Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Зазначало, що між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів від 24.12.2015 року, відповідно до якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Volkswagen Touareg, н.з. [NUMBER] . 25.11.2016 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Volkswagen Touareg, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Opel Astra, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль Volkswagen Touareg, н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 06.01.17 року особами, винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] та [PERSON] . Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля Volkswagen Touareg, н.з. [NUMBER] , становить 40 408 грн. 74 коп. Згідно умов договору страхування позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 30 908 грн. 74 коп. Отже, після виплати страхового відшкодування у позиача виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в розмірі 15 454 грн. 37 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була забезпечена в ПАТ «Страхова компанія «Еталон» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6877547. 04.06.2019 позивач звернувся з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПАТ «СК «Еталон». Вказана вимога була отримана ПАТ «СК «Еталон» 06.06.2019, що підтверджується повідомленням про вручення. Оскільки, ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПАТ «СК «Еталон» більше, ніж через рік дати ДТП, то у останнього не виник обов`язок виплати страхового відшкодування. Однак, ПАТ «СК «Еталон» жодним чином не відреагувало на вимогу Позивача. У зв`язку з тим, що у ПАТ «СК «Еталон» не виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування на підставі ст. 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 15 454 грн. 37 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 25.11.2016 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Touareg, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Opel Astra, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 17-18). Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 06.01.17 винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-26). Між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів від 24.12.2015 року, відповідно до якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Volkswagen Touareg, н.з. [NUMBER] (а.с. 6-14). Обґрунтовуючи позов, позивач вказував на те, що у ПАТ «СК «Еталон» не виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування на підставі ст. 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» у ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатило страхове відшкодування у розмірі 30 908 грн. 74 коп. (а.с. 31-32, 34). У позові позивач просить стягнути з відповідача суму у розмірі 15 454 грн. 37 коп. Разом з тим, обставин на обґрунтування позовних вимог про стягнення суми у розмірі 15 454 грн. 37 коп. у позові не наведено. Крім того, як установлено судом цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Еталон» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6877547 (а.с. 35). Відповідно до зазначеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50 000 грн. Таким чином, ліміт відповідальності за вказаним договором не перевищує суми, яку позивач просить стягнути з відповідача. 04.06.2019 позивач звернувся з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПАТ «СК «Еталон» (а.с. 36). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон)). Відповідно до ст. 22.1. Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказів того, що ПАТ «СК «Еталон» відмовило у виплаті страхового відшкодування за страховою подією, яка мала місце 25.11.2016 суду не надано. Таким чином, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, визначеній у ст. 3 Закону. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Такий висновок суду узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.18, справа № 755/18006/15-ц. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed