Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом в якому просить (після уточнень): - скасувати усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , усиновителем громадянином України [PERSON] , [INFO] , за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу в цивільній справі № 216/3843/15-ц від 08.10.2015; - внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , виключивши з актового запису про народження з графи «батько» запис « [PERSON] », поновивши в графі «батько» відомості, записані до усиновлення [PERSON] ; - після скасування усиновлення залишити прізвище « [PERSON] » та змінити по-батькові дитини на « [PERSON] ». Позовну заяву обґрунтовує тим, що 24.01.2015 між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Перебуваючи у шлюбі відповідач усиновив сина позивача - [PERSON] [INFO] , на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08.10.2015. Спільне життя з відповідачем не склалося та 16.01.2020 рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу шлюб між ними розірвано. На даний час відповідач проживає окремо, зв`язку з позивачем не підтримує, участі у вихованні сина не приймає, що вказує на те, що усиновлення перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. Окрім того, оскільки шлюбні відносини розірвані, тому спільне проживання відповідача з дитиною неможливе. Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі (а.с. 43). Відповідач, у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення (а.с. 44). Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явився, про час, дату та місце підготовчого судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи заяву відповідача про те, що він не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.01.2015 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що 24.01.2015 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 39 (а.с. 8). Рішенням Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2015 дозволено [PERSON] усиновити малолітнього [PERSON] , [INFO] , та внесено відповідні зміни до актового запису про народження дитини № 726 від 17.08.2010 року, а саме: батько: [PERSON] , громадянин України, змінити на прізвище усиновленої дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », та змінити по-батькові усиновленої дитини на « [PERSON] » (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.2015 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 726 (а.с. 9). Рішенням Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2020, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 24.01.2015 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39 - розірвано (а.с. 11-12). Частиною 2 ст. 207 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 та ч. 4 ст. 238 даного Кодексу, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан. Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом України № 3017-VI від 15.02.2011 із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких обставин, враховуючи факт визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved