Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Представник позивача звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 31 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач не виконує свої обовязки та станом на 28.02.2015 року має заборгованість 20424,11 грн., яка складається з наступного: -8096,60 грн. заборгованість за кредитом; -9629,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -1249,50 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф( фіксована частина); -948,77 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом на користь банка, а справу розглянути без його участі у заочному порядку. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти його задоволення в частині нарахування заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування кредитом, просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу, так як вона 5 років сплачувала проценти. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову із таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1054 ЦК України передбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що між сторонами 31.10.2008 року був укладений кредитний договір. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді кредитного ліміту на картку, зі сплатою відсотків у розмірі 36% на рік за користування кредитом(а.с.7). Проте, матеріалами справи підтверджується, що Листюк прийняті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого вищевказана сума загальної заборгованості не повернена. З розрахунку суми заборгованості за кредитним договором видно, що загальна сума боргу кредиту складає 20424,11 грн. (а.с.4-6). Згідно статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може буди збільшений у договорі. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п.27 Постанови №5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», Положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за зачвою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення 500 та 948,77 гривень штрафу та 1249,50 гривень заборгованості за пенею та комісією є неправомірними, тому що законодавством не передбачено покладення на боржника подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання. Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості за кредитним договором повинна бути стягнута з відповідача в розмірі 18975,34 грн., куди входить заборгованість за кредитом на суму 8096,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9629,24 грн. та заборгованість за пенею та комісією 1249,50 грн., які з урахуванням наведених обставин слід вважати достатніми грошовими коштами, повязаними з порушенням кредитного зобовязання. Згідно ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved