Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Представник позивача ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог, просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредит Банк», заборгованість за рамковою угодою № FW202.295 від 15.02.2011 року та договором про надання траншу № 202.41875/ FW202.295 від 15.02.2011 року в загальному розмірі 80 308,17 грн., з яких 68552,50 грн. - заборгованість за капіталом, 4 136, 25 грн. - проценти по графіку, 398,13 грн. - проценти за фактичне користування простроченим капіталом, 7221,29 грн. - пеня. В рахунок часткового погашення заборгованості за рамковою угодою № FW202.295 від 15.02.2011 року та договором про надання траншу № 202.41875/ FW202.295 від 15.02.2011 року у розмірі 80 308,17 грн. звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває в заставі ПАТ «ПроКредит Банк» відповідно до договору застави транспортного засобу № 194720-Д31 від 15.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 304, а саме на: легковий седан - В, модель TOYOTA CAMRY, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER], що був переданий у заставу ПАТ «ПроКредит Банк» [PERSON], шляхом надання ПАТ «ПроКредит Банк» права продажу предмету застави від власного імені будь-які особі -покупцю за ціною, що буде визначена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, який буде залучений позивачем на договірній основі. Стягнути в дольовому порядку з [PERSON], [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 803, 08 грн., по 401,54 грн. з кожного. Зобов'язати [PERSON] передати ПАТ «ПроКредит Банк» транспортний засіб - легковий седан - В, модель TOYOTA CAMRY, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER], ключі та інші прилади, необхідні для належного використання транспортного засобу, а також оригінали правовстановлюючих документів та технічної документації. Надати ПАТ «ПроКредит Банк» право на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане ВРЕР № 3 ГУМВС м. Харкова 25.08.2010 року, крім цього надати право зняття заставного транспортного засобу з реєстраційного обліку в УДАІ ГУМВС України в Харківській області, а також вчиняти інші юридично значимі дії, необхідні для продажу предмету застави від власного імені будь-якій особі-покупцю. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладена рамкова угода № FW202.295 від 15.02.2011 року, відповідно до п.2.2 були встановлені наступні ліміти кредитування: ліміт суми кредитування - еквівалент 50 000,00 доларів США, ліміт строку кредитування - 120 календарних місяців, максимальний розмір процентів - 40 % річних. Відповідно до п.2.1 рамкової угоди, кредитор на підставі угоди зобов'язується здійснювати кредитування позивальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені угодою та кредитними договорами. На підставі рамкової угоди, між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладено договір про надання траншу № 202.41875/ FW202.295 від 15.02.2011 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту - 150000,00 доларів США, процентна ставка - 27 % річних, строк - 36 місяців. Пунктом 9.2.2 рамкової угоди передбачено: позичальник зобов'язаний щоразу у день настання строків погашення грошових зобов'язань забезпечувати їх погашення, здійснювати перевірку проведення погашення та його належності. Проте, відповідач [PERSON], не виконав вимогу даного пункту договору, в наслідок чого виникло прострочення з погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON], як позичальник, зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені договором платежі у визначеному кредитними договорами порядку. Однак відповідач [PERSON] порушив умови рамкової угоди, кредитного договору та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем з тривалою затримкою у погашенні. Кредит завжди видається на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, п. 4.4 рамкової угоди передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними кредитними договорам процентами за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення. Кредитним договором визначено розмір відсотків за користування кредитом, а отже ці відсотки повинні сплачуватися за весь час прострочення. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (п.2 ст. 551 ЦК України). Відповідно до п. 10.2 рамкової угоди передбачено: при порушенні встановлених цим договором строків погашення грошових зобов'язань позичальник сплачує штрафну пеню в розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн. за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Згідно п. 10.4 рамкової угоди: нарахування та сплата пені проводиться за весь час існування заборгованості, без застосування, встановлених законодавством обмежувальних строків та припиняється у день повного погашення заборгованості. Відповідно до п. 8.2 рамкової угоди , кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у наступних випадках: прострочення погашення грошових зобов'язань тривалістю більш ніж 3 дні. 11.03.2013 року [PERSON] була надіслана вимога про повне дострокове погашення, однак вказана вимога на теперішній час не виконана і кредит залишається непогашеним. Враховуючи вище викладене, у [PERSON] утворився борг перед ПАТ «ПроКредит Банк» за договором про надання траншу № 202.41875/ FW202.295 від 15.02.2011 року, який станом на 11.04.2013 року складає: борг по капіталу - 68 552,50 грн., борг по процентах - 4136,25 грн., борг за фактичне користування простроченим капіталом - 398,13 грн., пеня - 7221,29 грн., а всього - 80 308,17 грн. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за рамковою угодою № FW202.295 від 15.02.2011 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 194720-ДП1 від 15.02.2011 року. У зв'язку з виникненням заборгованості [PERSON], позивач 11.03.2013 року звернувся до поручителя з вимогами про виконання зобов'язань за договором поруки. В забезпечення виконання зобов'язань за рамковою угодою № FW202.295 від 15.02.2011 року, між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № 194720-ДЗ1 від 15.02.2011 року, відповідно до якого було передано в заставу транспортний засіб: легковий седан - В, модель TOYOTA CAMRY, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ серії [NUMBER], видане ВРЕР № 3 ГУМВС України м. Харкова 25.08.2010 року. Відповідно до п. 3.2 договору застави у разі набуття заставодержателем права на здійснення звернення стягнення на предмет застави, заставодавець доручає заставодержателю здійснити реалізацію заставленого майна самостійно або через третіх осіб, при цьому ціна продажу майна може бути самостійно змінена заставодержателем в сторону її збільшення або зменшення. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути за його відсутності та задовольнить позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечував. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладена рамкова угода № FW202.295 від 15.02.2011 року, відповідно до п.2.2 були встановлені наступні ліміти кредитування: ліміт суми кредитування - еквівалент 50 000,00 доларів США, ліміт строку кредитування - 120 календарних місяців, максимальний розмір процентів - 40 % річних. На підставі рамкової угоди, між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладено договір про надання траншу № 202.41875/ FW202.295 від 15.02.2011 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту - 150000,00 доларів США, процентна ставка - 27 % річних, строк - 36 місяців. Внаслідок порушення виконання зобов'язань, у [PERSON] утворився борг перед ПАТ «ПроКредит Банк» за договором про надання траншу № 202.41875/ FW202.295 від 15.02.2011 року, який станом на 11.04.2013 року складає: борг по капіталу - 68 552,50 грн., борг по процентах - 4136,25 грн., борг за фактичне користування простроченим капіталом - 398,13 грн., пеня - 7221,29 грн., а всього - 80 308,17 грн. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за рамковою угодою № FW202.295 від 15.02.2011 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 194720-ДП1 від 15.02.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань за рамковою угодою № FW202.295 від 15.02.2011 року, між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № 194720-ДЗ1 від 15.02.2011 року, відповідно до якого було передано в заставу транспортний засіб: легковий седан - В, модель TOYOTA CAMRY, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ серії [NUMBER], видане ВРЕР № 3 ГУМВС України м. Харкова 25.08.2010 року. Відповідно до ст. 610 ЦК України «Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)». Отже, відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або і повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ст. 588 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат та утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позивальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь ПАТ «ПроКредит Банк» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 803,08 грн.

Outcome: approved