Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 04.09.2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1542; після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «[PERSON]»; визнати за позивачем та відповідачем право власності в порядку поділу майна подружжя на ? частину однокімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 16,5 кв.м. загальною площею 32,7 кв.м.; на ? частину автомобіля KIA Rio, кузов № [NUMBER], двигун № [NUMBER], рік випуску 2011, державний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.09.2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1542. Спільне життя з відповідачем в них не склалося, через різні погляди на життя. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені з 05.11.2014 року, а тому вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. За час сумісного проживання в шлюбі сторонами було придбано наступне майно: однокімнатна квартира [ADDRESS], вартістю 23700 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 18.06.2015 року складає 513 105 грн.; автомобіль KIA Rio 1,6 ЕХ 4dr 5 M/T DYS4D2615G; конфігурація: DYEXTH01 TOP; колір RHM глянсове срібло; кузов № [NUMBER], двигун № [NUMBER], рік випуску 2011, державний номер [NUMBER], вартістю 133 600 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі та без участі позивача. В своїй заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав повністю та проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.09.2004 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1542. Примирення між сторонами неможливе. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з 05.11.2014 року. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторонами за час перебування в зареєстрованому шлюбі було придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS] за договором купівлі-продажу квартири від 17.06.2009 року укладено між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коваль О.Є., за реєстрованим № 934, яка згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зареєстрована за [PERSON]. Крім того, за час сумісного проживання сторонами придбано автомобіль KIA Rio, 2011 року випуску, кузов № [NUMBER], двигун № [NUMBER], державний номер [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, вартість його на момент припинення шлюбних стосунків. За таких обставин, суд визнає, що спірні квартира та автомобіль належать [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, а саме по ? кожному. Позовна вимога позивача про визнання за відповідачем права власності на ? частину спірної квартири та автомобіля в порядку спільного сумісного майна подружжя задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України [PERSON] має право самостійно, звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3897 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial