Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом в якому просить встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] не проживали постійно на час відкриття спадщини з [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , актовий запис про смерть № 42, складений 02.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Каланчацьукого районного управління юстиції у Херсонській області. Згідно будинкової книги на момент сметрі із померлою були разом в будинку зареєстровані її сини [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом разом із позивачем після смерті матері. В дійсності відповідачі в будинку не проживають з 1997 р., в зв`язку із зміною місця проживання. Речі їх в будинку відсутні. Їх відсутність за місцем реєстрації не пов`язана з відрядженням чи роботою в іншому місці. Ухвалою судді від 16.07.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 22.09.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, натомість надіслала заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомили, у встановлений судом строк відзив на позов не подали. Суд вважає, що оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідачі фактично відмовилися надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , актовий запис про смерть № 42, складений 02.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Каланчацьукого районного управління юстиції у Херсонській області. Згідно будинкової книги га момент сметрі із померлою були разом в будинку зареєстровані її сини [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом разом із позивачем після смерті матері. В дійсності відповідачі в будинку не проживають з 1997 р., в зв`язку із зміною місця проживання. Речі їх в будинку відсутні. Їх відсутність за місцем реєстрації не пов`язана з відрядженням чи роботою в іншому місці. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків. Допитанні в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами позивача та спадкодавця [PERSON] та їм достеменно відомо, що [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають в будинку спадкодавця з 1997року. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Таким чином, державна реєстрація відповідача у житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті батька за адресою реєстрації, оскільки спростована належними та допустимими доказами, якими є покази свідків. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved