Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади села Квітневе в особі Бібрської міської ради Львівської області в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Квітневе Жидачівського району є рідною сестрою [PERSON] , померлої в с. Квітневе Жидачівського району [INFO]., встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] в с. Квітневе Жидачівського району на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,7809 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 088775 від 26.03.2001, виданого на підставі рішення ХІІІ сесії Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 № 226 та зареєстрованого за №775. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. покликається на те, що [INFO] померла тітка позивачки по материній лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,7809 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю III-ЛВ №088775 від 26.03.2001. [PERSON] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] . В колишній Баковецькій сільській раді заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. Але фактично [PERSON] проживала до моменту смерті без реєстрації у своєї сестри [PERSON] в [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. [PERSON] сім`ї не мала, а тому на момент її смерті єдиною близькою родичкою була сестра [PERSON] .. Оскільки [PERSON] постійно проживала із сестрою на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалася такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки на території Баковецької сільської ради, площами 1,0922 га та 0,2832 га, належні померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії III-ЛВ №088668, виданого Жидачівською районною радою 26.03.2001 року. Також у склад спадщини увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,7809 га, які вона фактично успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON] , проте юридично не оформила. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 26.08.1993 року, яким все своє майно заповіла своїй дочці і відповідно позивачці - [PERSON] . У визначений законом термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, що стало приводом до заведення спадкової справи №20/2017. 15.03.2018 позивачці видано свідоцтва на право на спадщину за заповітом відносно земельних ділянок площами 1,0922 га та 0,2832 га. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадкові права відносно іншого спадкового майна, а тому 27.05.2020 звернулася до приватного нотаріуса Жидачівського нотаріального округу Медвідь Н.С. для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - [PERSON] , відносно земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,7809 га, однак нотаріус відмовив у його видачі. Причиною відмови стали відсутність доказів прийняття спадщини спадкоємцем, відсутність документів про підтвердження родинних відносин та відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на ім`я спадкодавця. За таких обставин позивачка змушена звертатися до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулася із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 09.06.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 27.07.2021 /а.с.27-28/ 27.07.2021 підготовче судове засідання відкладено на 30.09.2021 року, у зв`язку з потребою позивача уточнити позовні вимоги /а.с.34-35/ Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 30.09.2021 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 15.11.2021 /а.с.42-43/. Розгляд справи по суті відбувся 15.11.2021 року за участю позивачки та її представника. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні 15.11.2021 представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Представник відповідача Бібрської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами справи. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] та зазначили, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] в с. Квітневе Жидачівського району Львівської області. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами 1та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 23.12.2020ку, у книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХIII сесії Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 №226, на гр. [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №088775 від 26.03.2001. Реєстраційний номер 775. Площа земельної ділянки 0,7809 га. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 16/. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №088775 від 26.03.2001, [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,7809 га. /а. с.17/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.01.2012 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Квітневе Жидачівського району Львівської області у віці 76 років /а. с.13/. Згідно довідки Новострілищанської селищної ради №1540 від 4.10.2018, [PERSON] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] . В колишній Баковецькій сільській раді заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. /а. с.14/. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру від 22.02.2021 №63655436, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася /а. с.15/. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.04.1970, виданого повторно, [PERSON] народилася [INFO] в с. Жабокряки Жидачівського району Львівської області, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а. с.10/. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 27.02.1957, виданого повторно, [PERSON] народилася [INFO] в с. Жабокряки Новострілищанського району Дрогобицької області, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а. с.10/. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.06.1962 у, [PERSON] народилася [INFO] в с. Жабокряки Жидачівського району Львівської області, а її матір`ю є [PERSON] , запис про батька - відсутній. /а. с.12/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 16.11.1982, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16.11.1982 у Баковецькій сільській раді Жидачівського району та після одруження дружині присвоєно прізвище Степована /а. с.12/. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26.12.2016 року, [PERSON] померла [INFO] у м. Львові у віці 74 роки /а. с.19/. Відповідно до заповіту від 26.08.1993, посвідченого секретарем виконкому Баковецької сільської Ради народних депутатів Трусь І.А. та зареєстрованого в реєстрі за №47, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] /а.с.20-21/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С. від 15.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №371, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, площею 1,0922 га /а. с.23/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С. від 15.03.2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №372, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, площею 0,2832 га /а. с.22/. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу №5 від 27.05.2020, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Баковецької сільської ради, що належали померлій , а також через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем /а. с.24/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] та, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] в [ADDRESS] . Встановлення факту родинних відносин між тіткою та матір`ю позивачки, а також факт спільного проживання її тітки та матері на час відкриття спадщини, позивачці [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки мати позивачки [PERSON] відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України успадкувала спірні земельні ділянки після смерті сестри [PERSON] , як особа, яка постійно проживала разом і з спадкодавцем на момент смерті, а відтак вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавці своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved