Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, де просить визнати [PERSON] втратившим права користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником\~ квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.06.20008 року №1406 та витягом з Державного реєстру правочинів. Відповідач є сином моєї дружини, в спірній квартирі значиться зареєстрованим, але з жовтня 2012 року фактично не проживає, він постійно проживає в Ізраїлі, де отримав ізраїльський паспорт, повертатися до України наміру не має. Так як відповідач не несе ніяких витрат по утриманню будинку, не сплачує комунальні послуги, а у позивача не має достатньо коштів для утримання житла, виникла необхідність оформити субсидію на комунальні послуги, а та обставина, що відповідач зареєстрований в належній позивачу квартирі не дає йому права скористуватися зазначеними пільгами, суттєво погіршує житлові умови, створює перешкоди в користуванні квартирою в зв'язку з чим він несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, що порушує його право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном відповідно до ст.150 ЖК України. Представник позивача посилається на ч.2 ст.405 ЦК України та просить з врахуванням того, що відповідач, як член сімї не користується житлом, визнати його втратившим право користування житловою квартирою. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечили проти\~ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що згідно\~з договором купівлі-продажу від 14.06.20008 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано в реєстрі за №1406, витягом з Державного реєстру правочинів від 14.06.2018 року та технічним паспортом на приватизовану квартиру, позивачу належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «Житлогосп» від 16.07.2018 року №743 в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON],[INFO], власник, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], син дружини. Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено відповідний актовий запис №259. Відповідач постійно проживає в Ізраїлі, де отримав ізраїльський паспорт, що підтверджується копіє закордонного ізраїльського паспорту, виданого на імя [PERSON]. Відповідно до акту-розпорядження від 18.07.2018 року №391, затвердженого директором КП «Житлогосп», [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою фактично не проживає з жовтня 2012 року, його особисті речі відсутні. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач зареєстрований, але з жовтня 2012 року не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належною йому на праві приватної власності квартирою, відповідно до ст.ст.319, 383 ЦК України. Відповідно до статті 41\~Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321\~ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9ЖК України). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~ При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2\~ ст.16 ЦК України. Враховуючи\~ відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування\~ спірним житловим приміщенням. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 150 ЖК України; ст.391 ЦК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Судові витрати, відповідно вимог\~ст.141 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved