Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № ODXRF813061178 від 30.04.2008 року у розмірі 10 274,46 грн. Також представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача - Бибик Д.П., який діє на підставі довіреності, не з'явився, однак подав до суду заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. Одночасно, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - повторно не з'явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зв'язку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.10.2014 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: 30.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та громадянином [PERSON] було укладено договір № ODXRF813061178, відповідно до якого банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 6 025 грн. на строк 12 місяців, для придбання товару, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 156,65 грн., а відповідач в свою чергу зобов'язався погашати кредит, сплачувати відсотки, комісію та можливі штрафні санкції. Відповідно до умов укладеного договору № ODXRF813061178 від 30.04.2008 року, договір складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, 30.04.2008 року відповідачу була надана кредитна картка [NUMBER]. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до заяви позичальника від 30.04.2008 року, погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється шляхом внесення коштів на картку клієнта чи списанням банківською установою коштів з дебетної карти Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач [PERSON] не виконує умови договору, не погашає кредит та не сплачує відсотки. 15.07.2009 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано судовий наказ по справі № 2-н-258/2009р. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ODXRF813061178 від 30.04.2008 року в розмірі 3 381,43 грн. та стягнуто судові витрати. Станом на 14.04.2014 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 13 655,89 грн., з них: сума заборгованості по кредиту - 2 680,44 грн.; сума заборгованості за відсотками - 7,93 грн.; сума заборгованості по комісії - 203,82 грн.; сума пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 9 798,25 грн.; сума штрафу - 500 грн. (фіксована частина) та 465,45 грн. (процентна ставка). З урахуванням вже прийнятого рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором № ODXRF813061178 від 30.04.2008 року станом на 14.04.2014 року заборгованість становить 13 655,89 грн. - 3 381,43 грн. = 10 274,46 грн. Отже, [PERSON] неналежним чином виконував прийняті ним зобов'язання щодо погашення кредиту та процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом та прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником договірних зобов'язань з повернення кредиту за кредитним договором № ODXRF813061178 від 30.04.2008 року, та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 9 309,01 грн. Відповідно до ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1. ст. 549, п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Так, згідно з ч 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Відтак, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки такі вимоги ґрунтуються на Законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в п. 5.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які є невід'ємною частиною кредитного договору № ODXRF813061178 від 30.04.2008 року. У відповідності до ч. 2. ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків сплати будь-якого грошового зобов'язання, яке передбачене даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Таким чином, з огляду на вищенаведені положення діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] штрафу підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved