Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

представник Позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є житлово-експлуатаційною організацію, яка обслуговує будинок [ADDRESS] в якому надає комунальні послуги мешканцям вказаного жилого будинку. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, користується всіма комунальними послугами, однак не сплачує за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з 12.12.2011 р. по 30.11.2015 р. у розмірі 77739,51 грн. В зв'язку з простроченням відповідачем грошового зобов'язання, на підставі ч. 2 ст.625 ЦК України також ставить питання про стягнення з відповідача суми інфляційних нарахувань в розмірі 40144,86 грн., 3% річних - 4812,77 грн. та судового збору в розмірі 1840,46 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, по день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність нез'явившихся осіб та ухвалити заочне рішення, оскільки Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно доводів позивача він є житлово-експлуатаційною організацію, яка обслуговує будинок [ADDRESS] В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на положення ст. ст. 10, 156, 160, 162 Житлового кодексу Української РСР, згідно яких громадяни зобов'язані дбайливо ставитись до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями, вчасно і в повному обсязі оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572від 08.10.1992 року, в редакції згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] посилаючись на акт № К-92-Ф07-9ЛУБ2 від 01.11.2012 р., згідно якого [PERSON] прийняв приміщення: квартиру [ADDRESS] за поштовою адресою: [ADDRESS], яка відповідає квартирі за будівельною адресою: [ADDRESS] згідно Договору комісії № К-92-Ф07-9ЛУБ2 від 17.12.2007 р., укладеному між ПАТ «Позняки-Жил-Буд» та [PERSON] Разом з тим, за загальним правилом, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частинами першою, третьою та четвертою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 57 даного Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на те, що позивачем в належний спосіб не доведено, що Відповідач є власником чи наймачем квартири [ADDRESS] правові підстави для задоволення позову про стягнення з Відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги відсутні. Виходячи з вище викладеного, оцінюючи в сукупності подані докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed