Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 35121,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.08.2013 року по вул. Комінтерна в с. Преслав сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу ГАЗ номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], садибно-житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгівлі та кафе-баром, який належить [PERSON] Внаслідок ДТП була заподіяна майнова шкода майну [PERSON] На момент ДТП між ТОВ «Токмак Транс-Сервіс» та позивачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.09.2012 №АВ8030786, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу ГАЗ державний номер [NUMBER]. На підставі страхового акту №23246Р/08/2013 від 28.10.2013 року, відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», позивач сплатив страхове відшкодування в сумі 35121,00 грн. Приморським районним судом Запорізької області була розглянута справа про адміністративне правопорушення. Відповідача, [PERSON], визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП Таким чином, відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, відповідач є особою відповідальною за завдані потерпілому [PERSON] збитки. Право вимоги позивача страхового відшкодування визначене п.38.1.1(а) ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 10.04.2015 року відповідачу направлений лист №888 ТАС/АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач зазначену суму не сплатив. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування», позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. До суду також надано додаткові пояснення по справі. Відповідач, [PERSON], в судові засідання 17.01.2017 року, 27.01.2017 року, 07.02.2017 року та 22.02.2017 року не з'явилась, була повідомлена належним чином про дати, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не надала. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28.09.2012 року між ТОВ «Токмак Транс-Сервіс» та позивачем ПАТ «Страхова група «ТАС» укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ГАЗ 3302 ЗНГ номерний знак [NUMBER] строком до 30.09.2013 року, що підтверджується полісом №АВ/8030786 від 28.09.2012 року. Власником забезпеченого транспортного засобу є ТОВ «Хліб Токмака», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу №САЕ 333203. 01.01.2012 року між ТОВ «Хліб Токмака» та страхувальником ТОВ «Токмак Транс-Сервіс» укладений договір транспортного експедирування №21, строком до 31.12.2012 року, відповідно до умов якого ТОВ «Токмак Транс-Сервіс» взяв на себе зобов'язання виконати послуги, пов'язані з перевезенням хлібобулочних виробів в асортименті, що підтверджується договором. [PERSON] прийнято водієм-експедитором з 22.04.2013 року та наказом ТОВ «Токмак Транс-Сервіс» від 08.07.2013 року обов'язки по догляду та обслуговуванню забезпеченого транспортного засобу покладений на водія-експедитора [PERSON], що підтверджується відповідними наказами. Відповідно до подорожнього листа №0045302 від 25.08.2013 року, забезпеченим транспортним засобом в цей день повинен був керувати [PERSON] 25.08.2013 року о 09.30 годині відповідач, [PERSON], по вул. Комінтерну в с. Преслав Приморського району Запорізької області, керуючи автомобілем [NUMBER] в стані алкогольного спяніння, скоїла наїзд на автобус та будинок №57, пошкодивши їх, що підтверджується постановою Приморського районного суду Запорізької області від 22.11.2013 року в справі про адміністративне правопорушення №3/326/1314/2013, постановою про закриття кримінального провадження від 05.09.2013 року, відомостями №9254432 про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Садибно-житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгівлі та кафе-баром, розташований за адресою: Запорізька область, Приморський район, с. Преслав, вул. Комінтерна, 57б, належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності, витягом про державну реєстрацію прав. Внаслідок зазначеного ДТП, майну [PERSON] спричинена майнова шкода в сумі 35121,00 грн., що підтверджується актом огляду місця події/пошкодженого майна від 27.08.2013 року, актом натурного огляду від 04.09.2013 року, звітом про визначення розміру майнової шкоди, спричиненого обєкту дослідження від 25.08.2013 року, страховим актом від 28.10.2013 №23246Р/08/2013. 18.12.2013 року позивач виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в сумі 35121,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. 21.04.2015 року відповідачу направлений лист від 10.04.2015 №888ТАС з вимогою сплатити в порядку регресу суму страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Суд встановив, що особою, відповідальною за завдані потерпілому [PERSON] матеріальні збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є відповідач, що підтверджено дослідженими доказами. 18.12.2013 року позивач виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в сумі 35121,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.1.1 «а» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону N 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] керувала забезпеченим транспортним засобом, який спричинив ДТП, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджене дослідженими доказами. Відповідач, [PERSON] не відшкодувала заподіяну нею шкоду, яку в подальшому відшкодував потерпілому позивач, тому позивач отримав право вимоги до відповідача в межах фактичних затрат. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену останнім суму страхового відшкодування в розмірі 35121,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесенні останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved