Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 22.06.2006 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] уклали Кредитний договір №06-2.1/478. Відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору, первинний кредитор зобов`язується надати [PERSON] кредит у сумі 18500,00 дол.США. 22.06.2006 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №06-2.1/478 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір № б/н, згідно п.1.2. якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: житловий будинок з прибудовами, загальною площею 75,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та TOB «Кредитні Ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого TOB «Кредитні ініціативи» зобов`язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов`язувалось відступити TOB «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором №06-2.1/478 від 22.06.2006 року ТОВ «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов`язання повністю виконали-TOB «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором кредиту №06-2.1/478 від 22.06.2006 року позичальником згідно якого є [PERSON] . Крім цього, факт заміни кредитора на TOB «Кредитні ініціативи» був встановлений судом відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області (яке набрало законної сили) від 10.11.2015 р. по справі № 132/1064/15-ц.. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконав своїх зобов`язань перед позивачем за кредитним договором і має заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків, позивач має намір скористатись, правами кредитора та іпотекодержателя, наданими чинним законодавством, та звернути стягнення на вищезазначене майно, що є предметом іпотеки. Проте, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №158681825 від 06.03.2019 р. на іпотечне майно накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме:-№4907472, №9239579 за якими накладено арешт нерухомого майна, що належить [PERSON] , а саме на житловий будинок з прибудовами, загальною площею 75,4 кв.м., що находиться за адресою: [ADDRESS] , обтяжувач:Калинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, обтяження зареєстровано 06.03.2014 р. та 12.11.2009 р. на підставі постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження №42410739 від 06.03.2014 р. та Ухвали Калинівського районного суду Вінницької області. Позивач вважає, що накладення арешту на іпотечне майно в даному випадку є порушенням права банку як іпотекодержателя, адже відповідно до ст. 572 ЦК Україниу, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання шиком (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної Реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. За вказаних обставин, з метою забезпечених іпотекою вимог, представник позивача звернулася в суд з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не подав. Представник Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області-Г.М.Химера, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні даного спору покладається на думку суду. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.06.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено Кредитний договір №06-2.1/478. Відповідно до умов вищезазначеного Кредитного договору, первинний кредитор зобов`язується надати [PERSON] кредит у сумі 18500,00 дол.США. 22.06.2006 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №06-2.1/478 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір № б/н, згідно п.1.2. якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: житловий будинок з прибудовами, загальною площею 75,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та TOB «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого TOB «Кредитні ініціативи» зобов`язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов`язувалось відступити TOB «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором №06-2.1/478 від 22.06.2006 року ТОВ «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов`язання повністю виконали-TOB «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги. Відповідно до ст.514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором кредиту №06-2.1/478 від 22.06.2006 року позичальником згідно якого є [PERSON] . Крім цього, факт заміни кредитора на TOB «Кредитні ініціативи» був встановлений судом відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області (яке набрало законної сили) від 10.11.2015 р. по справі № 132/1064/15-ц. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконав своїх зобов`язань перед позивачем за кредитним договором і має заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків, позивач має намір скористатись, правами кредитора та іпотекодержателя, наданими чинним законодавством, та звернути стягнення на вищезазначене майно, що є предметом іпотеки, згідно умов іпотечного договору. Проте, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 158681825 від 06.03.2019 р. на іпотечне майно накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме:-№4907472, №9239579 за якими накладено арешт нерухомого майна, що належить [PERSON] , а саме на житловий будинок з прибудовами, загальною площею 75,4 кв.м., що находиться за адресою: [ADDRESS] , обтяжувач:Калинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, обтяження зареєстровано 06.03.2014 р. та 12.11.2009 р. на підставі постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження №42410739 від 06.03.2014р. та Ухвали Калинівського районного суду Вінницької області. Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.3 ЗУ «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом-у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека-вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку`у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно) (п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» як іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16-ц. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Такий правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки, порушує майнові інтереси позивача, тобто позбавляє його можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки у випадках передбачених кредитним договором та договором іпотеки, в зв`язку з чим наявні підстави для звільнення вказаного вище майна з-під арешту. Питання щодо розподілу судових витрат суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved