Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить в рахунок погашення заборгованості за договором про видачу траншу №220894 від 11.04.2008 в сумі 57422,10 грн звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки Сhevrolet модель Tacuma, 2004 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачці [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приват Банк» з укладанням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України для його подальшої реалізації, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.04.2008 між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №220894-SOGL, відповідно до умов якого, позичальник отримала строковий кредит у вигляді окремого договору про видачу траншу №220894-CRED у розмірі 30000,00 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відкритий ПАТ КБ «Приват Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.04.2011. Зазначає, що графік погашення кредиту сторони погодили у Додатку №1 до Кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідачка взяла на себе обов'язок належним чином виконувати зобов'язання за Кредитним договором, повернути кредит, вчасно сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати штрафні санкції, у строки та на умовах, визначених Кредитним договором. Однак, відповідачка взяті на себе зобов'язання за договорам не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 57422,10 грн, яка складається з: 17643,28 грн - заборгованість за кредитом; 39778,82 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом. 11.04.2008 в забезпечення виконання відповідачкою [PERSON], своїх зобов'язань по кредитному договору між сторонами було укладено договір застави №220894 3А, відповідно до умов якого, для забезпечення виконання зобов'язань відповідачка надала в заставу належний їй на праві власності автомобіль марки Сhevrolet модель Tacuma, 2004 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Посилаючись на те, що умови Кредитного договору відповідачкою не виконано, представник позивача просить стягнути кредитну заборгованість шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи. Згідно зі ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 11.04.2008 між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №220894-SOGL, відповідно до умов якого, позичальник отримала строковий кредит у вигляді окремого договору про видачу траншу №220894-CRED у розмірі 30000,00 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відкритий ПАТ КБ «Приват Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.04.2011. Графік погашення кредиту сторони погодили у Додатку №1 до Кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідачка взяла на себе обов'язок належним чином виконувати зобов'язання за Кредитним договором, повернути кредит, вчасно сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати штрафні санкції, у строки та на умовах, визначених Кредитним договором. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачкою умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки, відповідачка взяті на себе зобов'язання за договорам не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 06.02.2014 року складає 57422,10 грн, із них: 17643,28 грн - заборгованість за кредитом; 39778,82 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом. 11.04.2008 в забезпечення виконання відповідачкою [PERSON], своїх зобов'язань по кредитному договору між сторонами було укладено договір застави №220894 3А, відповідно до умов якого, для забезпечення виконання зобов'язань відповідачка надала в заставу належний їй на праві власності автомобіль марки Сhevrolet модель Tacuma, 2004 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно зі ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно до ст.26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; Відповідно до ст.30 вказаного Закону, обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом Відповідно до ст.27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, зобов'язаний надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та ін. Вказані вимоги закону , позивачем дотримані. Згідно зі ст.28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що на адресу відповідачки, позивачем було направлено лист, у якому вимагалося виконати порушене зобов'язання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль. Проте, вимога ПАТ КБ «Приват Банк» залишилась без задоволення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що зобов'язання має виконуватися належним чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог Позивача. Оскільки суд задовольняє позов, відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок відшкодувати на користь позивача суму сплаченого судового збору 574,24 грн.

Outcome: approved