Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Представник позивачки [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] на підставі відповідної довіреності від 09.06.2017 року, діючи в інтересах позивачки, звернувся до суду з позовною заявою до Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 10 по вул. Гагаріна в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05.12.2016 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по вулиці Гагаріна в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області знаходиться домоволодіння № 10, яке належало до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були батько позивачки [PERSON], її матір [PERSON] та її сестра [PERSON], кожному з яких належало по 1/3 частині спірного домоволодіння. На день смерті 12.09.2007 року [PERSON] в спірному будинку разом з ним проживала [PERSON]. Остання 05.12.2016 року померла. Після смерті матері, як спадкоємець за заповітом, позивачка подала заяву про прийняття спадщини до Городнянської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа. Право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, що унеможливлює представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок як спадкове майно. Дані обставини стали перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку і причиною звернення до суду. В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивачка та її представник надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, заявлені ними позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач по справі Лемешівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без присутності представника сільської ради, позов [PERSON] визнають. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не зявився, згідно поданої до суду заяви голова райдержадміністрації просила справу розглянути без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують. Згідно положень\~ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 1ст. 223\~ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 4\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України НК № 261868, виданого Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області 13 лютого 1997 року, встановлено, що його видано [PERSON], [INFO], народилася в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області(а.с.6). Дослідженням свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 069672 встановлено, що [PERSON] 12.09.2007 року помер у віці 69 років в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області.(а.с.9). 05.12.2016 року в селі Олешня Ріпкинського району Чернігівської області померла\~ переживша його дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 289713.(а.с.8). На момент смерті [PERSON] його дружина [PERSON] була зареєстрована і проживала в [INFO], що підтверджено письмовими доказами справи. (а.с.34) За життя [PERSON] прийняла спадщину свого чоловіка, за її заявою була заведена спадкова справа № 132 до майна померлого 12 вересня 2007 року [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на спірне майно не видавалось. (а.с.51-60). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно.(а.с.38). Після смерті [PERSON] позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулася 15 травня 2017 року до Городнянської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. 15.05.2017 року була заведена спадкова справа №66/2017 до майна [PERSON] За даними цієї спадкової справи позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна [PERSON], що прийняла її спадщину. Осіб, що мають право на обовязкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 Цивільного кодексу України, та пережившого подружжя спадкодавця не має. (а.с.37-41). Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшли 2/3 частини житлового будинку № 10 по вулиці Гагаріна в с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області. Так, з довідки виконкому Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 16 серпня 2017 року № 374 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 станом на 01.07.1990 року по вул. Гагаріна в с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області, постійно були зареєстровані та постійно проживали :\~[PERSON] голова колгоспного двору, якій належала 1/3 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON], якому належала 1/3 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] сестра позивачки, якій належала 1/3 частина цього будинку з побутовим та господарськими спорудами.(а.с.15). Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні(а.с.15). \~\~Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] та [PERSON] за життя мали у власності по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 10 по вул. Гагаріна села Лемешівка Городнянського району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] [PERSON] успадкувала його 1/3 частину спірного домоволодіння, тому їй на момент її смерті належало 2/3 частини зазначеного домоволодіння. Після смерті [PERSON]\~ її майнове право у спірному будинку перейшло до позивачки в порядку спадкування. З інформаційної довідки від 26 травня 2017 року №746 встановлено, що право власності на будинок № 10 по вулиці Гагаріна в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано. Житловий будинок побудовано в 1965 році. Процент готовності житла 100%.(а.с.13). Дослідженням звіту № 043/08/017 про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості оціночна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Гагаріна будинок № 10 в с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області становить 33738 грн. 00 коп.(а.с.16-18). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за її життя. Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.\~ Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. \~ Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. Дослідженням технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок\~ № 10 по вулиці Гагаріна в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області, що виданий на ім'я [PERSON], встановлено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами зазначений під літерами: А-1 житловий будинок площею забудови 65,1 кв.м, з а-1 сіньми площею забудови 20,6 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 55,8 кв.м., б-1 гараж площею забудови 14,1 кв.м., В-1 гараж площею забудови 14,7 кв.м., Г- погріб площею забудови 11,2 кв.м., Д погріб площею забудови 8,4 кв.м., № 1 колодязь(а.с.10-11). Врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved