Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 грудня 2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.2. внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим Договором, новий Кредитор набуває усіх Прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними договорами забезпечення. Отже, внаслідок укладення указаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 35/22-07 від 03.08.2007 позичальником згідно якого є [PERSON]. 03.08.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та фізична особа - громадянин(ка) України яким є - [PERSON], уклали Договір про іпотечний кредит № 35/22-07, з подальшим внесення змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного Договору Кредитор зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США. Відповідно до умов Договору, [PERSON] зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши [PERSON], кредит у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США. У порушення умов Договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 26.04.2014 має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 60 609,38 (Шістдесят тисяч шістсот дев'ять доларів США 38 центів) дол. США, що за курсом НБУ на 26.04.2014 складає - 689 928,76 (Шістсот вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять вісім гривень 76 копійок) грн., за відсотками - 21 440,04 (Двадцять одна тисяча чотириста сорок доларів США 04 центи) дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 244 056,28 (Двісті сорок чотири тисячі п'ятдесят шість гривень 28 копійок) гри., що підтверджується розрахунком заборгованості (додається). У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку. Станом на 26.04.2014 року розмір неустойки становить: пеня - 24 799,05 (Двадцять чотири тисячі сімсот дев'яносто дев'ять доларів США 05 центів) дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 282 292,57 (Двісті вісімдесят дві тисячі двісті дев'яносто дві гривні 57 копійок) гри. Таким чином, розмір неустойки становить: пеня - 23 394,02 (Двадцять три тисячі триста дев'яносто чотири долари США 02 центи) дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 266 298,83 (Двісті шістдесят шість тисяч двісті дев'яносто вісім гривень 83 копійки) грн. Також 03.08.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та [PERSON] уклали Договір Поруки 305/12-07, [PERSON] уклали Договір поруки № 306/12- 07, [PERSON] уклали Договір поруки № 307/12-07. Відповідно до Договорів поруки [PERSON], [PERSON], [PERSON], як поручителі, поручаються за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі Договору. Відповідно до Договорів поруки Відповідачі відповідають перед Позивачем за порушення обов'язків за Договором, як солідарні боржники. Відповідно до умов Кредитного Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі, якщо Позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом, Позивач має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених умовами Кредитного договору. На виконання умов Договору Відповідачам була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачами зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідачів заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, неустойку за невиконання умов договору. А отже позивач просить стягнути солідарно з Відповідачів на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ: 35326253, п/р 26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, буд. Незалежності, 14) заборгованість - 1 200 283,87 (один мільйон двісті тисяч двісті вісімдесят три гривні 87 копійок) гри., а саме: за кредитом - 689 928,76 (Шістсот вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять вісім гривень 76 копійок) гри.; за відсотками - 244 056,28 (Двісті сорок чотири тисячі п'ятдесят шість гривень 28 копійок) грн.; пеня за останній рік - 266 298,83 (Двісті шістдесят шість тисяч двісті дев'яносто вісім гривень 83 копійки) грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надано заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Натомість надійшла заява до суду від 19.01.2015 р., згідно якої відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності до заявлених позивачем вимог щодо стягнення заборгованості по тілу, процентам та пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків [PERSON], нарахованих за період до 26 квітня 2014 року; а також у задоволенні вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості: за кредитом 689 928,76 (шістсот вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн. 76 коп.; за відсотками 244 056,28 (двісті сорок чотири тисячі п'ятдесят шість) грн. 28 коп.; пені за останній рік 266 298,83 (двісті шістдесят шість тисяч двісті дев'яносто вісім) грн. 83 коп. - відмовити у зв'язку з припиненням дії поруки. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Натомість надійшла заява до суду від 19.01.2015 р., згідно якої відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності до заявлених позивачем вимог щодо стягнення заборгованості по тілу, процентам та пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків [PERSON], нарахованих за період до 26 квітня 2014 року; а також у задоволенні вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості: за кредитом 689 928,76 (шістсот вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн. 76 коп.; за відсотками 244 056,28 (двісті сорок чотири тисячі п'ятдесят шість) грн. 28 коп.; пені за останній рік 266 298,83 (двісті шістдесят шість тисяч двісті дев'яносто вісім) грн. 83 коп. - відмовити у зв'язку з припиненням дії поруки. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, у зв'язку з чим суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Частиною 4 статті 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. 03.08.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк», та фізична особа - [PERSON], уклали Договір про іпотечний кредит №35/22-07. 17.12.2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.2 внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим Договором, новий Кредитор набуває усіх прав вимоги первісного Кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними договорами забезпечення. Внаслідок укладення указаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло статусу нового кредитора за Договором про іпотечний кредит №35/22- 07 від 03.08.2007 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Отже, внаслідок укладення указаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 35/22-07 від 03.08.2007 позичальником згідно якого є [PERSON]. 03.08.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та фізична особа - громадянин(ка) України яким є - [PERSON], уклали Договір про іпотечний кредит № 35/22-07, з подальшим внесення змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного Договору Кредитор зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США. Відповідно до умов Договору, [PERSON] зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши [PERSON], кредит у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США. У порушення умов Договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 26.04.2014 має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 60 609,38 (Шістдесят тисяч шістсот дев'ять доларів США 38 центів) дол. США, що за курсом НБУ на 26.04.2014 складає - 689 928,76 (Шістсот вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять вісім гривень 76 копійок) грн., за відсотками - 21 440,04 (Двадцять одна тисяча чотириста сорок доларів США 04 центи) дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 244 056,28 (Двісті сорок чотири тисячі п'ятдесят шість гривень 28 копійок) гри., що підтверджується розрахунком заборгованості. Оскільки свої зобов'язання [PERSON] перед Позивачем не виконав, останній вважає за можливе стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором з відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Так, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. 03.08.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та [PERSON] уклали Договір Поруки 305/12-07, [PERSON] уклали Договір поруки № 306/12- 07, [PERSON] уклали Договір поруки № 307/12-07. Відповідно до Договорів поруки [PERSON], [PERSON], [PERSON], як поручителі, поручаються за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі Договору. Відповідно до Договорів поруки Відповідачі відповідають перед Позивачем за порушення обов'язків за Договором, як солідарні боржники. Відповідно до умов Кредитного Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі, якщо Позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом, Позивач має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених умовами Кредитного договору. На виконання умов Договору Відповідачам була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачами зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідачів заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, неустойку за невиконання умов договору. Разом з тим, згідно преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання» цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. В даному випадку, дія зазначеного Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання» на вищевказаних осіб розповсюджуватися не може. Однак, згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З умов п.6.2 Договору вбачається, що розмір пені складає від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно, а також штраф у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочення, тобто може досягати більше 182% на рік, тоді як ст.3 Закону України „ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, який розповсюджується на підприємства та фізичних осіб-підприємців, які відповідно вступають у договірні відносини із метою отримання прибутку, не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, що свідчить про значну захищеність встановленого Договором сторін розміру пені, виходячи зі статусу зайомника - фізичної особи та цілей кредиту, визначених Договором. Так, з розрахунку позивача слідує, що сума пені нарахована ним на прострочення як по оплаті основного боргу, процентів та щомісячної комісії за один рік, що складає 266 298,83 грн., що досягає понад 1\\3 частини від суми отриманого позивачкою кредиту, строк повернення якого передбачав через рік - до 02.08.2017 р., що свідчить про явну не співмірність суми пені сумі кредиту. Крім того, суд враховує що розрахована позивачем сума пені була за період з 26.04.2013 року по 26.04.2014 рік, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, з позовом звернулись 19.05.2014 року, а також те, що розрахунок пені здійснювався не в національній валюті. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). При таких обставинах суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України - та вважає за доцільне зменшити розмір пені до 60000 грн., що дорівнює 10 відсотків від суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, підставою для солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивач вважає наявність Договору поруки №305/12-07, Договору поруки №306/12-07, Договору поруки №307/12-07 (відповідно) від 03.08.2007 року укладених між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Натомість [PERSON] та [PERSON] у своїх заявах стверджують, що позивачем заявлено вимоги поза межами строку позовної давності, а також поза межами 6-місячного строку звернення з вимогами до поручителя, у зв'язку з чим порука в цій частині вимог вважається припиненою. За приписами ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 2.2. Договору про іпотечний кредит №35/22-07 від 03.08.2007 року, кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним - не пізніше 02 серпня 2017 року. Відповідно до укладеного Договору про іпотечний кредит №35/22-07 (п.2.4), повернення кредиту здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку, який є невід'ємною частиною цього Договору. Отже, поряд з остаточним терміном погашення кредиту, який співпадає з датою сплати останнього чергового платежу, сторони встановили строки виконання Позичальником окремих зобов'язань (внесення чергових платежів), що входять до змісту визначеного договором зобов'язання. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов'язаний з моментом, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зокрема, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов. Таким чином, умовами кредитного договору встановлено окремі самостійні зобов'язання позичальника, які деталізують обов'язок Позичальника повернути борг частинами та встановлюють настання самостійних правових наслідків за невиконання цього обов'язку. Відповідно, право Позивача вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного чергового платежу, а отже початок перебігу позовної давності по кожному черговому платежу починається з моменту порушення строку його погашення. Вищезазначена правова позиція зазначена у ПОСТАНОВІ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ ВІД 06.11.2013р. У СПРАВІ №6-116ЦС13, яка є обов'язковою для врахування судами. Як зазначив Верховний Суд України, аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, кредитор вправі стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Виходячи з аналізу змісту вищенаведених правових норм у системному зв'язку з договірними умовами, беручи до уваги умови Договору про іпотечний кредит про погашення кредиту частинами та сплату процентів за користування кредитом щомісячно, початок позовної давності для стягнення цих платежів слід обчислювати з моменту невиконання Позичальником кожного із цих зобов'язань, тобто з моменту порушення сплати кожного чергового платежу як по погашенню кредиту, так і по сплаті процентів. [PERSON] не сплачуються щомісячні платежі за Договором про іпотечний кредит починаючи з грудня 2012 року відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом який наданий Позивачем до позовної заяви, однак Позивач звернувся з позовом лише 19.05.2014 року. Позивач заявляє вимоги і до [PERSON] та [PERSON], як поручителів отже підлягають застосуванню норми ст.ст.554, 559 ЦК України. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Також слід звернути увагу суду на те, що 09.11.2007 року Позивачем та [PERSON] укладено Договір про внесення змін №1 до Договору про іпотечний кредит №35/22-07 від 03.08.2007 року, яким встановлено новий графік погашення кредитної заборгованості. Таким чином в наслідок укладення даних додаткового договору було змінено умови основного зобов'язання, що призвело до: зміни порядку та строків погашення кредиту; збільшення розміру кінцевого платежу з 588,78 (П'ятсот вісімдесят вісім доларів США сімдесят вісім центів) доларів США до 661,08 (Шістсот шістдесят одного долара США вісім центів). Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 р., передбачено, що за змістом ч. 1 ст.559 ЦК України підставою припинення поруки є такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя: які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Статтею 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. А отже позовна заява в частині стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом слід відмовити у зв'язку з припиненням дії поруки. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з підстав зазначених судом вище.

Outcome: partial