Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Тур'є-Бистрянської сільської ради Перечинського району звернувся в суд з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2014 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1500 грн. Вказаним вироком встановлено, що 05 січня 2014 року близько 14.00 год. [PERSON], знаходячись у кварталі № 57, виділах № № 15, 16 (урочище «Рубань» с. Т.Бистра Перечинського району) філії «Перечинське лісове агропромислове господарство», незаконно, без передбаченого законом дозволу, здійснив рубку двадцяти чотирьох дерев породи «граб», які 25 січня 2014 року на автомобілі [NUMBER], вивіз за місцем свого проживання в [ADDRESS] та використав для опалення власного будинку, чим вчинив незаконну порубку дерев в особливо охоронюваних лісах та спричинив філії «Перечинське лісове агропромислове господарство» матеріальну шкоду на суму 9223,58 грн. Оскільки, вказані кошти в ході досудового розслідування та на даний час не відшкодовано, цивільний позов під час судового провадження не заявлявся, тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні прокурор позов підтримала та просила його задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, однак зазначив, що є неплатоспроможним, оскільки офіційно не працевлаштований, працює на сезонних роботах, має на утриманні одну дитину, яка навчається у вищому навчальному закладі на платній основі. У судове засідання представник Тур'є-Бистрянської сільської ради Перечинського району не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримав позовні вимоги. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2014 року [PERSON] засуджено за ст. 246 КК України до штрафу в розмірі 1500 грн. Згідно вказаного вироку, 05 січня 2014 року близько 14.00 год. [PERSON], знаходячись у кварталі № 57, виділах № № 15, 16 (урочище «Рубань» с. Т.Бистра Перечинського району) філії «Перечинське лісове агропромислове господарство», незаконно, без передбаченого законом дозволу, здійснив рубку двадцяти чотирьох дерев породи «граб», які 25 січня 2014 року на автомобілі [NUMBER], вивіз за місцем свого проживання в [ADDRESS] та використав для опалення власного будинку, чим вчинив незаконну порубку дерев в особливо охоронюваних лісах та спричинив філії «Перечинське лісове агропромислове господарство» матеріальну шкоду на суму 9223,58 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з повідомлення Тур'є-Бистрянської сільської ради Перечинського району від 23 травня 2016 року № 74/05-02, починаючи з 06 жовтня 2014 року по сьогоднішній день на рахунок сільської ради кошти за шкоду, заподіяну внаслідок самовільної рубки дерев в розмірі 9223,58 грн. від [PERSON] не надходили. Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже враховуючи те, що [PERSON] у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував, суд, з врахування позиції відповідача про визнання позову приходить до висновку, що такий підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved