Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 11.07.2018, в якій просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем - [PERSON], померлою [INFO], на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS], м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вказувала на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка за життя склала на ім'я позивача заповіт, яким заповіла [PERSON] сертифікат на право на земельну частку /пай/, серії [NUMBER]. При зверненні до нотаріальної контори для реалізації своїх спадкових прав, [PERSON] отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємець пропустила 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та те, що у спадкоємця відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв'язку з чим [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Позивач та її представник до суду не з'явилися, до початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача, Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, однак надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. У зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання позову відповідачем, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Родинні зв'язки між позивачем, та померлою [PERSON], підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.14). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] сертифікат на право на земельну частку /пай/, серії [NUMBER] (а.с.13). При зверненні позивача до нотаріальної контори, для реалізації своїх спадкових прав, [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.17), у зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутності у спадкоємця доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як стверджує позивач, її мати хворіла та потребувала стороннього догляду, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 373 (а.с. 12), відповідно до якого причиною смерті [PERSON], є генералізований атеросклероз, тому позивач з 2005 року проживала разом із померлою [PERSON] за її місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS], м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що також підтверджується актом від 10.07.2018 (а.с.20), де і померла. Відповідно до 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Оскільки в судовому засіданні, сукупністю доказів підтверджено факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та встановити факт того, що [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем - [PERSON], померлою [INFO], на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Outcome: approved