Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення в розмірі 9374.12 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач по справі зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] та є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, від вказаних послуг не відмовлялась. Користуючись послугами по водопостачанню та водовідведенню, відповідач тривалий час не вносить плату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість на суму 9374,12 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, то позивач просить стягнути вказану суму боргу, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлене наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, що підтверджується відкритим на її імя рахунком у КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради. Від отримання вказаних послуг не відмовлялася. Відповідач не сплачує кошти за отримані послуги, у звязку з чим станом на 01.01.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 9374,12 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с. 7-9). Згідно з положеннями ст. ст. 610-611 ЦК України, невиконання зобовязання є його порушенням, у цьому випадку настають правові наслідки, передбачені законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини, відповідач користувалася послугами, які надає позивач, але зобовязання по оплаті послуг не виконує належним чином, чим порушує права та законні інтереси позивача, а тому позов підлягає задоволенню Відповідач позов не оспорила. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved