Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Прокурор м. Маріуполя, який діє в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області, звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що між Маріупольською міською радою та громадянином [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради від 29.02.2008 року № 5/19-3439 укладено договір оренди земельної ділянки по вул. Волгодонській, 1 в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя площею 0,1002 га та який зареєстровано 10.06.2008 у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі за № 04.08.16200321 та додатковий до нього договір, який зареєстровано 25.07.2011 у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі за № 141233694000079 . Згідно даного договору Маріупольська міська рада передає, а громадянин [PERSON] приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вулиці Волгодонській, 1 в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя площею 0,1002 га. Договір укладено строком на 10 років (до 28.02.2018). Відповідно до п. 4.4. Договору оренди земельної ділянки орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. Згідно з п.4.11. Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більше ніж 120% річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше. Станом на 31.12.2014 заборгованість з орендної плати за землю громадянина [PERSON] перед місцевим бюджетом за період з 30.01.2014 року по 30.12.2014 року складає 28 004, 61 гривень, в тому числі пеня 2 296, 49 грн. Маріупольської міською радою 01.08.2014 року за № 1430 направлено претензію на адресу громадянина [PERSON] про необхідність сплатити заборгованість з орендної плати за землю, однак відповідь на вказану претензію не надходила. Вказане порушення вимог закону спричиняє шкоду інтересам Маріупольської територіальної громади, оскільки порушується порядок виконання державних та місцевих програм щодо раціонального використання земель, розвитку інфраструктури міста. А враховуючи, що бюджети місцевого самоврядування складають єдину бюджетну систему України, дії відповідача порушують такі її основні принципи, як повнота та ефективність та спричиняють шкоду також інтересам держави. Прокурор Маріупольської місцевої прокуратури №1 у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та надала суду пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того суду пояснила, що оплата за оренду земельної ділянки та її розмір визначений договором оренди земельної ділянки, укладений з відповідачем, який погодився з умовами даного договору та не виконує умови договору, тому з боку відповідача порушені договірні правовідносини, які випливають з договору оренди земельної ділянки та які регулюються ЦК України. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду не зявився, його інтереси у судовому засіданні представляв адвокат [PERSON], який позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що відповідач дійсно уклав з Маріупольської міською радою договір оренди земельної ділянки по вул. Волгодонській, 1 в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя площею 0,1002 га. Він особисто підписував даний договір та погоджувався з умовами договору. Вважає укладений ним договір земельної ділянки чинним. Відповідач дійсно не сплачував плату за оренду земельної ділянки, оскільки проходить службу в рядах Української армії, та повинен бути звільнений від оплати за оренду земельної ділянки відповідно до ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою передбачено, що субєкти господарювання звільнені від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, тобто в населених пунктах де провадиться АТО, яким є м. Маріуполь. При цьому зазначив, що в теперішній час відповідач підприємницькою діяльністю не займається, сам земельну ділянку не використовує. Відповідач укладав договір оренди земельної ділянки як фізична особа, а не як особа-підприємець, однак в договорі вказано, що цільовим призначенням земельної ділянки є складування, роздрібної торгівлі у неспеціалізованому магазині (функціонування складу-магазину будівельних матеріалів), що є підставою вважати, що відповідачем укладався договір оренди земельної ділянки для господарювання, внаслідок чого відповідач повинен бути звільнений від оплати за земельну ділянку. Також вважає, що оплата за земельну ділянку є земельним податком та сплачується до Державного бюджету, суть спору полягає в несплаті податку, тому інтереси Маріупольської міської ради не порушені, що є підставою для відмови у задоволені позову. Просив суд відмовити у задоволені позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що між Маріупольською міською радою та [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради від 29.02.2008 року № 5/19-3439 укладено договір оренди земельної ділянки по вул. Волгодонській, 1 в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя площею 0,1002 га, та який зареєстровано 10.06.2008 у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі за № 04.08.16200321 та додатковий до нього договір, який зареєстровано 25.07.2011 у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі за № 141233694000079. В договорі вказано, що цільовим призначенням земельної ділянки є складування, роздрібна торгівля у неспеціалізованому магазині (функціонування складу-магазину будівельних матеріалів) Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 613,81 гривень/кв.м., згідно п.4.1 даного договору. Відповідно до п.п 4.3 Договору, орендна плата за землю сплачується Орендарем у грошовій формі у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки( за рік). Пунктом 4.3 додаткового договору передбачено, що орендна плата за землю сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки (на рік). 29 березня 2011 року орендна плата за землю сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (на рік) (а.с.13). Відповідно до п.п. 4.4, 4.5 Договору оренди земельної ділянки орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. Згідно з п.4.11. Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більше ніж 120% річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше. Станом на 31.12.2014 року заборгованість з орендної плати за землю [PERSON] перед місцевим бюджетом за період з 30.01.2014 року по 30.12.2014 року складає 28 004, 61 гривень, в тому числі пеня 2 296, 49 гривень, яка передбачена п.4.11 основного договору. (а.с.16-17). Маріупольської міською радою 01.08.2014 за № 1430 направлено претензію на адресу [PERSON] про необхідність сплатити заборгованість з орендної плати за землю, однак відповідь на вказану претензію не надходила (а.с.14). Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки. Статтею 21 даного закону передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Сторони у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі, відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», несуть відповідальність згідно із законом та договором. Відповідно до вимог ч.1 п.«в» ст. 96 Земельного Кодексу України, громадянин [PERSON] повинен своєчасно сплачувати орендну плату. Відповідно до ст. 14.1.136. Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності це обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Субєктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. З урахуванням вищенаведених норм права та з урахуванням того, що відповідачем орендна плата за користування земельною ділянкою в повному обсязі та своєчасно не сплачена, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь Маріупольської міської ради Донецької області заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 28004, 61 гривень, у тому числі пені у розмірі 2296,49 гривень. При цьому суд вважає позицію відповідача та його представника щодо звільнення відповідача від оплати оренди земельної ділянки відповідно до ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вимоги якої звільняють субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, необгрунтованною, оскільки відповідач [PERSON] не є субєктом господарювання в сенсі ст. 55 ГК України, так як не здійснює господарську діяльність та не зареєстрований відповідно до закону як підприємець, про що стверджував представник відповідача у судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що не має підстав для його звільнення від плати за користування земельною ділянкою, що є також підставою для задоволення позовних вимог позивача. Також суд вважає, що немає правового підґрунтя позиція відповідача та його представника щодо непорушення інтересів Маріупольської міської ради, так як в даному випадку ведеться мова про несплату земельного податку, що є підставою для відмови у задоволені позову, оскільки позовні вимоги стосуються договірних правовідносин, які виникають з договору оренди земельної ділянки, який було укладено між [PERSON] та Маріупольською міською радою - субєктом права власності на дану земельну ділянку відповідно до ст. 80 ЗК України, умови якого не виконує відповідач, внаслідок чого порушує права та інтереси орендодавця в особі позивача, який не отримує оплату за користування відповідачем земельної ділянки, що є порушенням його прав та інтересів, за захистом яких звернувся прокурор. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 280,05 гривень.

Outcome: approved