Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Представник ТОВ «Захід-Фінанс груп» звернувся у вересні 2020р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачів про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 23.10.2012р. у справі 0907/5595/2012 в розмірі 27 414,32 грн. інфляційних втрат та три проценти річних 12 326, 81 грн., нараховані за період з 31.08.2017р. по 31.08.2020р., а також стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 29.05.2014р. у справі 344/4783/14-ц в розмірі 43008,24 грн. та три проценти річних 19 338, 60 грн., нараховані за період з 31.08.2017р. по 31.08.2020р 01.12.2020р. представником позивача подано заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, згідно яких збільшено період стягнення трьох процентів річних до 30.11.2020р., а також здійснено перерахунок суми, яка становить 13 347,19грн. на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 23.10.2012р. у справі 0907/5595/2012 та перерахунок 1903,86 дол.США. на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 29.05.2014р. у справі 344/4783/14-ц. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву за змістом якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не висловився. Відповідачі двічі в судові засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені відповідно до вимог закону. Відзив на позовну заяву не подавали. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення частково позову, виходячи з наступного. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.10.2012р. у справі №0907/5595/2012, яке набрало законної сили 04.02.2013р. було задоволено позов до ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №4206 від 10.04.2008р. в сумі 136798 грн. 83 коп. (а.с.3-3зв). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.08.2019р. у справі 0907/5595/2012 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» на його правонаступника [PERSON] , 30.09.2019 року стягувача [PERSON] замінено на його правонаступника ТОВ «Захід-фінанс груп» (а.с.4-5). Крім того, рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.05.2014р. у справі №344/4783/14-ц, яке набарало законної сили 17.06.2014р., було задоволено позов ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості у розмірі 19513,57 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 214 612 грн. 24 коп. за кредитним договором № 3863 від 01.11.2007 року (а.с.6-7). 21.08.2018р. у цивільній справі 344/4783/14-ц ухвалою Івано-Франківського міського суду замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» на його правонаступника [PERSON] , 26.09.2019р. стягувача [PERSON] замінено на його правонаступника ТОВ «Захід-фінанс груп» (а.с.8-9). Згідно розрахунку інфляційних збитків в період з 31.08.2017р. по 31.08.2020р. сума інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 23.10.2012р. у справі 0907/5595/2012 становить - 27414,32 грн. (а.с.12) та 3-х відсотків річних 12326.81грн. (а.с.13), при цьому з врахуванням збільшених позовних вимог відповідно до розрахунку 3-х відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 31.08.2017 року по 30.11.2020 року складає 13347,19 гривень (а.с.48). Як вбачається із розрахунку інфляційних збитків в період з 31.08.2017р. по 31.08.2020р. сума інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 29.05.2014р. у справі 344/4783/14-ц становить - 43008,24 грн. (а.с.10) та 3-х відсотків річних 19338.60грн. (а.с.11), при цьому з врахуванням збільшених позовних вимог відповідно до розрахунку відсотків за прострочення грошового зобов`язання сума за період з 31.08.2017 року по 30.11.2020 року складає 1903,86 дол.США (а.с.49). Рішення суду не виконані, а заборгованість не погашена, як доводив позивач та не спростовано стороною відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, а відповідно до ч. 2 цієї ж норми зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року N 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Разом з тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти (постанова ВС від 22.06.2020р. у справі №752/10525/16-ц). А тому, інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем 1 та 2 , яке виникло на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 29.05.2014р. у справі 344/4783/14-ц, в розмірі 43008,24 грн. стягненню не підлягають, а позовні вимоги в цій частині не є обґрунтованими. Аналізуючи надані позивачем докази у їх сукупності, судом встановлено, що рішення Івано-Франківського міського суду від 23.10.2012р. та від 29.05.2014р. не виконані, а заборгованість не погашена. Отже, з відповідача 1 на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 23.10.2012р. у справі 0907/5595/2012 та з відповідачів 1,2 три проценти річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 23.10.2012р. та рішення Івано-Франківського міського суду від 29.05.2014р. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1020 гривні 88 копійок. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати слід стягнути солідарно з відповідачів. Окрім цього, оскільки позивачем було недоплачено частину судового збору в розмірі 1081,12 грн., то з відповідачів слід стягнути недоплачений судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial