Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19 лютого 2013 року у розмірі 11983,37 грн. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.12.2017 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 11983 грн. 37 коп., що складається з 1617,87 заборгованість за кредитом, 9318,67 грн. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 546,83 грн. штрафу (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом подання останньою анкети-заяви на відкриття рахунку і встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідно до якого відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно пункту Умов та правил надання банківських послуг, що визначають умови укладеного сторонами договору, Банк видає Клієнту картку, її вид визначається в пам'ятці Клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, вказана в заяві. Зі змісту анкети-заяви, поданої відповідачем про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідачу було видано картку 19.02.2013 року. Подавши відповідну заяву відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає укладений між нею та позивачем договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і надала право банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що після укладення договору відповідач користувалася кредитними коштами, отриманими нею за договором у результаті чого виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1617,87 грн. (а.с.5)., а також з штрафів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору (відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору) Отже, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Згідно з пунктом 1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити Винагороду Банку. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З наданого суду розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 19 лютого 2013 року, вбачається, що відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 31.12.2017 року виникла прострочена заборгованість у розмірі 11983,37 грн. з яких: 1617,87 грн. - заборгованість за кредитом, 9318,67 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 1046,83 грн. - штрафи. Оскільки розрахунок заборгованості по кредиту проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного кредитного договору, вказаний розрахунок приймається судом до уваги. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: approved