Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Прокурор Пустомитівського району Львівської області звернувся до суду з позовом про накладення заборони на відчуження 1/6 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що мати малолітньої [PERSON], [INFO], в інтересах якої він звертається, - [PERSON] [INFO] померла, а батько дівчинки - [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо дитини на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.06.2013 року. Розпорядженням голови Пустомитівської районної адміністрації Львівської області від 05.07.2013 року [PERSON], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а опікуном призначено її бабцю [PERSON] Крім цього зазначив, що згідно даних єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно, за [PERSON] зареєстроване право власності на 1/6 частку нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. З метою захисту прав малолітньої просить накласти заборону на частку житлового будинку, яка їй належить. В судовому засіданні прокурор позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Законний представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити такий з підстав, наведених у позові. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - служба у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не направила в суд свого представника, при цьому начальник служби подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за їхньої відсутності, а у вирішенні справи поклалися на розсуд суду (заява в матеріалах справи). Заслухавши прокурора, пояснення законного представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м.Львові, її матір'ю є [PERSON], 1974 року народження, і батьком - [PERSON], 1985 року народження (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.09.2007 року (а.с.8). Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.06.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] (а.с.11-12). Розпорядженням голови Пустомитівської районної адміністрації Львівської області №279 від 05.07.2013 року [PERSON], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.9), а її опікуном, згідно розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №367 від 22.07.2013 року, призначено її бабцю [PERSON], на яку й покладено обов'язки щодо здійснення контролю за збереженням житла та майна, яке належить дитині (а.с.10). На даний час дитина проживає з опікуном за встановленим місцем опіки по [ADDRESS] Також встановлено та підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 29.05.2014 року, що [PERSON] на праві власності належить нерухоме майно - 1/6 частка житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.4-6). Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у разі влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з вимогами ч. 3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно ч.1 ст.20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Згідно з ч. 4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.06.2013 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], питання щодо накладання заборони на відчуження житла дитини одночасно з позбавленням батька батьківських прав не заявлялося та не вирішувалося, суд з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі та накласти заборону на відчуження 1/6 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON] слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач був звільнений.

Outcome: approved