Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Прокурор м.Марганець, в інтересах [PERSON], звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», [PERSON], СК «ТАС про стягнення моральної шкоди, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в результаті аварії, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с.Городище, в районі м. Марганець загинула його дружина [PERSON]. Внаслідок чого йому завдано моральну шкоду. Просить суд стягнути солідарно з ДП «Придніпровсьа залізниця», [PERSON] моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень, оскільки вони є власниками джерел підвищеної небезпеки, внаслідок взаємодії яких йому завдано шкоду, з СК ТАС – 2550 гривень, бо страхова компанія зобов’язана нести відповідальність в силу Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник прокуратури та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача Державного підприємства «Придніпровська залізниця» позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що вини машиністів локомотиву не встановлено, тому відповідальність повинна бути частковою а не солідарною, крім того після аварії залізницею було проведено ремонт в лікарні м.Марганець, побудовано шляхопровід, перераховано кошти до благодійного фонду, з якого проводилися виплати потерпілим. Позов є недоведений, оскільки не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його присутності. Представник СК «ТАС» надав суду заяву про розгляд справи без його присутності, просить врахувати, що страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, тобто не більше 2550 гривень. Суд, вислухавши сторіни, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м.Марганець сталася ДТП, що підтверджується Актом розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км+566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, відповідно до якого в результаті зіткнення загинуло 45 особи та 8 осіб травмовано. В результаті аварії, що сталася на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м.Марганець загинула дружина позивача – [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про смерть (ар.с.7-8). Згідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використання, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнанням, використанням, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на законних підставах. Відповідно до п.2 ст. 1187 ЦП України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберіганням або утриманням якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п.5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислі потерпілого. Відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ч1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Відповідно до Акту розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км+566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079 «Еталон», реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON], тимчасовий реєстраційний талон ДАП 297586, виданий 28 квітня 2010 року Нікопольським ВРАР УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області на імя [PERSON] ліцензія на перевезення АВ №502351, дійсна до 29.11.2014 року, видана на фізичну особу [PERSON], який мешкає за адресою м.Марганець, вул..Лермонтова 16/22. Автобус здійснював рейс за маршрутом «Б» у місті Марганець. Електровоз ВЛ-8 №1583 приписаний до Криворізького локомотивного депо Придніпровської залізниці. Побудований 10.01.1967 на Тбіліському електровозобудівному заводі. Посилання представника відповідача ДП «Приніпровської залізниці» на те, що вина машиністів локомотиву у скоєнні ДТП не встановлена, тому відповідальність повина бути частковою, а не солідарною, суд вважає безпідставними, оскільки ДП «Придніпровська залізниця» є власником одного з джерел підвищеної небезпеки – локомотиву і відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України повинен відшкодувати заподіяну шкоду незалежно від наявності вини, оскільки шкоду завдано іншим особам (пасажирам). Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи той факт, що позивачу внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдано моральної шкоди, тому вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зв'язків, глибину душевних страждань, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 100 000 грн. До пояснень представника ДП «Придніпровська залізниця» , що на підтвердження позовних вимог не надано доказів, суд відноситься критично, оскільки [PERSON] втратив дружину, з якою прожив 45 років, додавав зусилля для організації свого життя. Згідно Полісу ВЕ 0789663 обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 листопада 2009 року з ПАТ «СК «ТАС» [PERSON] застрахував цивільну відповідальність за шкоду, завдану третім особам під час ДТП. Строк дії з 20 листопада 2009 року до 19 листопада 2010 року, забезпечений транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04, номерний знак [NUMBER]. Згідно з зазначеним полісом СК несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров’ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки завдана шкода підлягає стягненню солідарно з [PERSON]В, та ДП «Придніпровська залізниця», а відповідальність [PERSON]В, застрахована, то сума завданої моральної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика – 2550 гривень, повинна бути стягнута з страхової компанії. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір у сумі 81 грн. 20 коп., з кожного.

Outcome: partial