Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03.09.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим номером 1250 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.03.2008 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про іпотечний кредит №KRP0GI0000003926. 20.03.2019 року позивачеві стало відомо, що представник банку звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення нотаріального напису на іпотечному договорі. Так, нотаріусом було вчинено виконавчий напис №1250 від 03.09.2018 року, яким звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] Вказане нерухоме майно на підставі договору іпотеки №KRP0GI0000003926 передано в іпотеку АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги банку в розмірі 255890 грн. 82 коп., з яких: 10974 грн. 99 коп. - заборгованість за кредитом; 73467 грн. 81 коп. - заборгованість за відсотками; 167948 грн. 02 коп. - пеня; 3500 грн. - витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Строк за який нотаріусом проведено стягнення - десять років, а саме з 11.03.2008 року по 17.07.2018 року. Вищевказаний виконавчий напис було пред`явлено для примусового виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. Однак, позивач не згоден із вчиненим виконавчим написом, вважає, що його вчинено із порушенням законодавства, оскільки заборгованість не є безспірною та крім того, виконавчий напис вчинено за період часу значно більший ніж три роки, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушених прав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив, в якому просив розглянути справу за його відсутності, а також заперечував проти задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, представник відповідача вважає, що виконавчий напис було вчинено відповідно до норм діючого законодавства. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» надав всі передбачені Переліком документи, тому відсутні підстави вважати дії нотаріуса незаконними. Щодо строку за котрим здійснюється стягнення за виконавчим написом, представник відповідача зазначив, що враховуючи переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно, в межах строку, вчинив виконавчий напис. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. до судового засідання не з`явилась, проте надала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що згідно постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 31.01.1992 року, підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню може бути тільки встановлений судом факт відсутності боргу або його менший розмір. Таким чином, тільки той факт, що позивач не заперечує існування реального боргу вказаного у виконавчому написі, на думку приватного нотаріуса, є підставою для відмови у позові. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження факту порушення порядку вчинення нотаріальних дій, а його посилання на порушення вимог законодавства не відповідають дійсності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 11.03.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про іпотечний кредит №KRP0GI0000003926, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 58000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних, на строк до 11.03.2028 року. Виконання позичальником зобов`язань за цим договором було забезпечено іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-21, 47-52). 03.09.2018 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою, в якій просив вчинити виконавчий напис на копії Договору іпотеки №KRP0GI0000003926 від 11.03.2008 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за вказаним договором у сумі 252390 грн. 82 коп. Строк, за який провадиться стягнення, становить десять років чотири місяці шість днів, а саме з 11.03.2008 року по 17.07.2017 року (а.с.98). На підтвердження наявності підстав для вчинення виконавчого напису, представником банку нотаріусу було надано оригінали кредитного договору та договору іпотеки, вимогу про усунення порушень за Кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку та опис вкладення в цінний лист (а.с.99-100, 104, 105, 106, 107-110, 111-115, 116-117). 03.09.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] Вказане нерухоме майно на підставі Договору іпотеки №KRP0GI0000003926, передано в іпотеку АТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги банку у розмірі 252 390 грн. 82 коп., з яких: 10974 грн. 99 коп. - заборгованість за кредитом; 73497 грн. 81 коп. - заборгованість за відсотками; 167948 грн. 02 коп. - пеня; а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3500 грн. Строк, за який провадиться стягнення - десять років чотири місяці шість днів, а саме з 11.03.2008 року по 17.07.2018 року (а.с.118). Державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гливук М.І. 22.06.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису №1250 від 03.09.2018 року (а.с.69). Згідно інформації з інтеренет-сайту «Судова влада України», станом на дату вчинення виконавчого напису, а саме 03.09.2018 року, на розгляді у судах перебувало три цивільні справи: №214/4492/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки; №214/6927/16-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; №210/1754/14-ц за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору (а.с.27-28, 57). Порядок вчинення виконавчого напису та його форма врегульовано Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», 16 главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частинами першою та другою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено що, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розділом 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №569/8884/17. Так, в матеріалах справи міститься надана представником позивача письмова вимога до [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором №KRP0GI0000003926 від 11.03.2008 року, яка також була надана приватному нотаріусу разом із заявою на вчинення виконавчого напису. Проте доказів на підтвердження отримання [PERSON] зазначеної вимоги до суду надано не було. Разом з тим, оскільки на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, тобто станом на 03.09.2018 року, у судах на розгляді перебувало три цивільні справи за позовами ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] з приводу заборгованості за кредитним договором, а також визнання кредитного договору недійсним, відтак є підстави вважати, що заборгованість позивача за кредитним договором №KRP0GI0000003926 від 11.03.2008 року не є безспірною. Крім того, згідно виконавчого напису, стягнення заборгованості з [PERSON] здійснюється за період з 11.03.2008 року по 17.07.2018 року, що перевищує 3 роки. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. при вчиненні виконавчого напису, не пересвідчилась у безспірності вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та вчинила виконавчий напис в порушення вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 03.09.2018 року та зареєстрованого за №1250, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1152 грн. 60 коп. (768 грн. 40 коп. - судовий збір за подання позову + 384 грн. 20 коп. - судовий збір за подання заяви про забезпечення позову) (а.с.26,58,70). При цьому суд не знайшов підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, зазначених представником позивача у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат позивача (а.с.43), оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення таких витрат позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved