Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Представник позивачів звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частки земельної ділянки з кадастровим номером 2324581400:01:003:0025, яка розташована на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області та надана для ведення фермерського господарства, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП №008864 від 28.01.1998 року, що, відповідно до заповіту від 17.11.2016 року реєстровий номер №75, складає по 7,55 га, а також за позивачами [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частки вищевказаної земельної ділянки, що складає по 3,775 га. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі, на належну йому земельну ділянку, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №008864 від 28.01.1998 року. За часів життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачам частини земельних ділянок у гектарах. Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримали відмову в оформленні права власності на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю у позивачів правовстановлюючих документів, які підтверджують право на кожні земельні ділянки, які заповідані спадкодавцем. За таких обставин, позивачі вимушені звернутися до суду з заявленими вимогами. Ухвалою Приазовського районного суду від 01 лютого 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання, витребувано у приватного нотаріуса Приазовського районного нотаріального округу ГТУЮ у Запорізькій області Коверзнєва Сергія Васильовича копію спадкової справи: після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 04 лютого 2021 року від приватного нотаріуса Приазовського районного нотаріального округу ГТУЮ у Запорізькій області Коверзнєва Сергія Васильовича надійшла витребувана судом спадкова справа. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило, відповідачем відзиву на позовну заяву не було надано. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивачів на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнають. Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 23/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої крім іншого, входять земельна ділянка з кадастровим номером 2324581400:01:003:0025, яка розташована на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, про що свідчить копія Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №008864 від 28.01.1998 року /а.с. 26/ та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 33/. Згідно до заповіту від 17 листопада 2016 року /а.с. 27/ спадкоємцями вказаної земельної ділянки є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - позивачі по справі, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 8/ позивачем відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю у позивачів правовстановлюючих документів, які підтверджують право на кожні земельні ділянки, які заповідані спадкодавцем. Згідно статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, з урахуванням доказів, наявних в матеріалах справи, визнання позову відповідачем, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивачів. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 5511,50 гривень, що перевищує розміру судового збору для звернення до суду з заявленими позовними вимогами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір повертається, у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Таким чином, суд вважає, що у зв`язку надмірно сплаченим судовим збором, слід повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету суму судового збору у розмірі 4409,09 гривень, згідно квитанції № 0.0.1971878133.1 від 12.01.2021 року.

Outcome: approved