Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду у грудні 2013 року із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 846,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.11.2013 року між позивачем та гр. [PERSON], був укладений договір про надання фінансового кредиту та застави №ДОН1940003126, згідно якого відповідачу надано кредит у сумі 846,00 грн. строком на 15 днів. На виконання договору, відповідач передав позивачу у якості предмету застави «ладанку лом» 585 проби, загальною вагою 4.33 г.. 04.12.2013 року відповідач звернувся до ломбардного відділення ПТ «ДОНКРЕДИТ» з метою продовження строку надання фінансового кредиту, та уклав Додаткову угоду №ДОН1940003251 від 04.12.2013 року до Договору про надання фінансового кредиту та застави, строк надання кредиту продовжено на 15 днів. Відповідач зобов'язався у строк до 18.12.2013 року повернути позивачу отриманий за договором фінансовий кредит, але на даний час врегулювати спір у добровільному порядку відмовився. Крім того, на виконання ухвали Совєтського районного суду м.Макіївки Донецької області від 04.12.2013 року предмет застави за вищевказаним договором було вилучено, так як предмет застави не є приватною власністю відповідача та були отримані ним злочинним шляхом. Тому позивач був вимушений звернутись до суду з дійсним позовом. Представник позивача до залу судового засідання не з'явився, надав суду телеграму про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, згідно ухвали суду про окреме доручення від 27.01.2014 року був допитаний начальником Донецького СІЗО УДПСУ в Донецькій області, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно ухвали Совєтського районного суду від 04.12.2013 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013050970001911, 16.11.2013 року о 17.00 [PERSON] знаходився в [ADDRESS], де виконував різноманітні роботи за дорученням [PERSON] Під час виконання робіт, в літній кухні на столі побачив жіночу сумку. У [PERSON] виник намір скоїти крадіжку чужого майна з корисливих мотивів, і реалізуючи свій намір [PERSON] зі вказаної жіночої сумки таємно викрав золотий кулон з зображенням Пресвятої Богородиці, вартістю 3000 грн. Дій [PERSON], кваліфіковані за ст.. 185 ч.1 КК України. Той факт, що між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання, які відповідач зобов'язаний виконувати, підтверджено укладеним між ними договором про надання фінансового кредиту та застави № ДОН1940003126 від 20.11.2013 року року, згідно якого відповідач отримав фінансовий кредит у розмірі 846,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 5,01 %, на строк до 04.12.2013 року. У забезпечення зобов'язання відповідач надав у заставу золоту Ладанку лом, 585 проби, загальною вагою 4,33 гр., та оціночною вартістю 846,94 грн. Також згідно, дійсного договору відповідач гарантує, що він є власником предмета застави та повноважений розпоряджатися ним. Згідно протоколу обшуку від 04.12.2013 року по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013050970001911 від 26.11.2013 року, у позивача виявлено та вилучено золоту ладанку Пресвятої Богородиці, вагою 4,33 гр, 585 проби. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків п.1 ч.2 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 2 ст. 1177 ЦК України умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Так, відповідачем було вчинено кримінальне правопорушення, внаслідок якого позивачу спричинено майнову шкоду у сумі 846,00 гривень, з яких 846,00 гривень на цей час не відшкодовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність повністю задовольнити позовні вимоги ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 846,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави держмито у сумі 229, 40 грн.

Outcome: approved