Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

представник позивача ПАТ КБ «Дельта Банк» [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10 липня 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 838-007/ФК-08, згідно з умовами якого відповідачу було надано у користування на споживчі цілі кредитні кошти у сумі 119\~500 гривень, зі сплатою 17,20 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 10 липня 2008 року по 09 липня 2015 року. Також, 10 липня 2008 року між ТзОВ Український промисловий банк» та [PERSON], було укладено договір поруки № 838-007/Zфпор-08, згідно умов якого [PERSON] взяв на себе зобовязання перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 838-007/ФК-08 від 10 липня 2008 року. Позивач вказує, що 30 червня 2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТзОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТзОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта банк» вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТзОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТзОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТзОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивач зазначає, що позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 29 грудня 2015 року наявна заборгованість перед банком у сумі 22\~797 гривень 03 копійки, з яких: тіло кредиту 10 907 гривень 25 копійок, відсотки 2\~808 гривень 85 копійок, комісії 2868 гривень, пеня 5873 гривень 21 копійок, сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту 232 гривні 93 копійки, сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту - 106 гривень 79 копійок. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON], на користь ПАТ «Дельта Банк» 22\~797 гривень 03 копійки заборгованості за кредитним договором № 838-007/ФК-08 від 10 липня 2008 року та суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, у позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подавали, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 08 липня 2008 року між ТзОВ «Алекс Восток» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № К 08/07 ТВ, згідно якого ТзОВ «Алекс Восток» продав [PERSON] автомобіль KIA Magentis 2.0 LEX (а.с. 75-76). 10 липня 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 838-007/ФК-08, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти на придбання автомобіля у сумі 119\~500 гривень, строк кредитування 84 місяця, зі сплатою 17,20 % річних (а.с.6-14). Згідно платіжного доручення № 00030 від 10 липня 2008 року Донецька філія ТзОВ «Урпромбанк» здійснило перерахування коштів за автомобіль KIA Magentis 2.0 LEX у сумі 119500 грн. на рахунок ВАТ «ЕРСТЕ БАНК», платник [PERSON] (а.с 77). Відповідно до п.п. 4.2.1. кредитного договору № 838-007/ФК-08 від 10 липня 2008 року [PERSON] взяла на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати проценти у порядку передбаченого цим договором. Для забезпечення виконання [PERSON] основного зобовязання за вищезазначеним кредитним договором, 10 липня 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], було укладено договір поруки № 838-007/Zфпор-08, згідно умов якого [PERSON] поручається перед ТзОВ «Український промисловий банк» за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 838-007/ФК-08 від 10 липня 2008 року. У п. 3 вищевказаного договору поруки зазначено, що поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність (а.с 15). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] в день підписання договору грошові кошти у повному розмірі. З матеріалів справи вбачається, що 30 червня 2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТзОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТзОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта банк» вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТзОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТзОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТзОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 27-45). Відповідно до ст.514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до кредитного договору, відповідач зобовязаний здійснювати повернення кредиту та відсотків за користування кредитом згідно графіку. Згідно розрахунку заборгованості, наданим позивачем, повернення кредиту та сплата процентів здійснювалися відповідачем нерегулярно з порушенням встановленого графіку. Станом на 29 грудня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 22\~797 гривень 03 копійки, з яких: тіло кредиту 10 907 гривень 25 копійок, відсотки 2\~808 гривень 85 копійок, комісії 2868 гривень, пеня 5873 гривень 21 копійок, сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту 232 гривні 93 копійки, сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту - 106 гривень 79 копійок (а.с. 24-26). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що залишилися за договором. Як вбачається із вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому, суд правильно встановив, що відповідно до положень ст. 554 ЦК України останні відповідають за зобов'язаннями як солідарні боржники. З огляду на те, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором щодо вчасного погашення кредиту належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, відтак суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 22\~797 гривень 03 копійки підлягає стягненню в користь позивача солідарно з відповідачів [PERSON], як позичальника, та [PERSON], як поручителя. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved