Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Прокурор Богуславського району Київської області звернувшись до суду з даним позовом, просить: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області від 25.12.2012 року № 208/17 в частині визначення об'єктом права комунальної власності територіальної громади міста нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав; визнати незаконним та скасувати рішення тридцять дев'ятої сесії шостого скликання Богуславської міської ради № 777-39-VI від 29.11.2013 року «Про включення до переліку об'єктів, які належать територіальній громаді м. Богуслав та які планується реалізувати протягом 2013 року» в частині включення нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав до переліку об'єктів, які планується реалізувати протягом 2013 року шляхом продажу через аукціон; визнати незаконним та скасувати рішення тридцять дев'ятої сесії шостого скликання Богуславської міської ради № 778-39-УІ від 29.11.2013 року «Про реалізацію нерухомого майна, належного територіальній громаді міста» в частині надання дозволу на відчуження нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав Київської області; визнати недійсним біржовий контракт купівлі-продажу № 76 від 25.12.2013 року, укладений між Богуславською міською радою та [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав, укладений 08.01.2014 року між Богуславською міською радою та [PERSON]; витребувати із незаконного володіння [PERSON] нежитлове приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав на користь Богуславської районної ради Київської області. В обґрунтування зазначених вимог прокурор посилається на те, що нежитлове приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав до прийняття рішення виконавчим комітетом Богуславської міської ради Київської області від 25.12.2012 року № 208/17 про визначення цього приміщення об'єктом права комунальної власності територіальної громади міста, перебувало у спільній власності територіальних громад Богуславського району, оскільки з 1996 року адміністративне приміщення загальною площею 152,98 кв.м. в добудові до 70-квартирного житлового будинку по [ADDRESS] було передано від МБО «Агробуд» до Богуславського району теплових мереж та в послідуючому перебувало у комунальній власності Київської обласної ради. Рішенням двадцять п'ятої сесії п'ятого скликання Київської обласної ради від 23.07.2009 року № 538-25-У «Про передачу Комунального підприємства Київської обласної ради «Богуславтепловодопостачання» із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області до спільної власності територіальних громад сіл та міст Богуславського району було передано Комунальне підприємство «Богуславтеплопостачання». Рішенням тридцять четвертої сесії п'ятого скликання Богуславської районної ради № 318-34-У від 09.10.2009 року затверджено акт приймання-передачі КП КОР «Богуславтепловодопостачання» із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області до спільної власності територіальних громад Богуславського району. Відповідно до вказаного акту у спільну власність територіальних громад Богуславського району передано адміністративне приміщення по [ADDRESS] в м. Богуслав площею 152,98 кв.м. З рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради від 25.12.2012 року № 208/17 вбачається, що нежитлове приміщення по [ADDRESS], приміщення №8, в м. Богуслав більше 20 років утримувалось за рахунок коштів міського бюджету, використовувалось в цілях та інтересах громади міста. Однак дане нежитлове приміщення у володінні Богуславської міської ради фактично не перебувало і відповідач жодним чином майно не утримував та не використовував в цілях та інтересах громади міста. На порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316 ч. 1, 328 ЦК України, ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет Богуславської міської ради неправомірно постановив оскаржуване рішення, оскільки не наділений повноваженнями щодо визначення об'єктів прав комунальної власності територіальної громади та не скористався правом визнання права власності на спірний об'єкт у судовому порядку за набувальною давністю відповідно до вимог ст. 344 Кодексу або ж визнання об'єкта безхазяйною річчю відповідно до вимог ст. 335 Кодексу. Також на переконання прокурора рішення тридцять дев'ятої сесії шостого скликання Богуславської міської ради № 777-39-VI від 29.11.2013 року в частині включення до переліку об'єктів, які планується реалізувати протягом 2013 року шляхом продажу через аукціон, нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав та рішення №778-39-УІ від 29.11.2013 року в частині надання дозволу на відчуження вказаного приміщення є незаконними, оскільки об'єктом нерухомості розпорядився не власник, внаслідок чого Богуславська міська рада вийшла за межі своїх повноважень та порушила вимоги статей 317, 319 ЦК України. Позовні вимоги про визнання недійсним біржового контракту від 25.12.2013 року та договору купівлі - продажу від 08.01.2014 року є похідними від первісних позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради №208/17 від 25.12.2012 року, визнання незаконними та скасування рішення сесії Богуславської міської ради № 777-39-VI від 29.11.2013 року «Про включення до переліку об'єктів, які належать територіальній громаді м. Богуслав та які планується реалізувати протягом 2013 року» та рішення сесії Богуславської міської ради 778-39-УІ від 29.11.2013 року «Про реалізацію нерухомого майна, належного територіальній громаді міста», які прийняті з порушенням норм законодавства, а тому прокурор вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання недійсним біржового контракту та договору купівлі - продажу, оскільки визнання незаконним та скасування рішень сесії Богуславської міської ради № 777-39-УІ та 778-39-VI, на підставі яких було укладені спірні правочини, не породжує жодних прав та обов'язків, окрім тих, що пов'язані з його недійсністю. Посилаючись на положення ст. 388 ЦК України прокурор просить витребувати із незаконного володіння [PERSON] нежитлове приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав на користь Богуславської районної ради Київської області. В судовому засіданні прокурор Бузинний В.С. позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази. Представник Богуславської районної ради Олексенко А.С. в судовому засіданні просила задовольнити позов прокурора Богуславського району, оскільки вимоги прокурора обґрунтовані на вимогах закону та підтверджені належними доказами. Представники відповідача Богуславської міської ради Бондаренко Г.В. і Гавяда О.І. в судовому засіданні позов не визнали і пояснили суду, що прокурором Богуславського району акцентовано увагу на те, що спірним об'єктом розпорядився не власник цього майна, що не відповідає дійсності, оскільки на момент вчинення правочину Богуславська міська рада підтвердила своє право власника на відчуження майна, нежитлового приміщення 8 в будинку [ADDRESS], свідоцтвом про право власності на нерухоме майно з індексним номером 16611705 від 23.01.2014 року, виданого Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області. Крім того, право власності на спірний об'єкт визнано рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради № 38/2 від 29.02.2012 року, яке оскаржувалось в судовому порядку, але рішенням Господарського суду Київської області від 27 серпня 2012 року у справі № 17/059-12 вказане рішення про визнання права власності за територіальною громадою міста - залишено чинним. Рішення виконкому № 208/17 від 25.12.2012 року повністю дублює суть рішення виконкому № 38/2 від 29.02.2012 року, і прийняте лише з метою дотримання формальностей, необхідних для видачі свідоцтва. Отже, Богуславська міська рада мала право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила суду, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності набуття права власності на новостворене нерухоме майно на підставі ч. 2 ст. 331 ЦК України територіальною громадою Богуславського району в особі Богуславської районної ради, а посилання у позивача на договір про дольову участь в добудові 70-ти квартирного житлового будинку в [ADDRESS] від 16.06.1995 року та акт прийомки-передачі основних фондів не є підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно у розумінні ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також представник відповідача зазначила, що її довіритель [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В., є власником нежитлового приміщення, що розташоване за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до п.8 вищевказаного договору Продавець (Богуславська міська рада) засвідчив, що дане нежитлове приміщення не продане, не подароване, не заставлене, в спорі та під арештом не перебуває, в оренду не здане. Вказаний договір укладений у письмовій формі, посвідчений нотаріально, сторони правочину мали необхідний обсяг цивільної правоздатності, а тому підстав для визнання договору купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала заперечення, в яких позов не визнала та просила розглядати справу без її участі. Представник третьої особи комунального підприємства Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання» Кузнєцова Г.М. висловила думку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими на вимогах закону та підтверджені достатніми належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд, заслухавши прокурора, представника Богуславської районної ради, представників відповідача Богуславської міської ради, представника відповідача, представника третьої особи, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради № 208/17 від 25.12.2012 року визначено об'єктом права комунальної власності територіальної громади міста нежитлове приміщення по [ADDRESS], приміщення №8, в м. Богуслав. Рішенням тридцять дев'ятої сесії шостого скликання Богуславської міської ради № 777-39-VI від 29.11.2013 року «Про включення до переліку об'єктів, які належать територіальній громаді м. Богуслав та які планується реалізувати протягом 2013 року» нежитлове приміщення по [ADDRESS], приміщення №8, в м. Богуслав включено до переліку об'єктів, які планується реалізувати протягом 2013 року шляхом продажу через аукціон. Рішенням тридцять дев'ятої сесії шостого скликання Богуславської міської ради №778-39-УІ від 29.11.2013 року «Про реалізацію нерухомого майна, належного територіальній громаді міста» надано дозвіл на відчуження нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення №8, в м. Богуслав. 25.12.2013 року між Богуславською міською радою та [PERSON] на Товарній біржі «Універсальна-нова» укладено біржовий контракт № 76 про купівлю [PERSON] нежитлового приміщення по [ADDRESS] (прим. № 8). Загальна вартість за контрактом, відповідно до п. 2.1 цього контракту, складає 167 100, 00 гривень. 28.01.2014 року між Богуславською міською радою та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, відповідно до якого територіальна громада міста Богуслав в особі Богуславської міської ради передала у власність (продала), а [PERSON] прийняв у власність (купив) нежитлове приміщення 1996 року забудови, загальною площею 160,7 кв.м. по [ADDRESS], приміщення №8, в м. Богуслав. Вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. Перевіряючи законність оскаржуваних прокурором рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради, рішень Богуславської міської ради та укладених біржового контракту і договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, судом встановлено, що органом місцевого самоврядування було порушено вимоги Конституції України та Законів України, якими регулюються спірні правовідносини. Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного Кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однак, виконавчий комітет Богуславської міської ради прийняв у комунальну власність спірне нежитлове приміщення з порушенням процедури, передбаченої законом та не маючи на це повноважень. Повноваження виконавчого комітету міської ради передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема стаття 29 цього закону визначає чіткий перелік повноважень щодо управління комунальною власністю. Однак виконавчий комітет органу місцевого самоврядування не наділений повноваженнями щодо визначення об'єктів права комунальної власності територіальної громади. Не передбачені ці повноваження і будь-яким іншим законодавчим актом України. Крім цього, відповідач не скористався також правом визнання права власності на спірний об'єкт у судовому порядку за набувальною давністю відповідно до вимог ст. 344 ЦК України або ж визнання об'єкта безхазяйною річчю відповідно до вимог ст. 335 ЦК України. Зі змісту рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради від 25.12.2012 року № 208/17 вбачається, що нежитлове приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав, більше 20 років утримувалось за рахунок коштів міського бюджету, використовувалось в цілях та інтересах громади міста. Однак, в судовому засіданні встановлено, що спірне нежитлове приміщення у володінні Богуславської міської ради ніколи не перебувало і відповідач не надав суду доказів, що це майно ним утримувалось та використовувалось в цілях та інтересах громади міста. Натомість, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено факт володіння та користування нежитловим приміщенням по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав третьою особою комунальним підприємством Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання». Зокрема, цей факт підтверджується наступними доказами. Рішенням виконавчого комітету Богуславської районної ради народних депутатів № 149 від 12.07.1985 року, яким надано згоду на відвід земельної ділянки площею 0,9 га під будівництво 70-квартирного жилого будинку з молочною кухнею Богуславському міжгосподарському шляхово-будівельному управлінню за рахунок земель колгоспу «Україна», розташованих в м. Богуслав. В подальшому 16.06.1995 року між генеральним забудовником Богуславським МБО «Агробуд» (Забудовник) та замовником будівництва підприємством теплових мереж району (Дольовик) укладено договір на дольову участь в добудові 70-квартирного житлового будинку в [ADDRESS]. Відповідно до умов вказаного договору Дольовик в рахунок оплати вартості приміщення виконує роботи по газифікації котельної та передає реконструйовану котельну до 15.10.1995 року. Розпорядженням голови Богуславської районної державної адміністрації від 03.07.1996 року № 185а надано дозвіл на реконструкцію приміщення молочної кухні під житловий будинок в м. Богуслав та доручено будівельному виробничому кооперативно-орендному підприємству «Агробуд» виготовити проектно-кошторисну документацію на перепрофілювання вказаного приміщення. Цим же розпорядженням доручено створити спілку підприємств-дольовиків, за кошти яких провести реконструкцію приміщення. Розпорядженням голови Богуславської районної державної адміністрації від 05.11.1996 року затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта по [ADDRESS]. Відповідно до вказаного акту проведено реконструкцію молочної кухні в 7-ми квартирний житловий будинок. Цього ж року між головою Богуславського МБО «Агробуд» та начальником районних теплових мереж складено акт, відповідно до якого МБО «Агробуд» передано обладнання газової котельні, а районній тепловій мережі передано адміністративне приміщення в добудові до 70-квартирного житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею 152,98 кв.м. Факт передачі в 1996 році спірного нежитлового приміщення від МБО «Агробуд» до підприємства теплових мереж району, правонаступником якого є комунальне підприємство Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання», підтвердили в судовому засіданні свідки: [PERSON], який на той час працював керівником підприємства теплових мереж району; [PERSON], який працював на той час міським головою, а потім керівником комунального підприємства Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання»; [PERSON], який працював головним бухгалтером МБО «Агробуд»; [PERSON], яка на той час працювала заступником головного бухгалтера МБО «Агробуд»; [PERSON], яка працювала заступником голови Богуславської районної державної адміністрації. Свідок [PERSON] також пояснив суду, що нежитлове приміщення в добудові до 70-квартирного житлового будинку по [ADDRESS] було передано підприємству теплових мереж району в недобудованому стані без штукатурки, полів, оздоблювальних робіт і спеціального обладнання. Потім за власні кошти підприємство здійснило добудову нежитлового приміщення і в ньому розмістили адміністрацію підприємства та бухгалтерію, де вони знаходяться по даний час. Рішенням дванадцятої сесії п'ятого скликання Богуславської районної ради № 140-12-У від 27.04.2007 року надано згоду на прийняття у спільну власність територіальних громад Богуславського району з обласної власності, комунального підприємства Київської обласної ради «Богуславтепловодопостачання». Рішенням двадцять п'ятої сесії п'ятого скликання Київської обласної ради від 23.07.2009року № 538-25-У «Про передачу Комунального підприємства Київської обласної ради «Богуславтепловодопостачання» із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області до спільної власності територіальних громад сіл та міст Богуславського району передано Комунальне підприємство «Богуславтеплопостачання». Відповідно до п. 3 вказаного рішення право власності на Комунального підприємства Київської обласної ради «Богуславтепловодопостачання» виникає у територіальних громад сіл та міста Богуславського району в особі Богуславської міської ради з дати підписання акта приймання-передачі. Рішенням Богуславської районної ради № 318-34-У від 09.10.2009 року затверджено акт приймання-передачі КП КОР «Богуславтепловодопостачання» із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області до спільної власності територіальних громад Богуславського району. Відповідно до вказаного акту у спільну власність територіальних громад Богуславського району передано адміністративне приміщення по [ADDRESS] в м. Богуслав площею 152,98 кв.м. Таким чином, вищевказані докази підтверджують факт, що спірним нежитловим приміщенням на час прийняття виконавчим комітетом Богуславської міської ради рішення №208/17 від 25.12.2012 року про визначення об'єктом права комунальної власності територіальної громади міста нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав, правомірно володіло та користувалося комунальне підприємство Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання». Щодо неправомірності рішення тридцять дев'ятої сесії шостого скликання Богуславської міської ради № 777-39-VI від 29.11.2013 року в частині включення до переліку об'єктів, які планується реалізувати протягом 2013 року шляхом продажу через аукціон нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення № 8 в м. Богуслав та №778-39-УІ від 29.11.2013 року в частині надання дозволу на відчуження вказаного приміщення, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Разом з тим, об'єктом нерухомості розпорядився не власник, внаслідок чого Богуславська міська рада вийшла за межі своїх повноважень та порушила вимоги статей 317, 319 ЦК України. Крім того, законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» в ст. 1 визначено, що право комунальної власності це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на момент прийняття рішення від 20.09.2013 року №734-37- VI) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір з купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Таким чином, повноваження органів місцевого самоврядування з розпорядження об'єктами права комунальної власності, можуть бути реалізовані лише тоді, коли дані об'єкти перебувають у розпорядженні та власності територіальної громади. Отже, суд приходить до висновку та вважає доведеною позицію прокурора з приводу того, що рішення Богуславської міської ради № 777-39-VI від 29.11.2013 року в частині включення до переліку об'єктів, які планується реалізувати протягом 2013 року шляхом продажу через аукціон нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення № 8 в м. Богуслав та №778-39-УІ від 29.11.2013 року в частині надання дозволу на відчуження вказаного приміщення прийняті з порушенням норм чинного законодавства України. Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої відповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він перечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст. 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Оскільки, судом встановлено, що оскаржувані рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради №208/17 від 25.12.2012 року, рішення Богуславської міської ради № 777-39-VI від 29.11.2013 року та № 778-39-VI від 29.11.2013 року, прийняті з порушенням норм законодавства, суд вважає, що позовні вимога прокурора про визнання незаконними та скасування вказаних рішень є обґрунтованою та законною, підтвердженою належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відтак, вирішуючи спір про визнання недійсним договору необхідно встановити наявність саме тих обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, та настання відповідних наслідків. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно зі ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позовні вимоги про визнання недійсним біржового контракту від 25.12.2013 року та договору купівлі - продажу від 08.01.2014 року є похідними від первісних позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради №208/17 від 25.12.2012 року та вимог про визнання незаконними та скасування рішення сесії Богуславської міської ради № 777-39-VI від 29.11.2013 року «Про включення до переліку об'єктів, які належать територіальній громаді м. Богуслав та які планується реалізувати протягом 2013 року» та рішення сесії Богуславської міської ради 778-39-УІ від 29.11.2013 року «Про реалізацію нерухомого майна, належного територіальній громаді міста», які прийняті з порушенням норм законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги прокурора про визнання недійсним біржового контракту та договору купівлі - продажу, оскільки визнання незаконним та скасування рішень сесії Богуславської міської ради № 777-39-УІ та 778-39-VI в частині, на підставі яких було укладені спірні правочини, не породжує жодних прав та обов'язків, окрім тих, що пов'язані з його недійсністю. Зважаючи на те, що в судовому засіданні встановлено, що спірним об'єктом нерухомості розпорядився не власник і Богуславська міська рада в даному випадку явно вийшла за межі своїх повноважень на порушення вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України, п. 30 ч. 1 ст. 26, п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», то як наслідок вимоги прокурора про витребування із незаконного володіння [PERSON] нежитлового приміщення по [ADDRESS], приміщення №8 в м. Богуслав на користь Богуславської районної ради Київської області також підлягають задоволенню. При цьому суд враховує положення ст. 388 ЦК України, якою визначено, що у разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved