Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до діючого законодавства відповідач отримує послуги з питного водопостачання та водовідведення за місцем проживання: [ADDRESS] , однак оплату за надані послуги здійснює не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого за період з 01.06.2017 року по 01.06.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 3581,37 грн. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з постачання питної води у розмірі 3581,37 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривень. Представник позивача Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства в відкрите судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та проживає [PERSON] , тобто відповідач по справі, що підтверджується відповіддю відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області № 16-19/753 від 25.07.2019 року (а.с.19). На ім`я відповідача [PERSON] в комунальному підприємстві «Компанія «Вода Донбасу» в особі Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, що надає послуги з водопостачання та водовідведення, відкрито особовий рахунок № 1/585. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, відповідачу надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиті послуги з постачання питної води за період з 01.06.2017 року по 01.06.2019 року у відповідача утворилася заборгованість у сумі 3581,37 гривень, що підтверджується доданим розрахунком заборгованості (а.с.5-6). Крім того, матеріали справи свідчать про те, що надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачем не оплачувалися, проте відповідач був обізнаний про наявну заборгованість, що підтверджується актом інвентаризації споживачів мешканців багатоквартирного жилого будинку від 29.03.2018 року (а.с.9). Згідно ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 1997 р. N 1497 (зі змінами та доповненнями), п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі питної води, зобов`язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Суд враховує, що споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач-споживач не здійснив оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, надані позивачем, за період з 01.06.2017 року по 01.06.2019 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір сплачений при подачі позову у розмірі 1921 гривень.

Outcome: approved