Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Предявлені вимоги мотивовано тим, щозгідно свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1999 року, виданого на підставі закону про приватизацію державного житлового фонду, позивач [PERSON] є власником 1/3 частини 3-х-кімнатної квартири [ADDRESS], що перебуває в спільній частковій власності. 05 жовтня 2016 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме: 2/3 частини 3-х-кімнатної квартири [ADDRESS], 1/3 з частина з якої належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, а друга 1/3 частина належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері [PERSON], який прийняв спадщину померлої та переоформив на своє імя нерухоме майно, а саме, 2/3 частини вищевказаної квартири, що перебуває в спільній частковій власності. Позивач і відповідач [PERSON] є співвласниками вищевказаної 3-х-кімнатної квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності з виділеними частками. Між сторонами існує домовленість про порядок використання належних ним часток, адже квартира трикімнатна, тому позивач використовує одну кімнату, площею 12,1 кв.м, яка є ізольованою, а кухня, санвузол і коридор є у їх спільному використанні. Між позивачем та відповідачем [PERSON] відсутній спор щодо порядку користування вищевказаною квартирою, але відповідач не сплачує свою частку за комунальні послуги. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні № 7841 від 04.12.2017 р. у належній квартирі відсутні зареєстровані особи. Протягом тривалого часу після смерті [PERSON] позивач самостійно сплачує квартплату та всі комунальні послуги на утримання вищевказаної квартири, хоча не проживає у ній. Відповідач категорично відмовляється добровільно сплачувати за належну йому частину квартири. Крім того, [PERSON] неодноразово звертався із заявою про розділення особового рахунку до ВКП «Дніпрорудненські теплові мережі», Таврійського експлуатаційного цеху водопостачання та водовідведення комунального підприємства «Облводоканал» та комунального унітарного підприємства «Наш дім», але йому було відмовлено, у звязку з тим, що необхідна згода та присутність обох співвласників. Станом на 01.12.2017 р. згідно довідки № 05/2123 від 05.12.2017 р. КП «Дніпрорудненські теплові мережі» виникла заборгованість за надані підприємством житлово-комунальні послуги в розмірі 7178,03 грн.; згідно довідки ТзОВ «Запоріжгаз збут» від 01.12.2017 р. заборгованість складає 509,52 грн.; згідно довідки КУП «Наш Дім» Дніпрорудненської міської ради № 112 від 01.12.2017 р. заборгованість по квартплаті складає 1153,60 грн. Тому, позивач просить розділити особовий рахунок № 1610 між співвласниками квартири, що розташована у [ADDRESS]; відкрити окремий особовий рахунок на 1/3 частину квартири, що розташована за вищевказаною адресою на імя [PERSON]; відкрити окремий особовий рахунок на 2/3 частини квартири, що розташована за вищевказаною адресою на імя [PERSON]; зобовязати КУП «Наш дім» ДМР змінити договір найму та розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються квартирі № 24 у м. Дніпрорудне, по вул. Шахтарська, буд. 22 на два окремих особових рахунка відповідно до розміру часток кожного зі співвласників. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. При цьому, уточнив позов і просив вказати у рішенні суду, що позов ним поданий з метою встановлення порядку утримання житлового приміщення - квартири [ADDRESS] шляхом розподілу особових рахунків по сплаті житлово-комунальних послуг відповідно до належних разом з відповідачем часток у квартирі, а саме: йому 1/3 частину, а відповідачу [PERSON] 2/3 частки. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (повісток). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень стосовно предявлених вимог на адресу суду від нього не надходило. Представник відповідача комунального унітарного підприємства «Наш дім» Дніпрорудненської міської ради у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, суду довіряють. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту майнових прав та інтересів позивача, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача у заочному порядку згідно ст.ст. 130, 223, 280 ЦПК України з урахуванням згоди позивача, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне уточнені позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на праві спільної часткової власності [PERSON] належить 1/3 частини житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1999 р., виданого виконкомом Дніпрорудненської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 р. за № 316 (а.с. 10). Право власності за [PERSON] зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, видане24.11.1999 р. Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, номер запису про право власності: 16752908, що підтверджується копією з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11 на звороті). Згідно копії технічного паспорту, виданого станом на 20 серпня 1965 року державним комунальним підприємством «Василівське районне бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області, власниками квартири № 24 в житловому будинку № 22 по вул. Шахтарська у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області є: [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] 1/3, [PERSON] 1/3 (а.с. 13-14). Співвласник квартири [PERSON], на якого припадала 1/3 частина квартири, помер 02.03.2014 року, що підтверджується копією актового запису про його смерть № 58, складеного 04.03.2014 року виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (а.с. 9). Інший співвласник квартири [PERSON] померла 07 жовтня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 365644, виданого 07 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (а.с. 8). Після смерті [PERSON] спадщину на 2/3 частки квартири [ADDRESS] отримав її син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу 19.06.2017 року. Позивач звертався із заявою про розподіл особових рахунків по сплаті житлово-комунальних послуг до КП «Облводоканал», ТОВ «Запоріжгаззбут», КУП «Наш Дім», КП «Дніпрорудненські теплові мережі» (а.с. 15-22), але йому було відмовлено, оскільки потрібна добровільна згода всіх співвласників і особиста їх присутність. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] мав за мету захист його права власності та забезпечення можливості його належної реалізації під час користування житловим приміщенням та його утримання шляхом розподілу між ним та іншим співвласником [PERSON] особових рахунків по сплаті житлово-комунальних послуг, оскільки, у добровільному порядку відповідач це питання вирішити не бажає, а участі в утриманні належної йому частки у квартирі не приймає. Перевіряючи обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У випадку, якщо майно перебуває у власності громадян, вирішення порядку користування ним, розподіл особових рахунків або їх переоформлення відбувається з урахуванням приписів ст.ст. 358, 360, 369, 370 ЦК України. Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна, яка є у спільній частковій власності. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном. Аналізом вказаних норм у взаємозв»язку суд приходить до висновку, що у силу діючого принципу покладення на власників тягаря утримання належного їм майна, кожен співвласник повинен нести відповідальність за зобов»язаннямиу межах своїх часток. Таким чином, у випадку виникнення між ними питань щодо встановлення порядку користування, володіння, утримання чи розпорядження майном, вони повинні вирішуватись за їх погодженням між собою, а у випадку виникнення спору в судовому порядку. Відповідно до ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного та громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов»язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (із змінами та доповненнями, далі за текстом Правила). Пунктом 10 Правил та положеннями ЖК УРСР передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири у разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. При цьому, за узгодженням між собою вони розподіляють загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. Як слідує з п. 13 Правил, спори, що виникають під час користування приміщеннями квартир, житлових будинків, розвязуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. Отже, власники, які мають частку в праві на житлове приміщення, несуть витрати на оплату житлово-комунальних послуг пропорційно своїй частці у порядку, передбаченому угодою між власниками. При виникненні необхідності в оформленні окремих рахунків на оплату житлових послуг власники, у випадку недосягнення між ними згоди, можуть звернутись до суду із позовом про розподіл особових рахунків в рамках встановлення порядку користування, утримання житлового приміщення. За даних обставин, враховуючи наявність між [PERSON] та [PERSON] неузгоджень і відсутність домовленості щодо порядку утримання належної їм на праві спільної часткової власності квартири, що позбавляє позивача можливості укласти договори з відкриттям окремих особових рахунків по оплаті житлово-комунальних послуг з організаціями, які здійснюють їх надання, з урахуванням виділу часток співвласників, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення пред»явлених ним уточнених вимог із встановленням порядку утримання [PERSON] та [PERSON] як співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] шляхом розподілу особових рахунків зі сплати житлово-комунальних послуг пропорційно належним їм часткам, у тому числі належної позивачеві 1/3 частки в праві спільної часткової власності на квартиру, що становить 12, 1 кв.м від її загальної площі. У той же час суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у частині зобовязання КУП «Наш дім» ДМР змінити договір найму та розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються квартирі № 24 у м. Дніпрорудне, по вул. Шахтарська, буд. 22 на два окремих особових рахунка відповідно до розміру часток кожного зі співвласників, оскільки, зміна договору найму та розподіл особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг здійснюється, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про розподіл особового рахунку на оплату житлово-комунальних послуг. У такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання відповідача КУП «Наш дім» ДМР змінити договір найму та розподілити особові рахунки, оскільки, рішення суду про розподіл особового рахунку на оплату житлово-комунальних послуг, є підставою для зміни договору найму та розподілу особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial