Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Прокурор Голопристанського району Херсонської області звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в судовому засіданні підтримав і просив задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що рішенням ХV сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 289 від 25.03.2008 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель громадянам, згідно поданих заяв. На підставі вказаного рішення [PERSON] замовлено виготовлення ПП «Земпроект» землевпорядної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2313 га., що розташована по [ADDRESS], яку виготовлено у 2008 році. Проте відповідно до протоколу ХV сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 25.03.2008 року дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою [PERSON] не надавався. Водночас, [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту відведення із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва надано рішенням ХІV сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 264 від 11.03.2008 року. Проте вказаним рішенням дозвіл на виготовлення проекту відведення надано стосовно земельної ділянки, розташованої в с. Кардашинка Великокардашинської сільської ради. Отже, технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку виготовлено стосовно земельної ділянки, рішення про дозвіл на виготовлення якої [PERSON] не надавався. Незважаючи на вказану обставину, рішенням ХVІІІ сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради № 363 від 17.09.2008 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], що розташована по [ADDRESS] . На підставі вищевказаного рішення Голопристанським районним відділом земельних ресурсів зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2313 га., (кадастровий номер 6522381000:01:003:0098), що розташована по [ADDRESS], а також 28.10.2008 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ 942869. У зв'язку із наведеним позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення ХVІІІ сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради № 363 від 17.09.2008 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ 942869 та зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку у комунальну власність, оскільки вказані дії відбулися із порушенням вимог земельного законодавства. Представник позивача прокурор Пластун Т.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Просила поновити строк позовної давності, оскільки вказані факти порушення земельного законодавства були виявлені з моменту проведення прокурорської перевірки у 2013 році. Представник відповідача Великокарадшинської сільської ради Чухрай В.М. позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що були порушені строки позовної давності для звернення із вказаним позовом. Також зазначив, що рішення, прийняті на п'ятій сесії Великокардашинської сільської ради були оприлюднені для встановленого кола осіб, що не заважало прокуратурі ознайомитися з їхнім змістом та проведення перевірки у разі виявлення будь-яких порушень ще у 2008 р. Крім того, в с. Кардашинка земельна ділянка [PERSON] не надавалась, в [ADDRESS], а в рішенні № 264 від 11.03.2008 року була допущена помилка. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнали та пояснили, що позивачем ні в позові, ні в судовому засіданні не було надано обґрунтованих підстав порушення [PERSON] земельного законодавства, яку саме шкоду ним було заподіяно державі. Просили відмовити в задоволенні позову, з підстав пропуску строку позовної давності, оскільки вважають, що строк повинен рахуватись з моменту винесення рішення Великокардашинською сільською радою у 2008 році, а не з моменту проведення прокурорської перевірки за заявою ДП «Голопристанське ЛМГ» у 2013 році. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тараненко С.М. в судовому засіданні пояснив, що відповідачем не були порушені права Голопристанського лісомисливського господарства, оскільки об'єкт будівництва, що належить підприємству, розташований по [ADDRESS], а земельна ділянка, надана [PERSON] знаходиться на [ADDRESS]. При вирішенні позову поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 373 ЦК України, ст. 1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. За приписами ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів було встановлено, що відповідач [PERSON] 20.02.2008 року звернувся до сільської ради із заявою, в якій просив надати згоду на виготовлення проект-відводу земельної ділянки для житлового будівництва, орієнтованою площею 0,25 га. з передачею у власність. Рішенням ХІV сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради від 11.03.2008 року № 264 надано дозвіл на виготовлення проекту-відведення із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку орієнтованою площею для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і гаражного будівництва громадянам у власність згідно поданих заяв. Згідно додатку до рішення, у списку громадян зазначений [PERSON], орієнтована площа земельної ділянки - 0,25 га., місце розташування земельної ділянки в с. Кардашинка Голопристанського району Херсонської області. Рішенням ХV сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради від 25.03.2008 року № 289 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку орієнтованою площею для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і гаражного будівництва громадянам у власність згідно поданих заяв. Відповідно до додатку до рішення, який містить в собі список громадян, [PERSON] не значиться. Рішенням ХVІІІ сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради від 17.09.2008 року № 363 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку громадянам згідно додатку № 1 до рішення, в якому зазначений [PERSON], розмір земельної ділянки - 0,2313 га., місце розташування земельної ділянки в [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ 942869, площею 0,2313 га., кадастровий номер 6522381000:01:003:0098, розташованої по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем знаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. А громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку подають заяву до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, і в разі згоди їх на передачу земельної ділянки у власність, надають дозвіл на розробку проекту її відведення. Із оскаржуваного рішення № 363 від 17.09.2008 року, встановлено, що під час вирішення питання про передачу земельної ділянки із комунальної власності у приватну сільська рада зобов'язала громадян, у тому числі і відповідача [PERSON] виготовити технічну документацію по отриманню державного акту на право приватної власності на землю, розташованої в [ADDRESS]. Однак, право власності на земельну ділянку площею 0,2313 га. було отримане з порушенням ст. 118 ЗК України, оскільки сесія сільської ради не приймала рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку в с. Велика Кардашинка. Крім того, сесія сільської ради не приймала рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту-відведення із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку саме в с. Велика Кардашинка. Як вбачається з відповіді Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 19.12.2014 року та наданих пояснень її представником в судовому засіданні, на території с. Кардашинка відсутня вулиця з назвою «Подільська», така вулиця є в с. Велика Кардашинка. Також, сільська рада надала інформацію, що проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність [PERSON] виготовлявся щодо земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS]. Однак, всі графічні матеріали щодо прийнятих рішень, протоколи сесій за 2008 р. передані на постійне зберігання до Голопристанського районного архівного відділу. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Пунктом 2.3 Постанови № 6 від 17.05.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Таким чином, рішення ХУІІІ сесії п'ятого скликання Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 17.09.2008 р. № 363 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту про право власності на земельну ділянку» слід визнати незаконним та скасувати. Враховуючи, що право власності на земельну ділянку було оформлено з порушенням Земельного кодексу України, без розробки та затвердження проекту землеустрою щодо її відведення, а лише на підставі технічної документації, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] визнається недійсним та підлягає скасуванню, оскільки рішення сільської ради на підставі якого був виданий даний акт, суд визнав незаконним. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи із вище викладеного, вимога прокурора про повернення земельної ділянки площею 0,2313 га. кадастровий номер 6522381000:01:003:0098, яка розташована по [ADDRESS], також підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Предметом даного спору є визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та зобов'язання повернути земельну ділянку у комунальну власність. А отже, для визначення початку перебігу строку позовної давності необхідно виходити з того, коли саме позивач дізнався про порушення вимог земельного законодавства. Враховуючи, що позивачу про незаконність оскаржуваного рішення стало відомо під час проведення перевірки у 2013 році, тому встановлений трирічний строк позовної давності для звернення із даним позовом прокуратурою пропущено з поважних причини і підлягає поновленню.

Outcome: approved