Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.11.2012 між сторонами був укладений кредитний договір № 2233/82-321/04, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 120 000 грн. з кінцевим терміном повернення 04.11.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,8 % річних та встановленою ставкою процентів у розмірі 23,8 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у передбачені кредитним договором терміни. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позивачу кредитні кошти. Відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 12.11.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 120 974,38 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 105 984,80 грн та заборгованості з нарахованих та несплачених процентів за період з 01.08.2014 р. по 30.04.2015 р. в розмірі 14 989,58 грн, яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір. Представник відповідача адвокат Байрачний О.І. позов визнав частково та надав письмовий відзив, який приєднаний до матеріалів справи. У відзиву просить застосувати до заявлених вимог позовну давність та відмовити у частині позовних вимог за пропуском строку позовної давності. В обгрунтування посилається, що умовами кредитного договору передбачено повернення суми кредиту рівними платежами у розмірі 667 грн. щомісячно у період з 1-го по 10-е число, останній платіж сплачується у сумі 607 грн., термін повернення не пізніше 04 листопада 2027 року (пункт 3.1), а також відповідно до пунктів 1.4, 3.2 цього договору щомісячно сплачуються проценти за користування кредитними коштами у розмірі 18,8 процентів, у разі прострочення зобов`язань у розмірі 23,8 процентів. У Додатку 1 до кредитного договору встановлено щомісячний графік платежів в рахунок погашення основної суми кредиту та процентів за користування кредитом. Пунктом 5.8 договору встановлено трирічний строк позовної давності. Відповідач 05.08.2014 року здійснив останній щомісячний платіж на погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків, а з вересня 2014 року припинив внесення чергових платежів, з цього часу у позивача розпочався перебіг позовної давності стосовно кожного простроченого щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України. Оскільки позивач звернувся з позовом до суду у грудні 2019 року, він пропустив строк позовної давності щодо періодичних платежів за період з вересня 2014 року по листопад 2016 року включно, у зв`язку з чим представник позивача просить відмовити в задоволенні частини позовних вимог про стягнення основного боргу та відсотків за період з вересня 2014 року по листопад 2016 року за пропуском строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення . Представник відповідача адвокат Байрачний О.І. надав суду заяву, якою просить справу розглянути за його та відповідача відсутності, застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, відповідно до відзиву. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, перевіривши відповідність нормам матеріального права обставини, на яких вони ґрунтуються та що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов висновків про необхідність задоволення позовних вимог частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 05.11.2012 між сторонами укладено кредитний договір № 2233/82-321/04, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 120 000 грн. з кінцевим терміном повернення 04.11.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,8 % річних та встановленою ставкою процентів у розмірі 23,8 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у передбачені кредитним договором терміни. Відповідно п.п. 1.3, 1.4, 3.1, 3.2, 4.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути позивачу отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі у строки та порядку згідно договору, шляхом сплати щомісячних платежів розмір яких встановлений у додатку 1 до договору ( а.с.5-7). Пунктом 3.1 кредитного договору передбачено, що позичальник здійснює погашення кредиту шляхом сплати рівних платежів у розмірі 667,00 грн. щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, сотанній платіж у сумі 607,00 грн. (а.с.5). Відповідно до наявного у справі графіку платежів (Додаток 1 до кредитного договору), у період з 05.11.2012 року по жовтень 2027 року, у строк до 10 числа, погашення основної суми кредиту повинно здійснюватися щомісячно у розмірі 667,00 грн., останній платіж 04.11.2027 року у сумі 607,00 грн. (а.с.8,9). З доданої до позову виписки з особового рахунку відповідача вбачається, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, останній щомісячний платіж у рахунок погашення заборгованості здійснив 05.08.2014 року у сумі 665,77 грн. на погашення кредиту та у сумі 1 707,38 грн. на погашення нарахованих відсотків, у звязку з чим з вересня 2014 року виникла заборгованість (а.с.21-27). Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості, станом на 12.11.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 120 974,38 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в загальній сумі 105 984,80 грн., з яких 63 972,00 грн. поточна заборгованість за кредитом, 42 012,80 грн. прострочена заборгованість за кредитом, та заборгованості з нарахованих та несплачених процентів за період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 рок у загальному розмірі 14 989,58 грн. ( а.с.8-9, 20). У відзиву проти позову представник відповідача не заперечував факт отримання кредитних коштів від позивача, факт користування відповідачем кредитом, заявив про сплив строку позовної давності з наступного місяця після несплати відповідачем чергового платежу за кредитним договором (а.с.61-63). Позивач звернувся до суду з позовом 16.12.2019 року. тобто договір діяв на час звернення з позовом до суду (а.с.2). Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша та п`ята статті 261 ЦК України). У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України , але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 05 квітня 2017 року у справі №6-522цс17, постанові Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 221/4211/18. Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що умовами кредитного договору встановлено як строк дії договору ( 04 листопада 2027 року), так і строки виконання позичальником зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. Відповідач не заперечує, що строк дії кредитного договору встановлено до 04 листопада 2027 року, 05 серпня 2014 року здійснив останній платіж, з вересня 2014 року має заборгованість перед позивачем по щомісячним платежам. Отже, вимоги позивача щодо стягнення суми поточної заборгованості по кредиту за період з грудня 2019 року (з часу звернення з позовом до суду) по 04.11.2027 року, усього 96 місяців, з відповідача є обгрунтованими, тому підлягають задоволенню. Виходячи з графіку платежів та розрахунку заборгованості, доданих до позову, розмір поточної заборгованості за кредитом за період з грудня 2019 року по 04.11.2027 складає 63 972,00 грн. ( 667,00 грн. х 95 місяців + 607,00 грн. за листопад 2027 року). Разом з тим, з урахуванням заяви представника відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, не підлягають стягненню з відповідача суми, включені в прострочену заборгованість за кредитом за період з вересня 2014 року (враховуючи дату останнього платежу 05.08.2014 року, отже, з вересня 2014 року починається порушення відповідачем умов договору і відлік строку позовної давності) по листопад 2016 року включно ( з урахуванням дати звернення до суду позивача у грудні 2019 року ), усього 27 місяців, оскільки такі вимоги заявлені позивачем поза межами позовної давності. Виходячи з графіку платежів та розрахунку заборгованості, доданих до позову, з суми простроченої заборгованості по кредиту необхідно виключити 18 009,00 грн. (667,00 грн. х 27 місяців), нараховані за період з вересня 2014 року по листопад 2019 року включно. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по кредиту прострочена в розмірі 24 003,80 грн. (42 012,80 грн. - 18 009,00 грн.), а не 42 012,80 грн., як просить позивач. Загальний розмір заборгованості за кредитом, що підлягаю стягненню з відповідача, складає 87 975,80 грн. ( 63 972,00 грн. поточна заборгованість за кредитом + 24 003,80 грн. прострочена заборгованість за кредитом), а не 105 984,80 грн., який просить позивач. Поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань, що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12). При вирішенні спору в частині стягнення заборгованості за процентами суд виходить з тих же обставин і підстав, що й при вирішенні позову в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом. З урахуванням заяви про застосування строку позовної давності не підлягають стягненню з відповідача суми, нараховані в заборгованість по процентам за період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року та за період з 29.10.2014 року по 30.04.2015 року у загальній сумі 14 989,58 грн., оскільки також заявлені поза межами позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову частково, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору частково у сумі 1396,95 грн (72,72%)

Outcome: partial