Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №221/24-38 від 08 червня 2007 року у розмірі 136305,88 гривень та судових витрат у розмірі 2044,58 гривень. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного вищевказаного договору [PERSON] 08 червня 2007 року отримала кредит на придбання нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], у сумі 191900 гривень, зі сплатою 16,5 процентів річних, з кінцевим строком повернення до 07 червня 2027 року. Зобов'язання позивача були виконані належним чином та в повному обсязі, в той час, як відповідачка взяте на себе грошове зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 02 серпня 2017 року утворилася заборгованість на загальну суму 136305,88, з них: сума заборгованості за кредитом - 44933,70 гривень, сума заборгованості за відсотками - 64797,10 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 0,00 гривень; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 16945,63 гривень, розмір інфляційних витрат за кредитом - 0,00 гривень, розмір інфляційних витрат за відсотками - 9629,45 гривень. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у зв'язку з повторною неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1049, ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 08 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі заступника керуючого Маріупольською філією АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого у відповідності до проведених змін є Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №221/24-38, відповідно до якого останній було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 191900 гривень зі сплатою 16,5 відсотків річних з кінцевим строком повернення до 07 червня 2027 року. Відповідно до п.1.2. договору кредиту, кредит надавався на придбання нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. При цьому відповідач зобов'язався повернути кредит та відсотки за користування кредитним коштами та комісійну винагороду, сплачувати штрафи та інші передбачені договором платежі. А також в забезпечення своїх зобов'язань, передає кредитору нерухоме майно, для придбання якого надається кредит, що стане власністю позичальника після укладення іпотечного договору. Заставна вартість становить 202000 гривень. Відповідно до додаткової угоди №1 від 01 серпня 2008 року про внесення змін до договору кредиту №221/24-38 від 08 червня 2007 року, сторони домовились, що з 31 серпня 2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 20 процентів річних. Інші умови залишаються незмінними. Свої зобов'язання позивач відповідно до умов кредитного договору виконав. В свою чергу, відповідачка в порушення умов кредитного договору не своєчасно та не в повному обсязі здійснювала щомісячні платежі по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 02 серпня 2017 року становить 136305,88, з них: сума заборгованості за кредитом - 44933,70 гривень, сума заборгованості за відсотками - 64797,10 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 0,00 гривень; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 16945,63 гривень, розмір інфляційних витрат за кредитом - 0,00 гривень, розмір інфляційних витрат за відсотками - 9629,45 гривень. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не виконала взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Відповідно до ст.525, ст.526, ст.549, ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Однак, згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводилася антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 16945,63 гривень. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача загальної суми заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 119360,25 гривень. Згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 2044,58 гривень, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, пропорційні до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 119360,254 гривень х 100% / гривень ціни позову = 87%), тобто 87% від ціни позову (87% х 2044,58 гривень / 100% = 1778,78 гривень), тобто у розмірі 1778,78 гривень.

Outcome: partial