Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Прокуратура Бериславського району звернулась до суду з зазначеним позовом в інтересах держави, в особі Херсонської обласної клінічної лікарні до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального провадження, який обґрунтовує тим, що [PERSON] приблизно о 15-00 годині перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поблизу подвір'я за адресою: [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклої сварки, умисно наніс один удар черевком металевої лопати по голові [PERSON], в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої черепно-мозгової травми, перелом кісток склепіння черепа, забиття головного мозку, субдуральної гематоми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні з 12.07.2013 року по 16.07.2013 року. Згідно довідки лікарні за цей час на лікування потерпілого закладом витрачено грошові кошти в сумі 1019,40 гривень, які до цього часу залишаються невідшкодованими. Згідно вироку Бериславського районного суду від 18.12.2013 року [PERSON] засуджено за ст.. 121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі з відбуванням покарання у КВУ закритого типу. Просить стягнути з [PERSON] шкоду завдану державі в особі Херсонської обласної клінічної лікарні в розмірі 1019,40 гривень. В судовому засіданні прокурор Ващенко О.Д. наполягала на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просила стягнути з [PERSON] шкоду завдану державі в особі Херсонської обласної клінічної лікарні в розмірі 1019,40 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти стягнення з нього шкоди завдану державі на користь Херсонської обласної клінічної лікарні в розмірі 1019,40 гривень, посилаючись на те, що шкоду відшкодувати зможе знаходячись на волі. Також зазначив, що сам особисто на полягав на тому, щоб потерпілий [PERSON] пройшов курс лікування, але останній відмовлявся. Коли він спричинив потерпілому тілесні ушкодження, сам особисто викликав йому карету швидкої допомоги. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини: 18.12.2013 року вироком Бериславського районного суду було засуджено [PERSON] за ст.. 121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі з відбуванням покарання у КВУ закритого типу, за те, що він приблизно о 15-00 годині перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поблизу подвір'я за адресою: Херсонська область Бериславський район [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклої сварки, умисно наніс один удар черевком металевої лопати по голові [PERSON], в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, які віднесені до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Усі інші обставини, в тому числі розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, може бути доведений сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі в загальному порядку. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання матеріальної шкоди іншій особі, згідно з ч.2 ст.16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків. Відповідно до постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року з змінами і доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», шкода заподіяна злочином підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Згідно довідки Херсонської обласної клінічної лікарні [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії з 12.07.2013 року по 16.07.2013 року, тривалість лікування 4 ліжко-дня, вартість лікування за 1 ліжко - день - 254,85 гривень, вартість лікування за весь період - 1019,40 гривень. Згідно ст.. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1206 ЦК України, п.п. 1,4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, сума витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад, у сумі фактичних витрат з винних осіб, тобто з відповідача по справі [PERSON] На підставі постанови №6 Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року з змінами і доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved