Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В позові посилається на те, що після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з вказаного майна. Мати позивачки є власницею 1/4 частини вказаної квартири. Звернувшись до Чаплинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що не можливо встановити факт належності спадкодавцю зазначеної частки квартири. На даний час не може реалізувати своє право на успадкування зазначеної квартири. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви про визнання позовних вимог позивача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] . Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померла [PERSON] була власницею 1/4 частки зазначеної квартири на підставі свідоцтва на право власності на житло від 28.05.1996. Іншими власниками по 1/4 частці вказаного май на є позивачка та відповідачі. [PERSON] спадщину після матері прийняла, про що свідчать матеріали спадкової справи №230/2021 та рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 29.06.2021 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка звернулася до державного нотаріуса Чаплинської держаної нотаріальної контори Херсонської області, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на вказане майно, але нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що не можливо встановити факт належності спадкодавцю зазначеної частки квартири. Факт належності померлій 1/4 частки вказаної квартири підтверджується вищезгаданим свідоцтвом на право власності на житло, серед власників яких значиться [PERSON] . Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Стаття 1268 ЦК України регламентує, що\~ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя була власником 1/4\~частки квартири,\~ яка\~знаходиться за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Позивачка\~спадщину після\~смерті матері прийняла та звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивачки підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved