Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Проклова Т.В. звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0019/74/46067 від 23.05.2008 року. В обгрунтування позову зазначає, що 23 травня 2008року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Відповідач 1) укладено кредитний договір № 014/0019/74/46067 (надалі - кредитний договір), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у сумі 30000, 00 доларів США на строк до 23 травня 2028 року із процентною ставкою 13% річних. Також 23 травня 2015року між Банком та [PERSON] (надалі - Відповідач 2) укладено договір поруки № 24761/0019/356464 (надалі - договір поруки), згідно якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язаннями [PERSON], які виникають з кредитного договору в повному обсязі та несе солідарну відповідальність із [PERSON] щодо сплати основного боргу, нарахованих відсотків, неустойки та відшкодування збитків. 16 лютого 2009року між Банком та Відповідачем 1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою збільшено строк користування кредитом та зменшено процентну ставку до 10% річних на період з 16 лютого 2009 року по 16 лютого 2010року. Банк свої зобов'язання по кредитному договору виконав належним чином, а Відповідач 1 припинив виконання своїх грошових зобов'язань, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. 18.05.2015 року Відповідачу 1 було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань. Також 18.05.2015 року Відповідачу 2 було надіслано вимогу про виконання грошових зобов'язань за договором поруки. Проте у встановлений строк заборгованість за кредитним договором повернута не була. З огляду на зазначене просить стягнути солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.06.2015року, становить 32158, 61 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 677222, 67 грн. та стягнути з відповідачів судовий збір по 1827 грн. з кожного. В матеріалах справи знаходиться заява представника позивача - Проклової Т.В. про розгляд справи у відсутності представника Банку, зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.48). Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, письмових заперечень на позов суду не надав. В судове засідання з'явилась його представник по довіреності - [PERSON] Відповідач 2 в судове засідання вдруге не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення № 6023600792549, жодних заяв чи клопотань суду не подав, письмових заперечень на позов не надав. Представник Відповідача 1 [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно її довіритель, чоловік [PERSON] 23 травня 2008року отримав кредит у Банку в сумі 30000, 00 доларів США для придбання квартири. Протягом 6 років 5 місяців сплачував кошти на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Проте, з січня 2015року Відповідач 1 припинив сплачувати у встановлені графіком дати кошти на погашення кредиту та відсотків за користування таким, оскільки змінились особисті обставини, зокрема, Відповідач 1 втратив джерело доходу, та змінився курс валюти, що має наслідком неможливість виконання кредитних зобов'язань. Також повідомила, що неодноразово Відповідач 1 звертався до Банку з метою отримання кредитних канікул чи конвертування заборговності із валюти в гривню по курсу 7, 99 грн. за 1 долар США, проте Банк йому у цьому відмовив. Щодо проведеного Банком та наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором додатково пояснити нічого не могла, свій розрахунок заборгованості суду не надала. Просила суд відстрочити сплату заборгованості по кредиту та здійснити перерахунок заборгованості із врахуванням курсу 5 грн. за 1 долар США як це було на момент отримання кредиту. Заслухавши представника Відповідача 1, встановивши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що 23 травня 2008року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Відповідач 1) укладено кредитний договір № 014/0019/74/46067 (надалі - кредитний договір) (а.с. 11-20). 11 жовтня 2006р. Банку видано банківську ліцензію № 10, зареєстровану НБУ 27.03.1992 року за № 94, на право здійснення операцій, визначених ч. 1 та пунктами 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», та дозвіл № 10-4 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно додатку до Дозволу (а.с. 40-43). Згідно п. 1.3. Статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (нова редакція), затвердженого протоколом № 3б-52 загальних зборів акціонерів від 29.04.2015 року, погодженого НБУ 09.06.2015 року, державну реєстрацію проведено 19.06.2015р., змінено найменування ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», який є правонаступником за всіма правами та обов'язками ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 45-47). Відповідно до п. 2.1. кредитного договору Кредитор (Банк) відповідно до умов цього Договору надає Позичальнику (Відповідач 1) Кредит, а Позичальник зобов'язується отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Кредитору Суму Кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов Договору та тарифів Кредитора, а також виконати інші обов'язки, визначені цим Договором. У п.п.1.1.1. та 1.1.2. визначено, що Позичальнику надано кредит у сумі 30000, 00 доларів США, з яких 29550, 00 доларів США для придбання квартири та 450, 00 доларів США - оплата комісії за надання кредиту. У п.п. 1.1.6., 1.1.7., 1.2.1., 1.3.3. кредитного договору встановлено дата остаточного погашення кредиту - 23 травня 2028 року та строк користування кредитом - 240 місяців із процентною ставкою 13% річних, дата погашення щомісячних ануїтетних платежів - 23 число кожного календарного місяця протягом строку кредиту. Виконання зобов'язання по кредитному договору згідно п.п. 1.1.3., 1.3.4., 5.1. та 5.2. забезпечено іпотекою Об'єкта нерухомості - чотирьохкімнатною квартирою, загальною площею 76, 40 кв.м., за адресою [ADDRESS], та порукою, поручитель - [PERSON]. Відповідно до п. 6.1.надання Кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми Кредиту на Поточний рахунок Позичальника. Підставою для надання Кредиту згідно п. 6.4. кредитного договору є кредитна заява, яка оформлюється Позичальником відповідно до встановлених Кредитором умов. Кредит відповідно до п.п. 1.1.5., 6.1., 6.2. кредитного договору надається одноразово 23 травня 2008року. Позичальник згідно п. 3.1. кредитного договору зобов'язаний сплачувати проценти за користування Кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п. 1.2.1. Договору. Проценти відповідно до п. 3.3. кредитного договору нараховуються щомісяця на суму Кредиту за весь строк користування Кредитом, включаючи день надання та день повного погашення Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному статтею 7 цього Договору. Гарфік повернення кредиту та інших платежів за цим Договором згідно п. 3.5. кредитного договору міститься в додатках № 1, 2 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною. Згідно п. 7.1. кредитного договору Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячної ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів (додаток 1 до цього договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми Кредиту та процентів за його користування. Відповідно до п. 7.2. кредитного договору Позичальник зобов'язується здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п. 1.3.3. цього Договору. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.3.3. Договору, не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній в п. 1.3.3. Договору. Згідно п. 1.3.3. кредитного договору встановлено дату погашення щомісячних ануїтетних платежів - 23 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту. В разі недостатності на Поточному рахунку Позичальника коштів, належних до сплати Кредитору за цим Договором, на дату платежу, згідно п. 7.5. кредитного договору Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань за цим Договором. При простроченні погашення Кредиту проценти нараховуються за ввесь строк фактичного користування Кредитом на суму фактичної заборгованості в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум, передбачених Графіком. У п. 9.1. кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення Кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за Кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього Договору. Зокрема, згідно п. 9.2. кредитного договору Кредитор вправі пред'явити Позичальнику вимогу про дострокове погашення Кредиту у випадку прострочення Позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення Кредиту або порушення цих строків менш ніж за 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців. Кредитор згідно п.п. 9.2.5 п. 9.2. кредитного договору також має право пред'явити Позичальнику вимогу щодо дострокового погашення Кредиту у випадку порушення Позичальником обов'язків, встановлених пунктами 3.1., 7.2., 11.2., 11.6. цього Договору. У разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених цим Договором, згідно п. 16.1. кредитного договору Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього Договору. При цьому, відповідно до п.п. 9.3., 16.2. кредитного договору Позичальник зобов'язаний виконати вимогу Кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за цим Договором протягом не більш ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання Позичальником цієї вимоги Кредитор має право звернути стягнення за будь-яким з Договорів забезпечення (або пред'явити вимогу Поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за Договором, які не суперечать чинному законодавству України. Згідно п. 16.3. кредитного договору за прострочення будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобов'язання включно. При цьому, згідно п. 7.10 кредитного договору комісії, пені та штрафи за цим договором розраховуються в валюті кредиту згідно з додатками до цього Договору За фактом невиконання або неналежного виконання Позичальником грошових зобов'язань за цим Договором згідно п. 16.4. кредитного договору Кредитор надсилає Позичальнику письмову вимогу про усунення відповідного порушення протягом одного місяця з моменту отримання Позичальником цієї вимоги. Також у п. 15.5. кредитного договору зазначено, що у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. Підписанням цього Договору Позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привезти до значних збитків та погіршення фінансового стану Позичальника. В підтвердження виконання своїх зобов'язань по кредитному договору Банк надав меморіальний валютний ордер від 23.05.2015р. (а.с. 62, 69), згідно якого Відповідачу 1 за його заявою про видачу готівки від 23.05.2008р. (а.с.22, 70) видано 30000, 00 доларів США, що еквівалентно 145500, 00 грн. на дату видачі. Зазначена обставина не заперечувалася в судовому засіданні представником Відповідача 1. За видачу кредиту Відповідач 1 сплатив Банку комісію згідно умов кредитного договору в сумі 450, 00 доларів США, що еквівалентно 2182, 50 грн. (а.с. 21). 16 лютого 2009 року між Банком та Відповідачем 1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору (а.с.28-29), якою встановлено дату остаточного погашення кредиту 23 жовтня 2032 року, строк кредиту - 293 місяців, тобто збільшено строк користування кредитом, та встановлено, що з 16.02.2009р. процентна ставка складає 10 % річних та діє до 16.02.2010р., а з 17.02.2010р. - встановлюється на попередньому рівні - 13% річних. Судом також встановлено, що 23 травня 2015року між Банком та [PERSON] (надалі - Відповідач 2) укладено договір поруки № 24761/0019/356464 (надалі - договір поруки) (а.с. 24-27), згідно якого Поручитель ([PERSON]) на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язаннями Боржника ([PERSON]), які виникають з кредитного договору в повному обсязі, та у випадку невиконання Боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, несе солідарну відповідальність із Боржником щодо сплати основного боргу, нарахованих процентів, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування можливих збитків та виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі. Договір поруки згідно п. 5.1. набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання Боргових зобов'язань за кредитним договором. Згідно п.п. 3.4., 3.5. договору поруки у випадку невиконання Боржником повністю або частково всіх або окремих Боргових Зобов'язань перед Банком за Кредитним Договором, Банк має право звернутись до Поручителя з письмовою вимогою про виконання Боргових Зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання Боржником Боргових Зобов'язань перед Банком за Кредитним Договором, здійснити виконання Боргових Зобов'язань в обсязі заявленому Банком в письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Банку. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором Відповідач 1 у січні 2015році припинив виконувати свої зобов'язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 15 червня 2015р. складає за кредитом - 27995, 81 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 589558, 98 грн.; в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 183, 13 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 3856, 50 грн.; заборгованість за відсотками - 2036, 80 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 42892, 62 грн.; в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 1807, 46 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 38062, 99 грн. та пеня 2126, 00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 44771, 07 грн. (а.с. 7-10). Представник Відповідача 1 [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що з січня 2015року і по дату судового засідання Відповідач 1 не здійснював жодних платежів по кредитному договору. Судом встановлено, що 18 травня 2015року Банк надіслав Відповідачу 1 вимогу № 114-0-0-0-0/15-31702 про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та Відповідачу 2 вимогу № 114-0-0-0-0/15-31704 про виконання грошових зобов'язання за договором поруки (а.с. 30-31), проте останні вимоги Банку не виконали. Судом також встановлено, що Відповідач 1 двічі у 2014році - 12.11.2014р. та 04.12.2014р., звертався в Банк із проханням провести конвертування кредиту в гривню за курсом 7, 99 грн. за 1 долар США чи надати йому кредитні канікули строком на 2 роки (а.с. 171, 174), проте Банк йому відмовив та запропонував свій варіант виходу із ситуації (а.с. 172-173, 177). Однак, як пояснила представник Відповідача 1 [PERSON], Банк та Відповідач 1 не досягли компромісу. Як вбачається із Висновку № 3561 криміналістичної експертизи з дослідження підписів за матеріалами цивільної справи № 719/407/15-ц, складеного 10 листопада 2015року, встановлено, що підписи від імені [PERSON] (Відповідач 2), розташовані навпроти записів «Поручитель» в нижньому куті кожної сторінки цього договору та на четвертій сторінці в графі «Підпис» розділу 7 «Реквізити сторін» цього договору над записом «Кулій Анатолій Петрович» в Договорі поруки № 2476/0019/356464 від 23.05.2008р., укладеному між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та фізичною особою, громадянином [PERSON], виконані не [PERSON], а іншою особою. Позивач клопотань про проведення експертизи суду не заявляв, жодних додаткових пояснень не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1.ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З аналізу положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо змісту та форми договору. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Підстави припинення поруки передбачені у ст. 559 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. На підставі викладеного, у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у Відповідача 1 виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.06.2015року, становить 32158, 61 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 677222, 67 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 27995, 81 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 589558, 98 грн.; в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 183, 13 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 3856, 50 грн.; заборгованість за відсотками - 2036, 80 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 42892, 62 грн.; в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 1807, 46 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 38062, 99 грн. та пеня 2126, 00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 44771, 07 грн. Згідно ст. 192 ЦК України до грошових коштів віднесено грошову одиницю України гривню та іноземну валюту; іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-190цс15 від 16.09.2015р. статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Отже, відповідно до ст. 192 ЦК України виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тому зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. При цьому, положення ч.2 ст. 192 ЦК України, ч.3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені. Таким чином, стягнення пені має проводитись в національній валюті - гривні. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору з Відповідача 1 слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка утворилася станом на 15.06.2015року, та в цій частині позов підлягає до часткового задоволення, а саме слід стягнути заборгованість за кредитом - 27995, 81 доларів США; в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 183, 13 доларів США; заборгованість за відсотками - 2036, 80 доларів США; в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 1807, 46 доларів США, та пеню - 44771, 07 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку, що оскільки згідно висновку експертизи договір поруки не підписаний Відповідачем 2, тобто відсутня його воля на укладення договору поруки, то договір поруки є неукладеним із Відповідачем 2, тобто між Банком та Відповідачем 2 не виникли договірні зобов'язання, а відтак, в задоволені позову до Відповідача 2 слід відмовити. З врахуванням ст. 88 ЦПК України з Відповідача 1 необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 1827, 00 грн. При цьому, судові витрати в сумі 1827, 00 грн. стягненню з Відповідача 2 не підлягають, оскільки в цій частині позовних вимог судом відмовлено. Окрім того, враховуючи, що Відповідач 2 поніс судові витрати у зв'язку із зверненням Банку із позовом до нього та в подальшому в задоволенні позову в цій частині судом відмовлено, суд приходить до висновку, що з позивача слід стягнути на користь Відповідача 2 понесені ним судові витрати, а саме, витрати на проведення експертизи в сумі 2688, 00 грн.

Outcome: approved