Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Представник позивача, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позивачка, будучи спадкоємцем першої черги на майно померлого, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, 10 травня 2017 року державним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на будинковолодіння не зареєстроване. Просить суд визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, хоча представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю, просить позов задовольнити. Відповідно дост. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що рішенням № 270 від 30.11.1959 року Яблунівської районної ради депутатів трудящих [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 700 кв.м. в смт. Печеніжин під індивідуальне будівництво (а.с.22). Згідно акту від 15.01.1960 року Коломийським МБТІ було проведено відвід вказаної земельної ділянки в натурі (а.с.24) та надано дозвіл на виконаннябудівельних робіт (а.с.25). На підставі вказаного рішення Коломийським МБТІ Станіславського облкомунгоспу був розроблений генеральний план відводу земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.23). В 1972 році позивачка з чоловіком поселились в новозбудований будинок і їм була видана будинкова книга, де вони були зареєстровані як подружжя з дітьми. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на вказане будинковлодіння. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина померлого, [PERSON], звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу від 10 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законо у зв'язку із тим , що право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 21). Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якше інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Діти померлого, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовляються та на спадкове майно не претендують, про що подали заяви нотаріусу, які містяться в матеріалах спадкової справи № 559/2015. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності підлягають до задоволення, зокрема, суд вважає, що за [PERSON]. слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], Коломийського району. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст. 328, 392, 1216, 1261 ЦК України та

Outcome: approved