Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] на свою користь заборгованості в розмірі 60565,92 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 26.04.2017 року, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Підписавши вказану заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті банку, складають між ним та банком договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 13000,00 грн. Позивач вказує, що відповідно до п.2.1.1.2.5. та 2.1.1.2.6 Умов та правил банківських послуг, відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п.2.1.1.3.1 Договору, відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору та процентів, яке здійснюється наступним чином: шляхом договірного списання - клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта за цим Договором; шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій та безготівковій формі в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Пунктом 2.1.1.2.9. Договору передбачено сплату відсотків. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11. Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Пунктом 2.1.1.3.5. Договору передбачено нарахування штрафів за несплату будь-якого з грошових зобов`язань. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 10 грудня 2019 року виникла заборгованість в загальному розмірі 60565,92 грн, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 44106,04 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 2555,20 грн; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 10544,40 грн; а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; штраф (процентна складова) - 2860,28 грн. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав частково. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26.04.2017 року відповідач [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 10). У вказаній заяві зазначено, що підписуючи її, заявник погодився з тим, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послу та тарифами, правилами користування, їх основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між заявником та банком договір про надання банківських послуг. Зі змісту вказаної заяви також вбачаться, що заявник ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку. Текст вказаної заяви також свідчить про те, що заявник, підписавши останню, зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті банку. За змістом цієї заяви, заявник ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання послуги накопичення Копілка та погодився оформити вказану послугу. Але, зі змісту вказаної анкети-заяви від 26.04.2017 року [PERSON] не вбачається, яку ж саме банківську послугу мав намір отримати останній: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, Contract», «Універсальна, Gold». Зміст анкети-заяви не свідчить про те, що [PERSON] взагалі мав намір отримати кредит, не містить відомостей, чи видавалась останньому кредитна картка та яка саме, з яким строком її дії, не вказано суму кредитного ліміту та відсотків за користування кредитом, а також розміру штрафних санкцій, які б підлягали сплаті відповідачем у разі порушення зобов`язання. В якості доказу видачі відповідачу кредитних карток позивачем надана довідка, з якої вбачається, що між банком та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано 24.04.2018 року кредитну картку за № [NUMBER] з терміном дії по 01/22, 08.05.2018 року кредитну картку за № [NUMBER] з терміном дії по 04/22, 29.08.2019 року кредитну картку за № [NUMBER] з терміном дії по 07/23. (а.с. 52) Проте, вказана довідка не містить дати її видачі, прізвища особи, яка її завірила. Крім того, довідкою підтверджується, що між банком та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, але від якої дати останній був укладений ця довідка відомостей не містить. Крім того, позивачем не надано належних доказів того, за яким саме тарифним планом видана відповідачу кредитна картка. З розрахунку заборгованості (а.с.6-9), який надано позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за кредитом станом на 10.12.2019 року становить 60565,92 грн, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 44106,04 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 2555,20 грн; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 10544,40 грн; а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; штраф (процентна складова) - 2860,28 грн. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). (ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. (ч. 1 ст. 638 ЦК України) Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України) Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. (ч. 1 ст. 633 ЦК України) За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»), тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. В свою чергу, другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. (ст. 1049 ЦК України) Судом встановлено, що в анкеті-заяві позичальника від 26.04.2017 року, яка підписана відповідачем, процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість по процентам за користування кредитними коштами та штрафи, посилаючись при цьому на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, у яких визначені, крім іншого: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено термін дії договору (12 місяців з моменту підписання, пункт 1.1.6.1 Умов) та інші умови. Проте, з наданих позивачем доказів неможливо встановити, яку ж саме картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» чи «Універсальна, Gold» отримав відповідач. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку. Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, укладеного між сторонами 26.04.2017 року шляхом підписання заяви-анкети, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені в заяві, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15). Таким чином, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Враховуючи викладене, з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 44106,04 грн. Інші вимоги позивача, а саме в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; штрафів (фіксована частина та процентна складова), розмір та порядок нарахування яких в анкеті-заяві, підписаній відповідачем, безпідставні, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1530,74 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 615, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial