Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом, який був уточнений, до відповідача з вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що будинок №83 по вул. Військбуд в м. Запоріжжя є власністю територіальної громади м.Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради та знаходиться у господарському віданні комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради. На квартиру [ADDRESS] 15.02.1983 року було видано ордер за 70 КВЧ Запорізького району одво. Зазначена службова квартира була надана гр. [PERSON], її сину [PERSON] та доньці [PERSON]. На цей час в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]Ж та [PERSON] [PERSON] ніколи фактично не мешкав за цією адресою. В квітні 2017 року за участі мешканців зазначеного будинку був складений акт, яким встановлено, що [PERSON] не мешкає за адресою з серпня 2014 року через переїзд, а [PERSON] взагалі не мешкав за цією адресою. Місце їх знаходження невідоме. Враховуючи зафіксований актом від 10.04.2017 б/н факт непроживання - [PERSON] понад 6 місяців без поважних причин за місцем реєстрації, він втратив право користування квартирою №2 по вул. Військбуд 83. Своїми діями відповідач створює власнику нежитлового приміщення та його балансоутримувачу перешкоди в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, тому Запорізька міська рада обґрунтовано звертається до суду за захистом своїх прав і законних інтересів. Реєстрація [PERSON] за адресою, де він фактично не мешкає перешкоджає власнику квартири - територіальній громаді м. Запоріжжя за згодою інших зареєстрованих осіб - [PERSON] та [PERSON] здійснити обмін цієї 3-х кімнатної квартири на іншу двокімнатну, яка більш задовольняє потребам [PERSON] та [PERSON], та цей обмін відповідає інтересам власника. Представник позивача просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №2 в будинку №83 по вулиці Військбуд у м. Запоріжжі та стягнути з відповідача на користь Запорізької міської ради сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив позов задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення суду по справі, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.122). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.27-28, 40-41, 59-60, 69-70, 88-89, 106-107, 120-121). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Представник 3-ї особи - КП «Наше місто» через канцелярію суду 27.06.2017 року надав заяву про розгляд справи без їх участі та проти позовних вимог не заперечують (а.с.36). Представник 3-ї особи - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради через канцелярію суду 13.09.2017 року надав заяву про розгляд справи без їх участі та проти позовних вимог не заперечують (а.с.74). У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що будинок №83 по вул. Військбуд в м. Запоріжжя є власністю територіальної громади м.Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради та знаходиться у господарському віданні комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради (а.с.5). На квартиру [ADDRESS] 15.02.1983 року було видано ордер за 70 КВЧ Запорізького району одво (а.с.6). Зазначена службова квартира була надана гр. [PERSON], її сину [PERSON] та доньці [PERSON]. На цей час в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]Ж та [PERSON] [PERSON] ніколи фактично не мешкав за цією адресою. В квітні 2017 року за участі мешканців зазначеного будинку був складений акт, яким встановлено, що [PERSON] не мешкає за адресою з серпня 2014 року через переїзд, а [PERSON] взагалі не мешкав за цією адресою (а.с.8). Місце їх знаходження невідоме. Враховуючи зафіксований актом від 10.04.2017 б/н факт не проживання - [PERSON] понад 6 місяців без поважних причин за місцем реєстрації, він втратив право користування квартирою №2 по вул. Військбуд 83. Своїми діями відповідач створює власнику нежитлового приміщення та його балансоутримувачу перешкоди в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, тому Запорізька міська рада обґрунтовано звертається до суду за захистом своїх прав і законних інтересів. Реєстрація [PERSON] за адресою, де він фактично не мешкає перешкоджає власнику квартири - територіальній громаді м. Запоріжжя за згодою інших зареєстрованих осіб - [PERSON] та [PERSON] здійснити обмін цієї 3-х кімнатної квартири на іншу двокімнатну, яка більш задовольняє потребам [PERSON] та [PERSON], та цей обмін відповідає інтересам власника. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], зазначила, що з 2005 року проживає за адресою [INFO], знає добре сімю [PERSON] та сімю [PERSON], відповідач [PERSON] виїхав закордон та за адресою м. Запоріжжя, вул. Військбуд, 83/2 не мешкає вже тривалий час. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове право протягом 6 місяців. Згідно ч.2 ст.70 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] фактично не мешкає у вказаній квартирі, що підтверджуються доданими позивачем доказами до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відповідач не мешкає в квартирі понад шести місяців без поважних причин, тому він втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved