Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 21460 (двадцять одна тисяча чотириста шістдесят) грн. 44 коп, мотивуючи позов тим, що 15.08.2012р. між банком та відповідачем укладено договір №006-023191/12-00938 про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває картковий рахунок [PERSON] на якому обліковуються операції, здійсненні з використанням картки [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 20000(двадцять тисяч) грн 00 коп, зі сплатою процентів за користування кредитних ресурсів розмірі процентної ставки 60% річних, а відповідач зобов'язався повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 16.08.2015р. та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та в строки, передбачені договором. Однак, відповідач перестав сплачувати чергові платежі, у зв'язку з чим, станом на 06.08.2014р., виникла прострочена заборгованість на загальну суму 21460 (двадцять одна тисяча чотириста шістдесят) грн. 44 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав клопотання, із змісту якого вбачається, що просить справу розглядати за його відсутності, позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 15.08.2012р. між сторонами укладено договір №006-023191/12-00938 про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок [PERSON] на якому обліковуються операції, здійсненні з використанням картки [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 20000(двадцять тисяч) грн 00 коп, зі сплатою процентів за користування кредитних ресурсів розмірі процентної ставки 60% річних, а відповідач зобов'язався повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 16.08.2015р. та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та в строки, передбачені договором. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] перестав сплачувати чергові платежі, внаслідок чого, станом на 06.08.2014р. його заборгованість становить в загальній сумі становить 21460 (двадцять одна тисяча чотириста шістдесят) грн. 44 коп., яких: 7222, 12 грн. - заборгованість за кредитним договором; 5680, 22грн - заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором; нараховані відсотки по заборгованості - 5964,22 грн; пеня - 2593,88 грн. Згідно п.3.3. кредитного договору, банк має право вимагати достроково повернення в повному обсязі коштів, виданих у рамках кредитної лінії,і виконання всіх зобов'язань за договором у таких випадках, позичальник в період дії кредитного договору порушував його умови. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved