Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (надалі ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал») звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідачки [PERSON], яка змінила прізвище на Кулик, про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 23червня 2007 року між ПАТ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7867,65 грн. зі сплатою 18% річних щомісячними платежами строком повернення до 20 травня 2010року 18 квітня 2012 року ПАТ «Надра» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» уклали договір відступлення права вимоги, на підставі якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором. Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Відповідачка ж не виконала свої зобов'язання за Кредитним договором в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 18 липня 2016 рокузаборгованість відповідачки за кредитним договром складає 12\~391,39 грн., а саме: основний борг 6929,89 грн., штрафні санкції 5461,50 грн. Просив стягнути з відповідачки зазначену суму боргу, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, в письмовій заяві доводи позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що кредит вона брала у 2007 року строком до 20 травня 2010 року, останній платіж здійснила 5 вересня 2008 року в сумі 500 гривень в філію [PERSON] по пр. Перемоги. Після 2008 року філія була закрита, а інші відділення [PERSON] в місті Маріуполі платежі не приймали. Просила застосувати строк позовної давності до вимог позивача. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а також письмову заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 23червня 2007 року між ПАТ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 05/16870025/1355/02, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7867,65 грн. зі сплатою 18% річних та строком повернення до 20 травня 2010року. Згідно п.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) з 01 по 20 число кожного місяця в розмірі 291,35 гривен. Згідно наданої суду копії договору 18 квітня 2012 року між ПАТ «ПАТ «Надра» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги за № 20120418-Г., відповідно до якого «КУА «Прімоколект-Капітал» прийняв належні ПАТ «ПАТ «Надра» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними в Реєстрі Боржників, який погоджений сторонами та викладений в Додатку № 1 до договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК Українивстановлено, що до нового кредитора переходять правапервісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщоінше не встановлено договором або законом. Згідност.517 ЦК Українипервісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, якізасвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржникмає право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ст.516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Зогляду на викладене, позивачнабув права вимоги за кредитним договором укладеним 23червня 2007 року між ПАТ «Надра» та [PERSON] Щодо позовних вимог про стягнення боргу за вказаним кредитним договором суд виходить з наступного Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір є укладеним з моменту передання грошей (ч. 2 ст. 1046 ЦК України) і є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 23 червня 2007 року,ПАТ«Надра» надав позивачці грошові кошти у розмірі 7867,65 грн. на придбайня майна Скутера. Відповідачка [PERSON] не заперечувала отримання кредитних коштів у розмірі визначеному договором. Свої зобовязання за договором [PERSON] повністю не виконала, що також нею не заперечувалось. Як слідує з тексту позовної заяви станом на 18 липня 2016 року заборгованість відповідачки складає 12\~391,39 грн., а саме: основний борг 6929,89 грн., штрафні санкції 5461,50 грн. Проте розрахунок заборгованості в матеріалах справи відсутній. Згідно умов договору позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) з 01 по 20 число кожного місяця в розмірі 291,35 гривен, з остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів не пізніше ніж 20 травня 2010 року. Ухвала суду про витребування у позивача детального розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором залишилась без виконання. Тому суд позбавлений можливості встановити дату здійснення позивачкою, останнього платежу ,в межах кредитного договору.. Разом з тим, строк дії договору сторонами визначено 20 травня 2010 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності починається, зокрема, зі строком дії (припинення дії) договору.За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся до суду 27 липня 2016 року, а строк дії договору сплив 20 травня 2010 року, тобто позивач звернувся до суду за перебігом трирічного строку. Суд наголошує, що позивач ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» набув право вимоги за кредитним договором [PERSON] 18 квітня 2012 року, і саме з цього часу позивачу стало відомо, що строк дії договору укладеного між ПАТ «Надра» та [PERSON] сплив 20 травня 2010 року. Вирішуючи питання про перебіг строку позовної давності, суд виходить з того, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.\~\~ Заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 ЦК України).Тому строк позовної давності є загальним (три роки), а його перебіг починається від дня настання чергового платежу Тому суд дійшов висновку, що перебіг позовної давності для ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» починається з 20 травня 2010 року, з дня припинення дії кредитного договору. З огляду на наведене слід дійти висновку про те, що вимогу до суду про виконання боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку позовної давності у три роки, починаючи з моменту спливу строку кредитного договору, проте позов предявлено 27 липня 2016 року, тобто поза межами строку позовної давності, визначеною ст. 257 ЦК України. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал». \~ Усі висновки суду по даній справі повністю узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, які зокрема викладені в постановах від 06.11.2013 року за № 6-16цс13, за № 6-14цс14 від 19.03.2014 року та за № 6-167цс14від 12.11.2014 року.

Outcome: dismissed