Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Представник позивачів звернулася до суду з позовною заяву до ТОВ «Транс-Сервіс-1» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, свою заяву обґрунтовує тим, що 02.11.2014 року на автодорогі «Київ-Суми-Юнаківка» в напрямку м. Київ, 308 км., Сумського району, Сумської області [PERSON] , керував автомобілем «Daf CF 85» д.н.з. [NUMBER] , що належить відповідачу порушив норми ПДР України та допустив наїзд на автомобілі «Seat Leon» д.н.з. [NUMBER] , «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , які перебували в нерухомому стані, та наїзд на громадянку [PERSON] , що знаходилась біля зазначених автомобілів. [PERSON] від отриманих травм померла на місці ДТП. Вироком Сумського районного суду Сумської області від 12.02.2019 року [PERSON] було засуджено за ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі та на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування покарання, та стягнуто з відповідача «ТОВ-Сервіс - 1» на користь [PERSON] , [PERSON] по 95128 грн., моральної шкоди, на користь [PERSON] 295128 грн. моральної шкоди, та на користь [PERSON] 17653,07 грн. та на користь [PERSON] 35306,15 грн. матеріальної шкоди. Також стягнуто з ПАТ СК «АХА» страхування на користь позивачів по 4872 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON] 100000 грн., а на користь [PERSON] 50000 грн.. На користь [PERSON] 43848 грн. в рахунок відшкодування шкоди в зв`язку з втратою годувальника. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду змінено вирок Сумського районного суду від 12.09.2019 року в частині міри покарання [PERSON] та зменшено суму по цивільному позову та стягнуто з ПАТ «Страхова компанія АХА Страхування» (Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС) на користь [PERSON] 33333 грн. 33 коп., на користь [PERSON] 16667 грн. 67 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Крім того представник позивача зазначає про часткову власність позивачів на автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , та наявність страхового полюса у відповідача, посилаючись на норми ст.. 1194 ЦК України та на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 26.10.2016 року (справа №6-954цс16) просить стягнути з відповідача ТОВ «Транс - Сервіс-1» на користь [PERSON] : матеріальну шкоду завдану майну, а саме автомобілю «ToyotaCamry» відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.01.2014 року в сумі 33333,33 грн, а на користь [PERSON] суму в розмірі 66666,66 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, підтримав обставини, викладені у відзиві. Просив відмовити в задоволенні позову та врахувати правову позицію, викладену Постанові Великої Палати ВС у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018 року. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] згідно вироку Сумського районного суду Сумської області засуджено до 4 років позбавлення волі та згідно ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі, та стягнуто матеріальну та моральну шкоду на користь потерпілих. [PERSON] було засудження за порушення норм ст.. 286 ч.2 КК України - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Зміст кримінального правопорушення полягав в тому, що [PERSON] керував автомобілем «Daf CF 85» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Bodex Kis 3W-S» № [NUMBER] , що належить ТОВ «Транс -Сервіс-1» та рухався проїзною частиною автодороги «Київ-Суми-Юнаківка» в напрямку м. Київ, 308 км., Сумського району, Сумської області, знехтував безпекою дорожнього руху, перевищивши дозволену швидкість руху, в порушення вимог п.п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, при наближенні до непроглядної задимленої проїзної частини автодороги, не прийняв заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу, щоб безпечно ним керувати, допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіль якого перебував в нерухомому стані на проїзній частині та автомобілем «Seat Leon» № [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Дані автомобілі перебували в нерухомому стані на проїзній частині, оскільки перед цим [PERSON] , в свою чергу рухаючись по вище вказаній проїзній частині в бік м. Київ, в районі задимлення дороги не обрав безпечної швидкості руху порушивши вимоги п.п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем марки «Seat Leon», що рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого пасажир автомобіля «Seat Leon» [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку та забою м`яких тканин потиличної області. Внаслідок зіткнення автомобіля «Daf CF 85» з напівпричепом «Bodex Kis 3W-S» з автомобілем «Toyota Сamry» та подальшим зіткненням з автомобілем «Seat Leon» [PERSON] , 1978 року народження, яка перебувала попереду автомобіля «Toyota Сamry» отримала тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла у виді переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливу в шлуночки головного мозку, забою головного мозку, чисельних переломів кісток грудної клітини, забою та розривів внутрішніх органів, від яких померла на місці пригоди. [PERSON] керуючи автомобілем «Daf CF 85» з напівпричепом «Bodex Kis 3W-S», порушив вимоги п.п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які були введені в дію з 01 січня 2002 року, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали. Потерпілими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було заявлено цивільний позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс - Сервіс - 1», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. За вироком суду стягнуто з ПАТ«Страхова компанія «АХА Страхування» на користь [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , по 4 872 гривні моральної шкоди, на користь [PERSON] 100000 грн., [PERSON] - 50000 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, на користь [PERSON] - 43848 гривень в рахунок відшкодування шкоди, у зв`язку з втратою годувальника. Стягнуто з ТОВ «Транс-Сервіс-1» на користь [PERSON] , [PERSON] по 95128 гривень моральної шкоди, та на користь неповнолітнього [PERSON] 295128 гривень, на користь [PERSON] 35306 гривень 15 коп., на користь [PERSON] 17653 гривні 07 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, на утримання [PERSON] по 5229 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше досягнення останнім 23 річного віку (а.с.13-19). Відповідно до ухвали суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду від 30.07.2019 року зазначений вирок Сумського районного суду Сумської області від 12.02.19 р., по справі № 587/604/15-к було змінено, а саме в частині застосування закону України про кримінальну відповідальність, та в частині вирішення цивільного позову потерпілих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення майнової шкоди зміни та зменшення суми, яка підлягає стягненню, та стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь [PERSON] 33 333 грн. 33 коп. та на користь [PERSON] 16 666 грн. 67 коп. В рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а не в розмірі зазначеному судом першої інстанції. (а.с.20-27). Судом встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «Транс - Сервіс -1» була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія АХА Страхування», і згідно полісу № АІ 6224094 страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду завдану майну (на одного потерпілого) становить 50000 грн., життю та здоров`ю - 100000 грн. Крім того, був укладений договір добровільного страхування № 10348Гдго/14лв/сх. від 15.01.2014 року, яким встановлено додатковий ліміт в 100000 грн. до вже встановленого. Тобто загальний ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 150000 грн.(а.с.28-31). Відповідно до судової авто-товарознавчої експертизи № 631 від 30.06.2015 року вартість матеріального збитку та завданого внаслідок пошкодження в результаті ДТП, що сталось 02.11.2014 року, належного потерпілій [PERSON] автомобіля марки «Toyota Сamry» № [NUMBER] 2004 року виготовлення, на дату проведення дослідження, складає 206 901 грн. 22 коп. Згідно висновку експерта № 19/119/11-2/480е від 15 січня 2019 року найбільш ймовірна вартість металобрухту складників, що залишились від автомобіля марки «Toyota Сamry» № [NUMBER] 2004 року виготовлення, згідно наданих відомостей щодо нього, станом на 02.11.2014 року складає 3942 грн. (експертизи проводилися в рамкам досудового та судогового розгляду кримінальної справи та зазначені в вироку суду 13-19). Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом автомобіль марки «Toyota Сamry» № [NUMBER] 2004 року виготовлення належить 1/3 частина - [PERSON] та 2/3 частини - [PERSON] (а.с.11-12). Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 04 липня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду України прийнято постанову, в якій зазначені наступні правові висновки. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц дійшла правового висновку про те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому потерпілий реалізує право на отримання відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з частинами 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Крім того, суд бере до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, оскільки вона зроблена пізніше ніж позиція, викладено в Постанові Судової палати Верховного суду України від 26.10.2016 року (справа №6-954цс16). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, як поданого до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed