Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 03.12.2007 року в розмірі 20762,85 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 03.12.2007 року [PERSON] отримала в ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредит на загальну суму 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 12 місяців. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 20762,85 грн., яка складається з: 5729,28 грн. - заборгованості за кредитом, 10483,95 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3322,82 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 250,00 грн. - штрафу (фіксованої частини), 976,80 грн. - штрафу (процентної складової). В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлену позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог посилався на обставин викладені у позовні заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала та просила у позові відмовити, застосувати до вимог позивача строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 03 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н оформлений шляхом подання відповідачем - позивачу заяви про видачу кредиту та погодження відповідачем умов і правил надання банківських послуг позичальникам ПАТ «КБ «ПриватБанк». За умовами договору [PERSON] отримала в ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредит на загальну суму 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 4149 6053 6884 3900 кредитка «Універсальна», зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з пільговим періодом кредитування 30 днів. 21 грудня 2007 року відповідач отримала платіжну картку з кредитними коштами на ній, та використовувала їх, що вбачається із розрахунку заборгованості. У п. 9.12 умов та правил, сторони погодили, що договір діє 12 місяців з моменту підписання, але якщо впродовж цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, від автоматично продовжується на такий самий строк. Як вбачається з розгорнутого розрахунку останнє погашення кредиту відповідачем було виконано 27 грудня 2008 року на суму 212,00 грн., а із позовною заявою про стягнення боргу за кредитним договором позивач звернувся до відповідача майже через п'ять років, лише 26 листопада 2013 року. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 вказаної норми Закону встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За встановлених в судовому засіданні обставин заява відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача заслуговує на увагу, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити, оскільки ПАТ «КБ «ПриватБанк» пред'явлено позов до [PERSON] поза межами строку позовної давності визначеного ст. 257 ЦК України. Обставин передбачені ст.ст. 263, 264, 268 ЦК України в судовому засіданні не встановлені.

Outcome: dismissed