Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] за період з 01.04.2012 по 31.05.2020 в розмірі 47 466,05 грн, з яких 44 486, 17 грн основного боргу, 1 891, 70 грн інфляційних витрат та 1 088, 18 грн 3 % річних, а також суду судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі зареєстровані та є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються позивачем КП «Харківські теплові мережі» за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, станом на 01.06.2020 у відповідачів виникла заборгованість за період з 01.04.2012 по 31.05.2020 у сумі 44 486, 17 грн. Крім того позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідачів 1 891, 70 грн інфляційних витрат та 1 088, 18 грн 3 % річних. 06.07.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито спрощене позовне провадження в даній справі, відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень. 05.11.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова здійснено перехід від розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися шляхом направлення судової кореспонденції за адресою місця їх проживання, причини неявки суду не повідомили.Відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв чи повідомлень від відповідачів до суду не надходило. Зважаючи на вказане суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.05.2020 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказане також підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 26.06.2020. За вказаною адресою у КП «Харківські теплові мережі» відкрито абонентський особовий рахунок № [NUMBER] , за яким здійснюється облік нарахувань та оплат за теплову енергію. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, відповідачі отримували послуги КП «Харківські теплові мережі» у вигляді подачі теплової енергії за даною адресою, але не сплачували рахунки у повному обсязі, внаслідок чого, утворився заборгованість перед позивачем за період 01.04.2012 по 31.05.2020 у сумі 44 486, 17 грн. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 7 Закону (та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24.06.2004 року № 1875-IV, який діяв в період існування спірних правовідносин до 01.05.2019 року) передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За ст. 1 вищевказаного Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 1 п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно ч. 1ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Члени сім`ї наймача житлового приміщення за своїм статусом згідно ЖК України прирівняні до наймача. Оскільки послуги централізованого опалення надаються до квартири відповідачів через системи централізованого опалення, встановити чіткий об`єм послуг наданих кожному відповідачу неможливо, через що зобов`язання щодо надання і сплати наданих послуг є солідарним. Таким чином вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за період 01.04.2012 по 31.05.2020 у сумі 44 486, 17 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, з урахуванням положень до ч. 2 ст. 625 ЦК України позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів 1 891, 70 грн інфляційних витрат та 1 088, 18 грн 3 % річних також підлягають задоволенню. Разом з тим вимога про солідарне стягнення з відповідачів судового збору задоволенню не підлягають, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial