Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Представник позивачки звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області у якому зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] подарував житловий будинок по [ADDRESS] своїй дочці, [PERSON] , та сину [PERSON] . [PERSON] на день смерті був зареєстрований та прожив за адресою [ADDRESS] . На день смерті за даною адресою була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею - 0,2500 га. та для ведення особистого селянського господарства площею - 0,5400 га. в по [ADDRESS] . Доказом передачі земельної ділянки у власність [PERSON] являється копія рішення Волосівської сільської Ради народних депутатів від 31.03.1994 року. Державних актів на вищевказані земельні ділянки [PERSON] за життя не виготовив. Відповідно до плану фактичного користування площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку становить - 0,2500 га., для ведення особистого селянського господарства - 0,4680 га., які розташовані по [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка розпорядилася майном померлого чоловіка та в шестимісячний термін фактично прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до довідки Волосівської сільської ради від вона на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця за даною адресою зареєстрованих осіб не було. Після смерті [PERSON] спадкоємцем був її син, [PERSON] . Він у відведений законом термін звернувся до Андрушівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Присадибні земельні ділянки, які [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , він прийняв у спадщину але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] . У відведений статтею 1270 Цивільного кодексу України термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про прийняття спадщини. 24.06.2020 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належні братові, [PERSON] , 1/2 ід. частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до договору про поділ спадкового майна від 04 червня 2020 року та договору про внесення змін до договору спадкового майна від 24 червня 2020 року, [PERSON] після смерті брата [PERSON] успадкувала квартиру [ADDRESS] , та 1/2 ід.ч. житлового будинку [ADDRESS] . Позивач оформила право власності на житловий будинок [ADDRESS] : 1/2 на підставі договору дарування та 1/2 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2021 № 513/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для будівництва обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Ураховуючи вищевикладене [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею - 0,2500 га., яка розташована по [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4680 га., яка розташована по [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті брата, [PERSON] , померлого [INFO] . Судові витрати з відповідача не стягувати. Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, надіслали на адресу суду заяви, в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд встановив: [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). За життя [PERSON] подарував житловий будинок по [ADDRESS] своїй дочці, [PERSON] , та сину [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] на день смерті був зареєстрований та прожив за адресою [ADDRESS] (а.с. 7). На день смерті за даною адресою була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею - 0,2500 га. та для ведення особистого селянського господарства площею - 0,5400 га. в по [ADDRESS] (а.с. 8). Доказом передачі земельної ділянки у власність [PERSON] являється копія рішення Волосівської сільської Ради народних депутатів від 31.03.1994 року Андрушівського району Житомирської області (а.с. 8). Спадкоємицею після смерті [PERSON] є його дружина, [PERSON] , яка розпорядилася майном померлого чоловіка та в шестимісячний термін фактично прийняла спадщину (а.с. 11,13). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки Волосівської сільської ради від вона на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] (а.с. 14). На день смерті спадкодавця за даною адресою зареєстрованих осіб не було (а.с. 14). Після смерті [PERSON] спадкоємцем був її син, [PERSON] . Він у відведений законом термін звернувся до Андрушівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 44). Присадибні земельні ділянки, які [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , він прийняв у спадщину але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 15). У відведений статтею 1270 Цивільного кодексу України термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про прийняття спадщини. 24.06.2020 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належні братові, [PERSON] , 1/2 ід. частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до договору про поділ спадкового майна від 04 червня 2020 року та договору про внесення змін до договору спадкового майна від 24 червня 2020 року, [PERSON] після смерті брата [PERSON] успадкувала квартиру [ADDRESS] , та 1/2 ід.ч. житлового будинку [ADDRESS] . Позивач оформила право власності на житловий будинок [ADDRESS] : 1/2 на підставі договору дарування та 1/2 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 60-136). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2021 № 513/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для будівництва обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно (а.с.25-26,29). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спадкодавець був власником зазначеного у позові спадкового майна, позивачка прийняла спадщину, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку в повній мірі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, як не були виготовлені ще за життя спадкодавця. Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов та визнає за [PERSON] право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею - 0,2500 га., яка розташована по [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4680 га., яка розташована по [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті брата, [PERSON] , померлого [INFO] . Враховуючи клопотання позивачки суд не стягує на її користь з відповідача понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved