Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилався на те, що позивачка є власником квартири [ADDRESS]. 01.07.2010 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір піднайму однієї житлової кімнати згаданої квартири. Строк дії договору та плата за її користування у договорі не визначались. З червня 2015 року відповідач не проживає у спірній квартирі та не користується нею. На підставі наведеного, посилаючись на норми матеріального права, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, крім того пояснив, що відповідач довгий час у квартирі не проживає та не користується нею. Щодо розгляду справи без участі відповідача та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації. Про причини своєї неявки суд не повідомив. З публікацією оголошення про виклик до суду у засобах масової інформації , відповідач рахується повідомленим належним чином про судове засідання. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивачки не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі -продажу позивачці на праві власності належить спірна квартира. (а/с 6). Відповідно до договору №2 піднайму житлового приміщення від 01.07.2010 року, позивачка здала у піднайм відповідачу одну житлову кімнату в квартирі [ADDRESS] Відповідно до п.8 цього ж договору, піднаймач [PERSON] не набуває самостійного права на житлову площу. Ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав згідно вказаної статті є припинення дії яка порушує право та відновлення становища яке існувало до порушення. Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено , що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правила, що містяться в статті 321 Кодексу повторюють зміст частин 4 та 5 ст. 41 Конституції України. Відповідач зареєстрований у згаданій квартирі як піднаймач на підставі договору піднайму, що підтверджується довідкою ПП «Житлосервіс»./а.с.7/ . Згідно зі ст. 71 ЖКУ - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] у зв'язку з його відсутністю за вказаною адресою понад шість місяців. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved