, виданого 23.01.2015 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 98096,27 гривень, рішення суду боржником не виконано. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, який в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язком для всіх судів, за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-157цс16 від 25.05.2016 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що позов [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, 3% річних та процентів за користування грошовими коштами з відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з цим, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved