Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, який підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що 31.08.2018 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі, у зв`язку з чим останній був вимушений звернутися до суду. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.01.2019 року стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати в сумі 53596,55 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.09.2018 року по 09.01.2019 року в розмірі 19701,16 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди. Вказані кошти були виплачені на банківський рахунок [PERSON] лише 20.02.2020 року. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.01.2019 року по 20.02.2020 року виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 371,72 грн. в сумі 117835,24 грн. Ухвалою суду від 19.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути без його участі та повідомив, що позивачем зроблено невірний розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зокрема, не враховано Наказ Товариства №75 від 21.03.2014 року, згідно якого на підприємстві встановлено триденний робочий тиждень. Отже, кількість робочих днів, за які належить стягнути середній заробіток, станом на 19.02.2020 року, становить 232 робочих дні, у зв`язку з чим розмір середнього заробітку, що підлягає стягненню з Товариства на користь [PERSON] складає 86239,04 грн. (232 х 371,72 грн. = 86239,04 грн.). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.08.2018 року [PERSON] було звільнено з роботи в Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.16). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.01.2019 року по справі №592/18308/18 з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість із заробітної плати в сумі 53596 грн. 55 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.09.2018 року по 09.01.2019 року в розмірі 19701 грн. 16 коп. та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Згідно Довідки приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. від 03.03.2020 року, вищевказані суми були виплачені [PERSON] 20.02.2020 року (а.с.19). З Довідки Товариства №16-07/1330 від 07.11.2018 року вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 371 грн. 72 коп. (а.с.18). Будь-яких аргументів та доводів на спростування встановлених обставин, відповідачем надано не було. Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом статей 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 20 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до в п. 6 вказаних роз`яснень, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно наказу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 21.03.2014 р. №75 «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» в Товаристві з 26.05.2014 р. встановлений режим неповного робочого тижня, а саме триденний робочий тиждень, де робочими днями є понеділок, вівторок, середа. Наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №81 від 16.04.2019 року дію Наказу «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» №75 від 21.03.2014 року відмінено з 01.07.2019 року, у зв`язку із запланованим підвищенням обсягів виробництва. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.01.2019 року по справі №592/18308/18 з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.09.2018 року по 09.01.2019 року в розмірі 19701 грн. 16 коп., втім, остаточний розрахунок з позивачем було проведено 20.02.2020 року. Передбачений частиною першою ст. 117 КЗпП обов`язок роботодавця з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає при невиплаті з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (постанова Верховного Суду України від 02.07.2014 року по справі №6-76цс14). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 86239 грн. 04 коп., за період з 10.01.2019 року по 20.02.2020 року, що складає 232 робочих дні (враховуючи триденний робочий тиждень до 01.07.2019 року), при середньоденній заробітній платі позивача 371,72 грн. (232 роб.дн. х 371,72 грн. = 86239,04 грн). У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial