Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Представник позивача, який діє на підставі довіреності, звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS], загальна площа якої становить 62,8 кв.м., а житлова 45,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 03 червня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 червня 2015 року померла [PERSON], бабуся [PERSON], яка проживала за адресою [INFO] (колишня адреса: [ADDRESS], поштову адресу змінено на підставі рішення виконкому Мерефянської міської ради від 10.11.2009, протокол №14). На день смерті разом з нею проживав її син [PERSON], проте він не був зареєстрований в зазначеній квартирі, що підтверджується довідкою голови ОСББ «Мрія» [PERSON] 23 листопада 2015 року помер [PERSON], який являвся батьком [PERSON]. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з квартири [ADDRESS]. 05 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського р-н Харківської обл. щодо оформлення спадкових прав. Проте державний нотаріус [PERSON] письмово відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі - [PERSON], яка померла 03 червня 2015 року на квартиру №10, що знаходиться в сел. Селекційне Харківського району Харківської області, вул. Паркова, буд. 8, через відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відтак, у зв'язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних справ. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Мерефянської міської ради був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява за представника Мерефянської міської ради, де вказано, що міська рада просить розглянути вказану справу у відсутність їх представника та проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON], повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність чи заперечень на позовну заяву до суду не надавала. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи у справі - Першої державної нотаріальної контора Харківського району Харківської області, в судове засідання не зявився. В матеріалах справи міститься заява, за підписом завідувача Першої державної нотаріальної контора Харківського району Харківської області [PERSON], про те, що держнотконтора просить справу розглядати у відсутність їх представника, а рішення прийняти у відповідності до чинного законодавства. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст.11 ЦПК України). Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом з інформації Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 13.09.2017 за №453 встановлено, що згідно архівних матеріалів КП «ХРБТІ» станом на 31.12.2012, право власності на нерухоме майно, а саме, квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстроване в цілому за [PERSON]: -в 1/2 частині на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Бюро приватизації Мерефянської міської [PERSON] народних депутатів від 19.05.1995, згідно з розпорядженням від 19.05.1995, б.№, зареєстрованого у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 03.07.1995 в реєстровій книзі №54, реєстр - 8020; -в 1/2 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 06.01.1998, реєстр №1-16, після померлого [PERSON], про що в Бюро технічної інвентаризації 26.01.1988 внесено запис в реєстрову книгу №74, реєстр 8020. У відповідності до відомостей Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 08.12.2015 за №662, поштову адресу: [ADDRESS], змінено на адресу: [ADDRESS], на підставі рішення виконкому Мерефянської міської ради від 10.11.2009, протокол №14. [PERSON], померла 03 червня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №502321, виданого виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області на підставі актового запису №244 від 18.06.2015. Відтак, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. До закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], а саме, 23 листопада 2015 року помирає [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №519980, виданого виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району, на підставі актового запису №434 від 26.11.2015. З копії інформації за вих.№2533/1 від 17.12.2015, виданої виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району, та копії довідки за вих.№250 від 18.12.2015, виданої Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Мрія», судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що [PERSON], [INFO], син [PERSON], на день смерті останньої мешкав разом з нею за адресою: [ADDRESS], без реєстрації. Як вбачається з копії спадкової справи №656/2015 заведеної Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області після смерті [PERSON], померлої 03 червня 2015 року, що надійшла до суду на виконання ухвали про витребування доказів від 17.02.2017, в матеріалах даної справи міститься: -заява [PERSON] від 22.07.2015, зареєстрована в книзі обліку спадкових справ №1488, про те, що заявник приймає всю спадщину після смерті її рідної тітки [PERSON], яка померла 03 червня 2015 року; -заява [PERSON] від 27.11.2015, зареєстрована в книзі обліку спадкових справ №2574, про те, що заявник приймає всю спадщину після смерті бабусі [PERSON], яка померла 03 червня 2015 року, згідно ст. 1276 ЦК України, у порядку спадкової трансмісії замість її батька [PERSON], що був сином [PERSON], який помер 23 листопада 2015 року, але спадщину після своєї матері не встиг прийняти. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 03 червня 2015 року, до нотаріальної контори звернулися дві особи, а саме, [PERSON] (відповідач у даній справі), яка відноситься згідно ст. 1263 ЦК України, до спадкоємців третьої черги за законом, та [PERSON] (позивач у даній справі), яка згідно положень ст.ст. 1261, 1276 ЦК України, має право спадкувати в порядку спадкової трансмісії як спадкоємець першої черги за законом. Відповідно до частини 2 статті 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. З огляду на викладене, позивач - [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, в порядку спадкової трансмісії, спадкує все майно після смерті [PERSON], померлої 03 червня 2015 року. Враховуючи викладене, суд вважає позивача такою, що набула право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 03 червня 2015 року, на квартиру [ADDRESS], загальна площа якої становить 62,8 кв.м., а житлова 45,6 кв.м. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved