Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № Ск-1231-017149/7-2008 від 21.07.2008 року у розмірі 30690 грн. 33 коп., а також 2102 грн. витрат на сплату судового збору та 20000 грн. понесених витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.07.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір № Ск-1231-017149/7-2008, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 15272 грн. 60 коп. строком дії до 21.07.2010 року зі сплатою відсотків у розмірі 0,1% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним Кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 15272 грн. 60 коп. Разом з тим, 04.07.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого банк відступив позивачу, а позивач відповідно набув прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № Ск-1231-017149/7-2008 від 21.07.2008 року. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих зобов`язань, відповідно до Кредитного договору № Ск-1231-017149/7-2008 від 21.07.2008 року виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2020 року складає 23815 грн. 57 коп., з яких: 13460 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 30 грн. 57 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 17 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 10307 грн. 58 коп. - заборгованість з комісії. Станом на дату звернення до суду із даною позовною заявою відповідач не повернув кредитні кошти. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, відтак у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості із врахуванням інфляційних втрат та 3% річних станом на 31.08.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 30690 грн. 33 коп., з яких: 1212 грн. 91 коп. - 3% річних; 2649 грн. 01 коп. - інфляційні втрати; 3012 грн. 84 коп. - подвійна облікова ставка НБУ; 13460 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 30 грн. 57 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 17 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 10307 грн. 58 коп. - заборгованість з комісії. Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 21.07.2008 року відповідач звернулась до ВАТ «Родовід Банк» із заявою про надання кредиту (а.с. 9-11) та цього ж дня, 21.07.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №Ск-1231-017149/7-2008, згідно умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 15272 грн. 60 коп. строком дії до 21.07.2010 року зі сплатою 0,1% річних, та відповідач зобов`язалась повністю погасити кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами та плату за обслуговування кредиту у строки та на умовах цього Договору (а.с. 15-20). 04.07.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого банк відступив, а позивач набув прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором №Ск-1231-017149/7-2008 від 21.07.2008 року укладеним із відповідачем (а.с. 29-31,32-33,34). Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування грошовими коштами, відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків загальний розмір заборгованості станом на 31.08.2020 року становить 30690 грн. 33 коп., з яких: 1212 грн. 91 коп. - 3% річних; 2649 грн. 01 коп. - інфляційні втрати; 3012 грн. 84 коп. - подвійна облікова ставка НБУ; 13460 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 30 грн. 57 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 17 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 10307 грн. 58 коп. - заборгованість з комісії (а.с. 23-28). Суд погоджується із наданим представником позивача розрахунком суми заборгованості. Відповідач не скористалась своїм правом надання до суду відзиву на позовну заяву та доказів на спростування тверджень представника позивача, викладених у позові. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: 2102 грн. сплаченого судового збору (а.с.1) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. (а.с.56). На підставі викладеного,

Outcome: approved