Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Прокурор міста Лисичанська Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської комунальної лікувальної профілактичної установи «Центральна міська лікарня ім. Титова» звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді, згідно ч. 4 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», є заподіяння державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. Частиною 7 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 29.09.2014 року [PERSON], [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказаним вироком встановлено, що 08 червня 2013 року, приблизно о 15 годині, обвинувачений [PERSON], керуючи автомобілем Ford Sierra, реєстраційний номер ВВ 4150 AO, рухаючись всередині будівлі станції технічного обслуговування TOB «Омега-Авто», розташованої в місті Лисичанську, вул. Першотравнева, 98А, грубо порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, які визначають, що «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», переплутав педаль гальм з педаллю у керування, внаслідок чого автомобіль різко збільшив швидкість та скоїв наїзд на слюсаря по ремонту автомобілів [PERSON], який знаходився попереду автомобіля. В результаті цієї пригоди [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток обох гомілок в середній третині, садна гомілок, змішані контрактури колінних суглобів 1 ст., гомілковостопних суглобів 1-2 ст., які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 427 від 16.10.2013 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я. У зв'язку з вказаними тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Центральної міської лікарні ім. Титова з 08.06.2013 р. по 09.10.2013 р. Сума витрат Центральної міської лікарні ім. Титова на лікування потерпілого, склала 14 488 грн. 17 коп., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, [PERSON] Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до винної фізичної особи у розмірі коштів, витрачених на лікування особи. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Сумарно на лікування [PERSON] Лисичанською комунальною лікувальною профілактичною установою «Центральна міська лікарня ім. Титова» витрачено кошти в сумі 14 488 грн. 17 коп. До теперішнього часу в добровільному порядку витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, закладу охорони здоров'я, засуджений не відшкодував. Позовні вимоги підтверджуються довідкою Лисичанської комунальної лікувальної профілактичної установи «Центральна міська лікарня ім. Титова» про розмір витрат на лікування [PERSON], вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 29.09.2014 року та матеріалами кримінального провадження № 12013030240002044. За довідками Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи центральна міська лікарня імені Титова, сума витрат на лікування потерпілого [PERSON] у червні склала 3197,92 грн., у липні 3993,73 грн., у серпні 4208,25 грн., у вересні 3533,70 грн., у жовтні 942,32 грн.. Таким чином загальна сума витрат на лікування [PERSON] в період з 08.06.2013 р. по 09.10.2013р. склала 15875,92 грн. На підставі викладеного та після збільшення позовних вимог, просив суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь держави в особі Лисичанської комунальної лікувальної профілактичної установи «Центральна міська лікарня ім. Титова» витрати на лікування [PERSON], у сумі 15 875 грн. 92 коп., перерахувавши зазначену суму одержувачеві: Лисичанська комунальна лікувальна профілактична установа «Центральна міська лікарня ім. Титова» код ЕДРПОУ 05401658, р/р 31410544700051, МФО 804013, код платежу 24060300 та судові витрати покласти на відповідача. Відповідач надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що він не оскаржує факт скоєння ним протиправної поведінки, яка була вирішена в межах кримінального провадження, але заперечує проти позовних вимог прокурора м. Лисичанська про відшкодування майнових витрат понесених Центральною міською лікарнею ім. Титова. Робітник СТО ТОВ «Омега-Авто» [PERSON] є штатним співробітником цього підприємства на час завдання тілесних ушкоджень був застрахованим у Фонді страхування від нещасних випадків на виробництві і всі витрати, повязані зі лікуванням були оплачені Фондом. Даний факт був в повному обсязі досліджений під час розгляду кримінального провадження, який не викликав сумнівів ні в кого із учасників процесу. Крім того, відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він був застрахований в СК «Аско-Донбас-Северний» згідно з страхового поліса АС / 2250983 від 18.04.2013 р. На цих підставах відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, відшкодовує лише різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою у випадках недостатності страхової виплати. Дані вимоги аналогічні ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства під час розгляду спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на обґрунтування своїх позовних вимог. Такі докази вважає, що позивачем не були додані. Надана до суду лише довідка про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні, але не зазначено чи проводились розрахунки між Фондом страхування від нечастих випадків на виробництві і Центральною міською лікарнею ім. Титова, а також між СК «Аско-Донбасс Северний» і Центральною міською лікарнею ім. Титова. Відсутність договору між фондом та лікарнею не дає можливості розрахувати які послуги оплачені фондом, а які ні, оскільки вимоги з якими звернувся позивач до суду вже можуть бути оплачені фондом. На підставі викладеного, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Позивач - прокурор м. Лисичанська Луганської області надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що цивільна правова відповідальність, як власника джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Форд-Сиера» реєстраційний номер ВВ 4150 А О станом на 08.06.2013 застраховано СК «АСКО-ДОНБАСС-СЕВЕРНИЙ» відповідно до страхового поліса АС/2250983 від 18.04.2013р. У зв'язку з чим

Outcome: approved