Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною позовною заявою в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Знам`янська міська рада до [PERSON] , в якій просить стягнути збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу в сумі 61365 грн. 67 коп. Вимоги обґрунтовані тим, що приблизно в грудні 2017 року [PERSON] знаходився за адресою: [ADDRESS] . Перебуваючи у вказаному місці у нього раптово виник умисел на незаконну порубку лісу, а саме на вирубку дерев з території лісового масиву, який належить державному підприємству «Чорноліське лісове господарство» Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства Державне агенство лісових ресурсів. Цього ж дня в обідній час [PERSON] , з метою реалізації вищевказаного умислу, узявши із собою бензопилу, приїхав до смт Знам`янка Друга Кіровоградської області, звідки прийшов до лісового масиву, розташованого у кварталі №149 виділу №1 Знам`янського лісництва ДП «Чорноліський лісгосп». Перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, [PERSON] , діючи всупереч ст.10 Закону України «Про рослинний світ», п.п.2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23 травня 2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, ордером, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, за допомогою бензопили вчинив незаконну порубку 4 дерев породи дуб, після чого розпиляв їх за допомогою вказаної пили на відрізки, які в подальшому завантажив до вантажного автомобіля «ЗИЛ-130» та перевіз в м.Кропивницький, чим завдав державі істотної шкоди, яка, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23 липня 2008 року «Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», становить 61365 грн. 67 коп. та до цього часу не відшкодована. На позовну заяву представником відповідача подано відзив, в якому вказано, що [PERSON] відбуває покарання в Казанківській виправіній колонії №93 за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2020 року по справі №389/1816/18, провадження №1-кп/389/171/18, яким він був засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.246 КК України (в редакції від 09 вересня 2017 року) та відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, цивільний позов Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області задоволено та стягнуто із [PERSON] на користь позивача 61365 грн. 67 коп. Вказаний вирок переглянутий Кропивницьким апеляційним судом та ухвалою від 12 березня 2020 року частково скасований, кримінальне провадження за ч.1 ст.246 КК України (незаконна порубка лісу) стосовно [PERSON] закрите на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України, цивільний позов залишено без розгляду. [PERSON] заперечує проти позову, так як його вина не доведена у встановленому цивільним процесуальним законом порядку підстави звільнення позивача від доказування у даній справі відстуні. Прокурором на відзив на позовну заяву подано відповідь, в якій вказано, що кримінальне провадження за ч.1 ст.246 КК України стосовно [PERSON] було закрито виключно через зміну розміру істотної шкоди, а не через відсутність в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, більш того суд апеляційної інстанції в жодному випадку не поставив під сумнів факт вчинення [PERSON] інкримінованого йому діяння з незаконної порубки дерев. Останнього не виправдано за ч.1 ст. 246 КК України. Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив суд задовольнити позов та розглядати справу за його відсутності. Від предствника позивача Знам`янської міської ради надійшла заява, в якій він позовну заяву прокурора підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі, про розгляд справи повідомлений у порядку ч.7 ст.130 ЦПК України, письмових пояснень по суті справи суду не подав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, подав заяву, в якій просив суд відкласти розгляд справи. Зважаючи на належне та завчасне повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, те, що їх явка не визнавалась обов`язковою та стороною відповідача подано відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження ЄУН №389/1816/18 (провадження №1-кп/389/171/18), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною 3 статті 4 ЦПК України передбачено право осіб, яким законом надано повноваження звертатися до суду в інтересах інших осіб, звертатися до суду у випадках, визначених законом. Право прокурора на звернення до суду у визначених законом випадках та участь у розгляді судом справ за його позовами передбачено ч.3 ст.56 ЦПК України. В даному випадку прокурор звернуся до суду в інтересах держави у зв`язку з тим, що захист цих інтересів не здійснювала Петрівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградської області, правонаступником якої є Знам`янська міська рада Кропивницького району, до компетенції якої віднесені відповідні повноваження. Судом встановлено, що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2020 року за наслідками розгляду об`єднаних кримінальниї проваджень, у тому числі кримінального провадження №12018120160000030 від 04 січня 2018 року, [PERSON] було визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.246 (в редакції від 03 вересня 2017 року) КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч.1 ст.246 (в редакції від 03.09.2017 року) у виді 3 років позбавлення волі. У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Задоволено цивільні позови, зокрема цивільний позов прокурора в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державне підприємство «Чорноліське лісове господарство», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Петрівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградської області до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в сумі 61365 грн. 67 коп. (а.с.17-28). Під час розгляду вказаного кримінального провадження Знам`янським міськрайонним судом поміж іншого встановлено, що [PERSON] приблизно в грудні 2017 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), знаходився за адресою [ADDRESS] , де у нього раптово виник умисел на незаконну порубку лісу, а саме на вирубку дерев з території лісового масиву, який належать державному підприємству «Чорноліське лісове господарство» Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів (у подальшому - ДП «Чорноліський лісгосп»). Цього ж дня, в обідній час (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), [PERSON] , з метою реалізації вищевказаного умислу, узявши із собою бензопилу (марку якої в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), приїхав до смт.Знам`янка Друга Знам`янського району Кіровоградської області, звідки прийшов до лісового масиву, розташованого у кварталі №149 виділу №1 Знам`янського лісництва ДП «Чорноліський лісгосп». Перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, [PERSON] , діючи всупереч ст.10 Закону України «Про рослинний світ», п.п.2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23 травня2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких, використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, ордером, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, за допомогою бензопили (марку якої в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), вчинив незаконну порубку 4 дерев породи дуб, після чого розпиляв їх за допомогою вказаної пили на відрізки, які в подальшому завантажив до вантажного автомобіля «ЗИЛ-13О» та перевіз в м.Кропивницький, чим завдав ДП «Чорноліський лісгосп» істотну шкоду, яка, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23 липня 2008 року «Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», становить 61365 грн. 67 коп. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений [PERSON] свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, у тому числі за ч.1 ст.246 (в редакції від 03 вересня 2017 року) КК України, визнав повністю, пояснив, що приблизно в грудні 2017 року, взяв з собою бензопилу, приїхав до смт Знам`янка Друга Знам`янського району Кіровоградської області, зайшов до лісу, та, не маючи ніяких дозволів, зрізав 4 дерева породи дуб, розпиляв їх на відрізки, які в подальшому, за допомогою найнятої машини в м.Кропивницький, перевіз в м.Кропивницький, де продав незнайомим людям. З урахуванням того, що обвинувачений [PERSON] в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальних актах та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, розгляд кримінального провадження проводився в порядку ч.3 ст.349 КПК України. На вказаний вирок прокурором було подано апеляційну скаргу з підстави неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідадність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню, неправильному тлумаченні закону, який суперчить його точному змісту. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року, вирок Знам`янського міськрайонного суду від 20 січня 2020 року стосовно [PERSON] в частині визнання винним та призначення йому покарання за ч.1 ст.246 КК України, та в частині вирішення цивільного позову прокурора, скасовано. Кримінальне провадження за ч.1 ст.246\~КК України - закрито на підставі п.4 ч.1 ст.284 КК України, оскільки з моменту вчинення [PERSON] вказаного кримінального правопорушення відбулася часткова декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність, а саме визначено значно більший розмір істотної шкоди (а.с.29-42). Згідно з вимогами ст.62\~Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідно до п.4 ч.1 ст.284\~КПК України кримінальне провадження закривається у разі якщо, набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Статтею 284 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Вони, в свою чергу, класифікуються за декількома критеріями. Всі підстави закриття кримінального провадження поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі. Реабілітуючими є ті підстави, що пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочин. На противагу цьому\~нереабілітуючими є ті, що позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину. До реабілітуючих належать лише три підстави: встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати. Відповідно, всі інші підстави є нереабілітуючими і передбачають констатацію факту вчинення особою кримінального правопорушення. Закриття кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284\~КПК України не тягне для обвинуваченої особи кримінально-правових наслідків, оскільки кримінальна відповідальність за відповідні дії фактично перестає існувати. Тобто суть закриття провадження в такому випадку виключає можливість саме кримінального переслідування обвинуваченої особи. Однак таке закриття не є реабілітуючою обставиною у площині інших суспільно-правових відносин, оскільки особа за вказані дії може бути притягнута до іншого виду юридичної відповідальності, зокрема до цивільної, дисциплінарної, адміністративної. Тобто, у випадку встановлення судом під час судового розгляду провадження підстав для закриття кримінального провадження у відповідності з п.4 ч.1 ст.284 КПК України (декриміналізація\~діяння), суд повинен встановити: чи мала місце подія кримінального правопорушення, чи міститься в діянні обвинуваченого склад кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване органами досудового слідства, та лише якщо в судовому засіданні доведено, що особа вчинила діяння і кримінальна відповідальність за це діяння скасована, має законні підстави для закриття кримінального провадження з зазначених вище підстав. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області встановлено, що протиправною діяльністю та порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища [PERSON] заподіяно шкоду лісу в сумі 61365 грн. 67 коп., яка наразі є невідшкодованою. Скасування вироку апеляційною інстанцією в частині визнання [PERSON] винним і призначення йому покарання за ч.1 ст.246 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України (у зв`язку з декриміналізацією діяння, що відбулася внаслідок зміни розміру істотної шкоди), не спростовує доведеність його вини в інкримінованому діянні - незаконній порубці дерев встановленої вироком суду. Ухвала Кропивницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року не оскаржувалася і набрала законної сили. Отже, зважаючи на закриття кримінального провадження за ч.1 ст.246 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КК України, суд вважає що, вина [PERSON] у незаконній порубці дерев доведена під час розгляду кримінального провадження. Крім того, про незаконну порубку [PERSON] дерев свідчать наступні докази: - протокол допиту свідка [PERSON] , від 05 червня 2018 року, з якого вбачається, що наприкінці 2017 року до нього звернувся невідомий йому раніше чоловік на ім`я [PERSON] , який попрохав за плату перевезти деревину із лісу, яку він ніби то купив у лісника. В подальшому, в вечірній час доби він разом з [PERSON] поїхали з смт Знам`янка-Друга в напрямку Кропивницького, потім повернули праворуч та поїхали по полях до ставка Лозинка, де [PERSON] вказав ліс та спиляні дерева, які були розпиляні на відрізки. Після завантаження деревини до автомобіля її відвезли до м.Кропивницького, де [PERSON] її продав (а.с. 53). - протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 червня 2018 року, в якому вказано, що [PERSON] впізнав чоловіка на ім`я [PERSON] , якому він перевозив з лісу дрова, ним виявився [PERSON] (а.с.54) - протокол допиту підозрюваного [PERSON] від 22 червня 2018 року та протокол проведення слідчого експерименту від 22 червня 2018 року, відповідно до яких [PERSON] показав та розказав як та за яких обставин здійснив незаконну порубку лісу. Зокрема пояснив, що наприкінці грудня 2017 року прийшов до околиці смт Знам`янка - Друга, поблизу ставка Лозинка смт Знам`янка - Друга, побачив 4 дерева дуба та спиляв їх за допомогою бензопили, яку взяв із собою, та розпиляв на відрізки. Після чого на автомобілі разом з Боєвцем перевіз до міста Кропивницького (а.с.57-58, 59-62). У заяві Державного підприємства «Чорноліське лісове господарство» від 03 січня 2018 року та акті огляду місця вчинення правопорушення лісового господарства вказано, що 02 січня 2018 року в кварталі №149 виділ 1, виявлено самовільну порубку 4 сироростущих дерев дуба (а.с.45-46,48). Враховуючи вищевикладені\~обставини,\~судом достовірно\~встановлено,\~що відповідач\~у справі\~у грудні\~2017\~року здійснив\~незаконну порубку\~чотирьох дерев\~породи дуб\~на території\~лісового масиву,\~розташованого у\~кварталі \~№149\~віддліу №1\~Знам`янського лісництва\~ ДП\~«Чорноліський лісгосп»,\~чим завдавлісу істотної шкоди. Згідно з розрахунком розміру шкоди заподіяної державі внаслідок незаконної рубки 4 дерев в Знам`янському лісництві, кварталі 149 виділ 1, від 02 січня 2018 рок сума збитків складає - 61365 грн. 67 коп. Розрахунок проведено на підставі постанови Кабінету міністраі України від 23 липня 2008 року №665 (а.с. 47). Наявний розрахунок суми шкоди відповідачем не оспорювався і у суду сумнівів не викликає. Відповідно до проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Чорноліський лісгосп» за функціональним поділом ліси в межах кварталу №149 Знам`янського лісництва ДП Чорноліський лісгосп», віднесені до категорії захисних лісів: ліси протиерозійні (а.с 50-52). Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади вирішувати питання місцевого управління в межах Конституції і Законів України, спільного майна територіальних громад, кожне порушення закону та незаконне користування об`єктами комунальної власності є порушенням законних інтересів територіальної громади міста, що в свою чергу завдає суттєвої шкоди інтересам держави, спричиняє підрив основ фінансово-економічної діяльності міста та держави в цілому. Згідно зі ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст. ст. 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Повноваження органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади, у сфері охорони навколишнього природного середовища визначені у ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема, до відання виконавчих органів селищних рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. «б» ч.1 ст.33 Закону надає виконавчим органам рад повноваження щодо здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Таким чином, Знам`янська міська рада Кіровоградської області, як правонаступник Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області є органом, який уповноважений на здійснення функцій щодо охорони природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Та відповідно до п.7 ч.3 ст.29, п.4 ч.1 ст.69 Бюджетного кодексу України та Глави ІV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 року № 43, збитки, завдані унаслідок незаконної порубки дерев в адміністративних межах Знам`янської міської ради Кіровоградської області, підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Знам`янської міської ради рад. Статтею 66\~Конституції України встановлено обов`язок кожної особи не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст.1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Згідно з ч.2\~ст.24 ЛК України\~збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників (ч.1, п.1 ч.2\~ст.105 ЛК України). Статтею 107\~ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За змістом статей 68, 69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. В силу ст.1166\~Цивільного кодексу\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що шкода, завдана державі незаконною порубкою дерев у розмірі 61365 грн. 67 коп. підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved