Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору від 20 лютого 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3348,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приват Банк» зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме : надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 08 квітня 2014 року має заборгованість - 24467,96 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавала, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи без участі відповідача, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 20 лютого 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ROS0RK11332768 від 20.02.2006 року, у відповідності до якого остання отримала кредит в розмірі 3348.00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В судовому засіданні встановлено, що Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Зазначене сторонами не оспорюється, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. З моменту отримання кредиту позичальник належним чином не виконувала умови договору, кредит повністю не погасила, відсотки та комісію за користування кредитом не сплатила. Представник позивача надав суду розрахунок заборгованості, у відповідності до якого заборгованість [PERSON] перед банком становить: заборгованість за кредитом у сумі 1146,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 6434,49 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 210,91 грн., пеня у сумі 16676,56 грн., а всього у сумі 24467,96 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості, заборгованості по процентам та комісії підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на наведене, а також беручи до уваги, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, суд приходить до висновку про можливість зменшення пені, а, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, підлягає стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial