Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Представник позивачки [PERSON], діючи на підставі довіреності від 17.05.2021 року та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області, до якої входить Конотопський старостинський округ № 4, в якому просить визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по [ADDRESS] , яке належало до суспільної групи - колгоспний двір, членом якого була баба позивачки [PERSON] , яка не втратила права на частку в майні, та якій належала 1/2 частина домоволодіння. [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла на випадок своєї смерті все належне їй майно матері позивачки - [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] її спадщину за заповітом прийняла матір позивачки - [PERSON] Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачка, звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сови В.Ф., де була відкрита спадкова справа. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , увійшло право власності на Ѕ частину спірного житлового будинку, який було побудовано до 1990 року. У зв`язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, позивачка не може оформити спадкове право на спірне майно в нотаріальному порядку, тому звертається до суду з вказаним позовом. У судове засідання представник позивачки не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлений належним чином, у додатках до позовної заяви міститься письмова заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. (а.с. 8). Представник відповідача по справі - Городнянської міської ради Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача за довіреністю Яценко Д.В. письмовим клопотанням на адресу суду від 17.06.2021 року № 03-09/815 просив справу розглядати за відсутності представника міської ради, проти позову відповідач не заперечує.( а.с. 69-70). Згідно положень ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. - про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилась. Заяв, клопотань, заперечень проти позову від третьої особи не надійшло. ( а.с. 58 ) Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв, клопотань, заперечень проти позову від третьої особи не надійшло. ( а.с. 61 ) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все майно. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] у с.Конотоп Тупичівського району Чернігівської області. Її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] ( а.с.10). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 12.07.1975 року. Після одруження спільне прізвище подружжя : [PERSON] (а.с. 11 ) Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 04.03.1989 року. Після одруження спільне прізвище подружжя : [PERSON] (а.с. 12 ) З дослідженого в судовому засіданні дублікату заповіту, що має силу оригіналу, від 19.10.1994 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Богдан Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №54 (дублікат за реєстровим № 15 від 08.07.2011 року), встановлено, що [PERSON] , що мешкає в с.Конотоп Городнянського району Чернігівської області, на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] ( а.с.13 ). З довідки Конотопського старостинського округу № 4 Городнянської міської ради Чернігівської області від 07.05.2021 №143 встановлено, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] з 1917 року, виписана в зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] - дочка, з 2001 року, виписана в зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] - онука, з 2001 року по [INFO] (а.с. 19). З копії спадкової справи №158/2011, заведеної за заявою [PERSON] Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину померлої [INFO] [PERSON] (а.с.77-82) Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшла половина житлового будинку [ADDRESS] . Так, з довідки Конотопського старостинського округу № 4 Городнянської міської ради Чернігівської області від 07.05.2021 року № 140 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 1986-1990 роки в будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1991 року постійно були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] , якій належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] , якій належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 01.07.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. (а.с.25) Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на спірний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] за її життя набула у власність 1/2 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами як член колгоспного двору. З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 18 травня 2021 року № 356 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не зареєстровано. Відсутність державної реєстрації спірного будинку також підтверджена матеріалами інфентаризаційної справи №1081 (а.с.32). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 62 років у с.Конотоп Городнянського району Чернігвської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . ( а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , вказані : [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого повторно, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 07.08.2014 року. Спільне прізвище подружжя після реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с.24). Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, позивачка є рідною дочкою померлої [PERSON] , та відповідно, спадкоємцем за законом першої черги після смерті останньої. З довідки Конотопського старостинського округу № 4 Городнянської міської ради Чернігівської області від 07.05.2021 №142 встановлено, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в будинку [ADDRESS] була постійно зареєстрована та постійно проживала тільки [PERSON] , з 1954 року, виписана в зв`язку зі смертю [INFO] (а.с.18). Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини. 21.02.2018 року нотаріусом заведена спадкова справа № 42/2018 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 53-68). За даними спадкової справи крім позивачки, спадкоємцем на підставі ст. 1261 ЦК України є дочка спадкодавця - [PERSON] , яка 21.02.2018 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON] . Позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. ( а.с. 67 ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Доказами справи підтверджено, що на момент смерті спадкодавець [PERSON] мала у власності 1/2 частку у спірному будинку, яку успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірну частину житлового будинку в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на це нерухоме майно не було зареєстроване за життя. Відмова нотаріуса видати відповідне свідоцтво на спірну 1/2 частину будинку за відсутності реєстраційних документів підтверджена документально. (а.с.33). Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого ФОП [PERSON] технічного паспорта встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , побудований до 1992 року, позначений на плані: А-1 житловий будинок, загальною площею 55,9 кв.м. в т.ч. житлова 20,4 кв.м., допоміжна 35,5 кв.м., а-2 прибудова, а-3 ганок, Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 пригребиця, г-2 погріб, Д-1 гараж, Ж-1 навіс, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа суцільна ( а.с. 28-30). З огляду на те, що набуття у власність спадкодавцем [PERSON] Ѕ частини спірного будинку, факт переходу від неї права на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом до [PERSON] , а після смерті останньої - в порядку спадкування за законом до позивачки - підтверджені матеріалами справи, та підтверджено, що позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити на спірне нерухоме майно своє спадкове право, оскільки нерухоме майно не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд, враховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для визнання права власності на спірне нерухоме майно та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved