Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Представник позивача « Приват-Банк» звернувся в суд із позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.01.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника , умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 31.08.2014 року має заборгованість 23570.10 гривень, яка складається : - 15484.76 гривень заборгованість за кредитом; - 5915.45 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 571.31 гривень заборгованість з пені та по комісії за користування кредитом: - 500 гривень штраф ( фіксована частина ); - 1098.58 гривень штраф ( процентна складова). Представник позивача просила позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача у примусовому порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 23570.10 гривень, судові витрати у розмірі 243,60 гривень судовий збір, постановивши заочне рішення суду в разі неявки у судове засідання відповідача та розглянути справу у відсутності представника. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, врахувавши, що він сплатив 22.04.2015 року на користь банківської установи 5000 гривень за заочним рішенням суду від 08.12.2014 року. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступного: Судом встановлено, що між сторонами 11.01.2012 року був укладений кредитний договір, умови якого відповідачем не виконано, у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті кредиту, нарахована пеню за несвоєчасну сплату кредиту та штрафи. [PERSON] дійсно отримав кредит у розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але свої зобовязання виконав лише частково. Відповідно до наданого розрахунку до позовної заяви, борг відповідача перед позивачем складає 23570.10 гривень станом на 31.08.2014 року. Згідно квитанції від 22.04.2015 року боржник [PERSON] сплатив на користь банківської установи 5000 гривень через отримувача - відділ ДВС Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області. Згідно довідки відділу ДВС Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області від 05.10.2015 року №08-37/987 на виконанні відділу перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] 23570.10 гривень і що на депозитний рахунок відділу 22.04.2015 року надійшли кошти у сумі 5000 гривень від боржника та які у відповідності до ст.ст.43,44 ЗУ «Про виконавче провадження» розподілені: -4070.10 гривень на користь банківської установи; -486.94 гривень - виконавчого збору; -100.00 гривень витрат на проведення виконавчих дій. Залишок боргу по відкритому виконавчому провадженні становить 19 500.00 гривень. Суд вважає, що при перегляді заочного судового рішення станом на час розгляду справи має бути врахований дійсний стан заборгованості боржника [PERSON], який складає саме 19\~500.00 гривень, станом на 31.08.2014 року, оскільки за заочним рішенням суду боржник частково погасив свої зобовязання перед банківською установою. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов′язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, тому первинні позовні вимоги є частково обґрунтованими на час розгляду справи у суді.

Outcome: approved