Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 08.04.2013 р. у розмірі 10209,01 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту -8860,92 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 1348,09 грн. та суму судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як банком, та [PERSON] , як позичальником, з метою отримання банківських послуг було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви б/н від 08.04.2013 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. На платіжну картку, видану на ім`я [PERSON] встановлено кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн., в подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 9000,00 грн. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком кредитний договір. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте, позичальник взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим станом на 30.11.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 10209,01 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту -8860,92 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 1348,09 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2021 прийнято до розгляджу та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. 15.02.2021 р. відповідачкою через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідачка посилається на те, що з сумою, яку позивач просить стягнути у розмірі 10209,01 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8860,92 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 1348,09 грн. вона не згодна, бо ще до подачі позову до суду сплатила частину заборгованості і згідно виданої банком довідки від 09.02.2021 р. за №2OQH8L5V0D43HSP4 станом на 09.02.2021 р. її заборгованість перед банком складає 5109,01 грн. Проти стягнення з неї 2102 грн. судового збору, вона також заперечує, бо з вищевказаної довідки вбачається, що між нею та банком було, ніби то, укладений договір № SAMDNWFD0072906621300 від 03.12.2020 р. на суму 2102, 00 грн., які вона заборговала банку, однак такого договору вона з банком не укладала. З гарячої лінії позивача їй стало відомо, що це судові витрати, які банк поклав на відповідача у зв`язку з подачею цього позову до суду, однак, судового рішення з цього приводу судом ще не ухвалено, а стягнення можливе лише на підставі судового рішення, тому вона банку 2102 грн. не повинна віддавати. 24.03.2021 р. представником позивача подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 08.04.2013 р. у розмірі 4109,01 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту -4109,01 грн. та суму судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримує заявлені позовні вимоги з врахуванням зменшення розміру позовних вимог та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також відповідачкою, в обґрунтування заперечень, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку вважає, що позовні вимоги, з урахуванням зменшення їх розміру, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.04.2013 р. між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як банком, та [PERSON] , як позичальником, було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви б/н від 08.04.2013 р., згідно умов якого відповідач по справі отримав кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 9000,00 грн., платіжну картку неодноразово перевищено. Надалі, позичальником прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданим 04 серпня 2016 року Київським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача в анкеті-заяві. (а.с. 7). При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.2.4. «Умов та Правил надання банківських послуг». Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.2.3., п. 2.1.2.4. «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6. «Умовами та правилами надання банківських послуг». Одночасно пунктом 1.3.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.2.3. до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 2.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.5.6. «Умов надання банківських послуг» у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.5.7. «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.12.9. «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п. 1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Відповідно до п. 2.1.12.11. «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно п. 1.3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Як було встановлено судом, оскільки не спростовано сторонами, відповідачка взятих на себе зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.11.2020 року утворилася заборгованість у 4109,01 грн. Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, е нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати (продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу (договором приєднання) є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене те, що відповідачка в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, на даний час заборгованість у розмірі 4109,01 грн. не погашена, а також те, що факт укладення кредитного договору з позивачем шляхом підписання анкети-заяви б/н від 08.04.2013 р., застосування до вказаних правовідносин правил ч.1 ст.634 ЦК України, умови договору, розмір процентної ставки та інші умови отримання кредиту, а також строки позовної давності, відповідачем не оспорюються, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, згідно ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved