Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Представник позивача який діє в інтересах [PERSON], [INFO], звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з цивільним позовом до мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON], [INFO] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], державна реєстрація відомостей про батька дитини були проведені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Мати дитини зловживає спиртними напоями, вихованням та утриманням дитини не займається, застосовує по відношенню до дитини фізичні покарання. Дитина тричі направлялась до КЗ «Мирненсьткий обласний притулок для дітей» Запорізької обласної ради, перший раз 16.07.2007 року, другий 02.08.2013 року, та в трете 10.10.2014 року дитина була влаштована до КЗ «Мирненсьткий обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради з причин бродяжництва, але в ході з'ясування обставин було встановлено, що дитина покинула домівку у зв'язку з жорстоким та агресивним поводженням матері. В діях або бездіяльності відповідачки просліджується явне ухилення від виконання батьківських обов'язків. Відповідачка відвідувала доньку двічі, стосунки між ними незадовільні оскільки сваряться через проблеми алкоголізму матері. За невиконання своїх батьківських обов'язків відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Виходячи з наведеного представник позивача вимушений звернутись до суду для захисту порушених прав неповнолітньої дитини, та просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів аліменти на її утримання. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволені позовних вимог, мотивуючи тим, що вона займається вихованням своєї дитини та приділяє їй достатньо уваги, а те, що дитина покидає домівку з причини того, що вона таким чином висловлює свій протест проти виховання. Ні якого насильства в сім'ї ніхто не застосовує, а слова доньки про те що відповідачка пиячить, не відповідають дійсності і вона це говорить щоб вигадати тому вважає, що позов не підлягає задоволенню. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 23.07.2003 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, [PERSON] народилась [INFO] про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис № 774, та її батьками є мати: [PERSON], [INFO], батько [PERSON], державна реєстрація проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України. (а.с. 5, 6) Згідно характеристики учня 5-го класу Костянтинівської спеціалізованої різнопрофільної школи І-ІІІ ступенів «Прометей», [PERSON], [INFO] навчається в вищевказаному закладі, за час навчання мати на класні збори або не з'являлась, або приходила з алкогольним похміллям, навчанням та вихованням дитини не цікавились.(а.с. 12) Згідно довідки наданою Костянтинівським сільським головою від 19.05.2015 року № 1607, [PERSON], 1970 року народження проживає в [ADDRESS], без реєстрації, та має склад сім'ї: [PERSON], [INFO]. Згідно Акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї [PERSON] від 22.01.2015 року за адресою [ADDRESS], умови проживання сім'ї задовільні, для доньки є місця для сну та підготовки до уроків. (а.с.9) Відповідно до характеристики наданої Костянтинівським сільським головою від 19.05.2015 року відповідачка по справі [PERSON], 1970 року народження, за місцем проживання [ADDRESS], характеризуються незадовільно, ухиляються від своїх батьківських обов'язків, зловживають спиртними напоями, не цікавляться розвитком та здоров'ям доньки. (а.с.8-9) Відповідно до висновку № 01-24/659 від 28.07.2015, орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Дитина тричі направлялась до КЗ «Мирненсьткий обласний притулок для дітей» Запорізької обласної ради, перший раз 16.07.2007 року, другий 02.08.2013 року, та в трете 10.10.2014 року дитина була влаштована до КЗ «Мирненсьткий обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради з причин бродяжництва, але в ході з'ясування обставин було встановлено, що дитина покинула домівку у зв'язку з жорстоким та агресивним поводженням матері. (а.с. 4, 14,15) Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами від 19.12.2008 року) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. В судовому засіданні представником позивача та іншими учасниками процесу які виступали на боці позивача не надали суду жодних документів які б вважались безспірними при їх оцінці, та які б свідчили про відверту антисоціальну поведінку відповідачки, крім характеристик, які мають оціночне поняття. Відповідно до п. 18 вказаною Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, відповідно до статті 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Згідно ч.2 ст. 171 СК України дитина, яка висловити свою думку, має бути вислухана при вирішені спору про позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні була вислухана думка дитини [PERSON], [INFO], яка суду пояснила про мотиви своїх вчинків, та просила суд не позбавляти її матір батьківських прав відносно неї. Опитана у судовому засіданні психолог [PERSON], суду пояснила, що дитина має схильність до фантазування, але при наданні пояснень судові є всі підстави вважати, що дитина говорить правду, і її бажання залишитись з матір'ю є відвертим. Згідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України: мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне а собою серйозні правові наслідки як для батька (матері) так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав лише коли змінити поведінку батьків в кращу сторону не можливо, лише при наявності вини в діях батьків, а саме: бесіди, попередження з боку органів опіки та піклування, органів внутрішніх справ, надання сім'ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності, відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпаний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. За змістом ст. 3,9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набрала чинності для України 27.09.1991, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, Декларація прав дитини від 20.11.1959 містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері. Аналізуючи статті СК України які є підставами позбавлення особи батьківських прав відносно її дитини, суд після з'ясувань обставин справи не знаходить достатніх підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: approved