Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Представник ТОВ «Житлосервіс-КР» 08.04.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В останній редакції якого, відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 27.11.2019 року (а.с.60-61) просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2014 р. по 01.11.2019 р. у сумі 10668 грн. 41 коп.; а також інфляційні витрати - 2732 грн. 59 коп., 3% річних простроченої суми боргу у розмірі 711,13 грн.; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» судовий збір в розмірі 1921 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з 01.12.2014 року по теперішній час ТОВ «Житлосервіс-КР» здійснює надання послуг з управління та утримання багатоквартирних будинків у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, на підставі укладеного з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у [ADDRESS] [ADDRESS] . [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» до квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач. Відповідач своєчасно та в повному обсязі отримує житлово-комунальні послуги які надає «Житлосервіс-КР», але не виконує своїх обов`язків, як споживача, не здійснює оплату за послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в результаті чого, за період з 01.12.2014 року по 01.11.2019 року виникла та накопичились заборгованість, яка станом на 01.11.2019 року склала 10668,41 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних витрат станом на 01.11.2019 року становить 2732,59 грн., а 3 % річних - 711,13 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг, ТОВ «Житлосервіс-КР» зверталося до суду за заявою про видачу судового наказу. Однак, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.12.2017 року у видачі судового наказу відмолено. Оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість [PERSON] не погашає, представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути заборгованість з відповідача в примусовому порядку. 07.05.2019 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.17-18). 01.10.2019 року від відповідача [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про застосування позовної давності відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України (а.с.45). 10.10.2019 року до канцелярії суду надійшли заперечення представника ТОВ «Житлосервіс-КР» на заяву про застосування позовної давності (а.с.52). Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до наданої раніше заяви, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, а саме зазначаючи, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Саксаганському районі (об`єкт №1) від 20.01.2014 року укладеного між УБЖП виконкому міськради та ТОВ «Житлосервіс-КР» та додатку до Договору від 20.01.2014р., ТОВ «Житлосервіс-КР» була передана функція управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, в тому числі будинку [ADDRESS] (а.с.5-7). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до ст.322 ЦК України, тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника. В зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Житлосервіс-КР» за період з 01.12.2014 року по 01.11.2019 року становить 10668,41 грн. (а.с. 62). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг, ТОВ «Житлосервіс-КР» скористалося своїм правом на судовий захист на стягнення грошових коштів за надані послуги шляхом подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України. Так, з матеріалів справи встановлено, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2017 року відмовлено ТОВ «Житлосервіс-КР» у видачі судового наказу (а.с. 9). Разом з тим, відсутність в матеріалах справи укладеного між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Житлосервіс-КР» договору про надання житлово-комунальних послуг не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг та не звільняє відповідача від обов`язку внесення оплати за надані йому та спожиті послуги, на чому також ґрунтуються положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2864цс15. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачем вартості отриманих житлово-комунальних послуг позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, позивачем на суму заборгованості нараховані інфляційні збитки в розмірі 2732,59 грн. та 3% річних в сумі 711,13 грн. Під час розгляду справи відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності щодо вимог, заявлених за межами трирічного строку. Суд не погоджується з заявою відповідача щодо застосування строку позовної давності з огляду на наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У стаття 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. (ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК). При цьому, згідно з ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Житлосервіс-КР» скористалося своїм правом на судовий захист на стягнення грошових коштів за надані послуги шляхом подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України. Однак ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року відмовлено у прийнятті заяви ТОВ «Житлосервіс-КР» до [PERSON] про видачу судового наказу в зв`язку з тим, що не надалося можливим надати відомості щодо місця реєстрації боржника [PERSON] (а.с. 9). Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.1 Постанови «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження від 23.12.2011р. №14 роз`яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Враховуючи те, що судовий захист права ТОВ «Житлосервіс-КР» на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 та від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Отже, строк позовної давності переривався подією - зверненням ТОВ «Житлосервіс-КР» із заявою про видачу судового наказу та винесенням ухвали суду про відмову в його видачі від 01.12.2017 року. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивачем заявлено вимогу в межах строку позовної давності, відтак заява відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» 1921,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного

Outcome: approved