Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Представник позивачки звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та встановлення порядку користуванням квартирою, що перебуває у спільній власності. В обґрунтування позову посилався на те, що 29 січня 2013 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Мойса О.В. на підставі договору дарування (серія та номер: ВТВ№600769, №68) позивачці було видано Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/2 частини квартири під номером [ADDRESS] . Зазначена квартира належить позивачці та відповідачу на праві спільної часткової власності, у кожного зареєстроване право власності на 1/2 квартири. Вказував, що з моменту розірвання шлюбу з відповідачем від 10.03.2017 року, він постійно чинить позивачці перешкоди щодо користування жилим приміщенням. Зокрема, відповідач змінив замки на вхідних дверях та ключі до них, і не дозволяє їй та їхнім дітям не тільки користуватися своєю часткою в квартирі, а й навіть увійти до неї. Добровільно впустити позивачку до квартири, визначити порядок користування спільною квартирою та усунути перешкоди у користуванні своєю часткою квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, відповідач відмовляється. Таким чином, через його неправомірні дії вона позбавлена можливості користуватися своєю власністю. Спірна квартира, складається з трьох жилих кімнат: 1 кімната 9.2 кв. м., 2 кімната 18.1 кв.м., 3 кімната - 12.1 кв.м.; кухня - 8,8 кв.м.; вбиральня - 1,4 кв.м.; ванна кімната - 2,8 кв.м.; коридор - 10.5 кв.м.; веранда - 5,8 кв.м.; комора - 1,4 кв.м.. Загальна площа квартири складає 70,1 кв.м., житлова 39,4 кв.м.. Враховуючи наведене з посиланням на норми матеріального та процесуального права з урахуванням уточнених позовних вимог просив вселити позивачку [PERSON] та її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до квартири [ADDRESS] та зобов`язати відповідача [PERSON] передати позивачці комплект ключів від квартири [ADDRESS] . Встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] відповідно до варіанту 1 Висновку №42 Судової інженерно-технічної експертизи, виготовленим судовим експертом Ощипко О.О. від 23 січня 2020 року, зокрема виділити в користування [PERSON] : кімнату 11-8 площею 9,2 кв.м., кімнату 11-5 площею 12,1 кв.м., 1/2 коридору (11-1), 1/2 вбиральні (11-2), 1/2 кухні (11-3), 1/2 ванної (11-4), 1/2 веранди (11-10), а [PERSON] виділити у користування: кімнату (11-7), площею 18,1 кв. м., 1/2 коридору (11-1), 1/2 вбиральні (11-2), 1/2 кухні (11-3), 1/2 ванної (11-4), 1/2 веранди (11-10). Стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача, а також вартість експертизи в розмірі 5177 грн.. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився хоча належним чином неодноразово повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив та жодних клопотань не направив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який мі ж ними розірвано заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.03.2017 року (а.с.14). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15,16). Позивачка разом із дітьми зареєстрована у спірній квартирі (а.с.18). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 70,1 кв.м., житловою 39,4 кв.м. що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності\~(а.с.10). Відповідно до копії інвентаризаційної справи квартира [ADDRESS] складається з трьох жилих кімнат: 1 кімната 9.2 кв. м., 2 кімната 18.1 кв.м., 3 кімната - 12.1 кв.м.; кухня - 8,8 кв.м.; вбиральня - 1,4 кв.м.; ванна кімната - 2,8 кв.м.; коридор - 10.5 кв.м.; веранда - 5,8 кв.м.; комора - 1,4 кв.м.. Загальна площа квартири складає 70,1 кв.м., житлова 39,4 кв.м.. Згідно\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~316, ч.1,2\~ст.317 ЦК України\~право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ч.1, ч.2\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. В п.14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності», №20 від 22грудня 1995року\~(з наступними змінами та доповненнями), квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ч.1\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч.ч. 2,3\~ст. 358 ЦК України\~співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом між сторонами існує спір щодо квартири, що і зумовило звернення із позовом до суду. Ухвалою суду за клопотанням представника позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу на виконання якої експертом було надано Висновок №42 згідно якого було запропоновано два можливих варіанти визначення порядку користування спірною квартирою (а.с. 44-63). Відповідно до варіанту №1 Висновку №42 Судової інженерно-технічної експертизи, виготовленим судовим експертом Ощипко О.О. запропоновано визначити порядок користування квартирою наступним чином: Першому співвласнику визначити у користування наступні приміщення: Кімната площею 9,20 кв.м. (11-8), кімната площею 12,10 кв.м. (11-5), 1/2 коридору площею 5,25 кв.м. (11-1), 1/2 вбиральні площею 0,70 кв.м. (11-2), 1/2 кухні площею 4,40 кв.м. (11-3), 1/2 ванної площею 1,40 кв.м. (11-4), 1/2 веранди площею 2,90 к.вм. (11-10). Другому співвласнику визначити у користування наступні приміщення: Кімната площею 18,10 кв.м. (11-7), комора площею 1,40 кв.м. (11-6), 1/2 коридору площею 5,25 кв.м. (11-1), 1/2 вбиральні площею 0,70 кв.м. (11-2), 1/2 кухні площею 4,40 кв.м. (11-3), 1/2 ванної площею 1,40 кв.м. (11-4), 1/2 веранди площею 2,90 к.вм. (11-10). Позивачка обрала варіант 1 порядку користування квартирою, який суд вважає найбільш доцільним виходячи із загальної житлової площі квартири та найбільш наближений до ідеальних часток співвласників. Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази,

Outcome: approved