Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - [PERSON] «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна») 11.12.2017 р. звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача 17\~748 грн. 75 коп. відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.11.2015 р. по вул.Сихівській у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахованого позивачем автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до довідок ДАІ та постанови Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2015 р., ДТП відбулось з вини водія [PERSON] ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. За умовами договору страхування №250507918.15 від 03.04.2015 р. було складено страховий акт №139308 від 15.04.2016 р. і сплачено страхове відшкодування в розмірі 17\~748 грн. 75 коп. на підставі рахунку ТОВ «Велет Авто» №4198 від 03.12.2015 р. З врахуванням наведеного, вказана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в порядку ст. 1191 ЦК України. Ухвалою від 22.01.2018 р. у справі відкрито провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 16.02.2018 р. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, ухваливши заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.11.2015 р. о 18.20 год. у м.Львові по вул.Сихівській, 8, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Вказана ДТП трапилась з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2015 р. Відповідно до вказаної постанови [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень (а.с. 22). 03.04.2014 р. між [PERSON] «АСК «Інго Україна» та власником автомобіля\~[NUMBER] ТОВ «Перша лізингова компанія» був укладений договір страхування №250507918.15 (а.с.18). Згідно із рахунком на оплату №4198 від 03.12.2015 р. (а.с.39), страховим актом №139308 від 15.04.2016 р. (а.с.40) та платіжним дорученням №2907 від 20.04.2016 р. (а.с.42), страховиком виплачено страхувальнику ТОВ «Перша лізингова компанія» 17\~748 грн. 75 коп. страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно\~ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі п.1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Позивачем [PERSON] «АСК «Інго Україна» скеровано 24.04.2017 р. претензію відповідачу [PERSON] щодо сплати виплаченого страхового відшкодування в сумі 17\~748 грн. 75 коп., однак останній в добровільному порядку не сплатив вказану суму. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути суму страхового відшкодування 17\~748 грн. 75 коп. в порядку регресу, а відтак позов слід задовольнити. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1\~600 грн.

Outcome: approved