Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» Духота І.Е. 07.07.2014 року звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 14.12.2012 року, що між ПАТ «Дельта Банка» (далі - позивач), та [PERSON] (далі - відповідач) укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії із лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Рахунок укладено шляхом акцептування банком пропозиції клієнта щодо укладення кредитної угоди. Банк свої обов'язки передбачені договором належдним чином виконав. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість за кредитом у загальному розмірі 18831,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та направленою судовою повісткою, поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відомості Шаргородського районного сектору Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 15). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» та відповідачем - [PERSON] 14.12.2012 року укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №005-01100-141212 Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.5 Частини вищевказаної угоди (Договору), позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Згідно із п. 1 частини 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповіднодо п. 2.1 частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах , вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії з-дійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно із ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER], в національній валюті України - гривні, та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 09.04.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість . Таким чином, станом на 09.04.2014 року за Відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») кредитному договору №005-01100-141212 від 14.12.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 18831,00 грн., яка складаєтьлся: тіло кредиту: 5451,00 грн.; прострочене тіло кредиту: 4500,00 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн; заборгованість за комісіями: 8880,00 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного законодавства у сфері кредитних зобов'язань. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а відповідач зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved