Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Представник позивача, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадного банку України. Свої вимоги представник позивача мотивував тим, що на обліку Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради перебувають малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах. Підстава взяття на облік - ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Мати дітей - [PERSON] Відомості про батька внесені до свідоцтв про народження відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Представник позивача зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, рекомендації лікарів виконує неналежним чином, щеплення проводить несвоєчасно. З відповідачем проводилися роз'яснювальні бесіди з метою поліпшення мікроклімату в родині, однак це не дало результату. Лікування від алкогольної залежності мати дітей не пройшла. Під час перевірки місця проживання дітей за адресою: [ADDRESS], в квартирі була присутня відповідач зі співмешканцем, які перебували в стані, схожому на сильне алкогольне сп'яніння; готова їжа та запаси продуктів харчування були відсутні; в квартирі безлад; в ванній кімнаті відсутня ванна; в кухні лежав відрізаний від системи радіатор для опалення. До служби у справах дітей 27 червня 2018 року та 09 липня 2018 року звертався троюрідний дядько малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] із заявами про вирішення питання щодо влаштування дітей до державних закладів у зв'язку із систематичним вживанням матір'ю дітей алкогольних напоїв, у зв'язку із чим вона не може здійснювати належний догляд за дітьми, а також оскільки він не має змоги піклуватися про дітей, на підставі чого 09 липня 2018 року малолітня [PERSON], [INFO], була влаштована до Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради, а малолітня [PERSON], [INFO] року, - до Кременчуцької міської дитячої лікарні. Згідно змісту позову, мати дітей [PERSON] не виявила бажання забрати дітей із державних закладів. У зв'язку із викладеними обставинами, а саме тим, що відповідач [PERSON] залишила своїх дітей, не змінила своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, продовжує систематично вживати алкогольні напої, представник позивача і вимушений звернутись до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Представник позивача, органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак представник позивача [PERSON] завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі письмових матеріалів справи, при цьому суд враховує, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив, прещдставник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, враховуючи думку представника позивача, органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач по справі, [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнбої [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 20 липня 2009 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, та батьком у якому записаний [PERSON], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 18 березня 2016 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, та батьком у якому записаний [PERSON] Згідно повідомлення КНМП «Центр первинної медико - санітарної допомоги №2» міста Кременчука за вих.№01-17/155 від 12 квітня 2018 року, за адресою: [ADDRESS], проживають діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; при відвідуванні сім'ї 10 квітня 2018 року та 11 квітня 2018 року батьки перебувають у нетверезому стані, діти - без належного догляду. Згідно повідомлення КНМП «Центр первинної медико - санітарної допомоги №2» міста Кременчука за вих.№01-17/192 від 27 квітня 2018 року, діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на диспансерному обліку не перебувають; мати зловживає спиртними напоями, рекомендації лікарів виконує неналежним чином, щеплення проводить несвоєчасно; додаткового обстеження діти не потребують. Згідно змісту характеристики дитини [PERSON], [INFO], наданої директором Кременчуцької спеціалізованої школи - інтернату І - ІІІ ступенів ім. А.С. Макаренка Полтавської обласної ради, дитина проживає разом з матір'ю, [PERSON]; сім'я неблагонадійна, помічалися випадки аморальної поведінки з боку матері; на зв'язок мати дитини не виходить по причині відсутності телефону; суттєвими питання щодо виховання та навчання [PERSON] займалася бабуся, [PERSON]; з матір'ю дитини неодноразово проводились роз'яснювальні бесіди з метою поліпшення мікроклімату в їхній родині, однак бесіди були безрезультатними. З матеріалів справи вбачається, що спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради були здійснені виходи за місцем мешкання малолітніх дітей: [ADDRESS], та відповідно змісту актів обстеження умов проживання №210 від 02 травня 2018 року, №199 від 25 квітня 2018 року, №304 від 22 червня 2018 року, №312 від 26 червня 2018 року, умови проживання незадовільні, в помешканні брудно, розкидані речі; маті [PERSON] разом зі своїм співмешканцем перебували у стані, схожому на алкогольне сп'яніння; відсутня ванна, батарея. 25 квітня 2018 року відповідач [PERSON] надала до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради пояснення, відповідно до яких зобов'язалась пройти лікування від алкогольної залежності, належним чином виконувати батьківські обов'язки. Відповідно до повідомлення Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за вих.№03.1-08/796 від 15 травня 2018 року, за результатами відвідування місця проживання сім'є [PERSON]: [ADDRESS], родина рекомендована на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, сім'я була взята під соціальний супровід з проблемою ухиляння матері від виконання батьківських обов'язків, пов'язаного зі зловживанням [PERSON] алкогольними напоями. З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2018 року до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради звернувся [PERSON] із заявою про вирішення питання про влаштування малолітньої [PERSON] за адресою його проживання у зв'язку із неналежним виконанням матір'ю дитини [PERSON] своїх батьківських обов'язків. Згідно заяви [PERSON] до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради від 09 липня 2018 року, він просив влаштувати малолітню [PERSON], оскільки він не має можливості піклуватись про дитину. В судовому засіданні встановлено, що 09 липня 2018 року малолітня [PERSON], [INFO], була влаштована до Центру соціально - психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради, а малолітня [PERSON], [INFO] року, - до Кременчуцької міської дитячої лікарні. За час перебування дітей у вказаних закладах мати дітей [PERSON] не виявила бажання забрати їх із державних закладів, дітей не відвідувала, станом їх здоров'я не цікавилась, що вбачається із повідомлення директора Центру соціально - психологічної реабілітації дітей Маслій О.Б. за вих.№01-15/402 від 06 серпня 2018 року та із повідомлення в.о. заступника директора з медичної частини КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» за вих.№01-09/505 від 11 липня 2018 року. 03 серпня 2018 року працівниками КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» було складено акт про дитину, покинуту в закладі охорони здоров'я відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1076 від 23 серпня 2018 року «Про тимчасове влаштування до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини малолітньої [PERSON]А.», дитину [PERSON], [INFO] року, було влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. 17 жовтня 2018 року Кременчуцьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області за вих.№03.1-08/1669 було повідомлено на адресу служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради інформацію про результати роботи в ході супроводу сім'ї [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], відповідно до якого внаслідок проведеної бесіди з відповідачем щодо профілактики вживання алкогольних напоїв, бесіда не дала результаті. Також з [PERSON] проводились соціально - педагогічні бесіди з метою набуття матір'ю навичок відповідального батьківства, належного виконання батьківських обов'язків, дотримання санітарно - гігієнічних норм в житловому приміщенні. В ході здійснення соціального супроводу відповідач порушувала умови договору, не виконувала плану соціального супроводу та надані спеціалістом центру рекомендації. Виховний потенціал [PERSON] дуже низький, у матері відсутній внутрішній та зовнішній ресурс для повноцінного задоволення потреб дітей, тому вжиті заходи не принесли позитивних змін та результатів. Рішенням виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області №1162 від 10 вересня 2018 року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON].» затверджено висновок органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Конвенцією прав дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України Української РСР № 798 від 27 лютого 1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин 2, 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка не займається вихованням та матеріальним утриманням дітей, не проявляє до них уваги та турботи, не цікавиться їхнім життям та здоров'ям, зловживає спиртними напоями. Згідно із частиною 3 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За наведених обставин, враховуючи думку представника позивача, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачкою відносно своїх малолітніх дітей, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим вимоги позивача в цій частині є законним та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В частині вимог щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання своїх малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд приймає до уваги також положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26 квітня 2001 року, статті 182 Сімейного кодексу України, та виходить з пріоритету інтересів дитини, та вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], повинен бути встановлений в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. Виходячи з положень статті 141 Цивільного процесуального Кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

Outcome: approved