Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Представник служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з вищевказаною заявою про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], якого остання покинула в пологовому будинку Куп'янської центральної міської лікарні після народження, про що було складено відповідний акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку. Новонароджена дитина була направлена на соціальні ліжка дитячого соматичного відділення КМЛ, для тимчасового перебування де знаходиться і на теперішній час. За час знаходження дитини на соціальних ліжках соматичного відділення, мати - [PERSON] жодного разу дитину не відвідала, не цікавилась станом здоров'я сина, матеріальної допомоги не надавала, до служби у справах дітей, з питання повернення дитини в свою родину не зверталась. Батько дитини в свідоцтві про народження, записаний на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тому представник позивача вирішив звернутися до суду з даним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник позивача у підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася надала до суду заяву з проханням провести підготовче судове засідання у її відсутності, зазначила, що вона визнає заявлені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує з приводу задоволення позовних вимог. Просила задовольнити позов у повному обсязі у підготовчому судовому засіданні. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] являється рідною матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с. 3). 14 травня 2018 року начальнику служби у справах дітей було направлено повідомлення з КЗОЗ «Куп'янська ЦМЛ» про те, що громадянка [PERSON] відмовилася від дитини після її народження. Про свою відмову [PERSON] написала письмову заяву у якій зазначила, що відмовляється від дитини у зв'язку з поганими житловими та матеріальними умовами не здатна виховувати дитину (а.с. 7-8). 14 травня 2018 року було складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку. В вищевказаному акті зазначено, що [PERSON] [INFO] покинула новонароджену дитину у пологовому відділенні (а.с. 4). Запис про батька [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження був зроблений на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 5). 03 липня 2018 року постановою №4 Служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області було вирішено направити [PERSON] [INFO] на соціальні ліжка дитячого соматичного відділення Куп'янської міської лікарні до вирішення подальшої долі дитини (а.с. 9). 18 вересня 2018 року рішенням виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області №323 було вирішено надати [PERSON] [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Контроль за виконанням рішення покладено на заступника міського голови Мацегору Г.М. та начальника служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до роз'яснень викладених у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Законодавством України, зокрема ч. 1 ст. 164 СК, встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення матері або батька дитини батьківських прав. Згідно норм зазначеної статті, до втрати прав може призвести зокрема : залишення без поважної причини дитини в пологовому будинку або іншій установі охорони здоров'я та відсутність відносно неї батьківського піклування протягом шести місяців Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За приписами ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Зважаючи на те, що відповідач залишила в пологовому будинку свою дитину, не дбає про фізичний розвиток і здоров'я, не виконує батьківський обов'язок щодо виховання та матеріального утримання своєї дитини, захисту її прав та інтересів. Тобто зібрані по справі докази та визнання відповідачем заявленого позову, свідчать про байдуже ставлення [PERSON] до свого новонародженого сина [PERSON] та самоусунення від виконання своїх батьківських обов'язків по догляду та піклуванню за дитиною, тому суд вважає, що зазначений позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved