Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

ПСП ім. Димитрова звернулось до Вільшанського районного суду з позовом до відповідача про стягнення витрат по обробітку земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2005 року між ПСП ім. Димитрова та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 4,82 га, яка знаходиться на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Згідно договору ПСП ім. Димитрова прийняло, а відповідач передав ПСП вищевказану ділянку в оренду терміном на 5 (п'ять) років. Виходячи з умов договору та ст.33 ЗУ «Про оренду землі», після закінчення строку договору, i за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом місяця, договір підлягає поновленню на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором, а тому ПСП «Димитрова» мало право користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, а тому позивачем було проведено ряд робіт по обробітку земельної ділянки. Лише в травні 2012 року відповідач повідомив, що нею був укладений договір оренди з іншим підприємством та почав використовувати земельну ділянку не повернувши ПСП «Димитрова» витрати пов'язані з підготовкою земельної ділянки до посівної. Згідно розрахунку затрат, в серпні 2011 року ПСП «Димитрова» було проведено обробіток вищевказаної земельної ділянки, згідно розрахунку сума витрат на оранку та боронування земельної ділянки площею 4.82 га, становить 4106, 62 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по обробітку земельної ділянки та витрати на правову допомогу. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Пояснили, що у 2010 році закінчилась дія договору оренди земельної ділянки, яка належить відповідачу. Проте, протягом 2011 року підприємство продовжило використовувати вказану земельну ділянку. Відповідачу було сплачено орендну плату за використання її земельної ділянки за 2011 рік. Після завершення збору урожаю 2011 року, підприємство обробило земельну ділянку відповідача, а саме здійснило оранку та боронування. Восени до голови ПСП Кірова І.П. прийшла невістка відповідача та повідомила, що вони будуть забирати землю. Будь-яких інших угод на обробіток земельної ділянки відповідача укладено не було. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила суд відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що дійсно у 2010 році закінчилась дія договору оренди належної відповідачу земельної ділянки із позивачем. Будь-яких інших угод на обробіток земельної ділянки відповідача укладено не було. Представник відповідача підтвердила, що у 2011 році позивач дійсно користувався земельною ділянкою відповідача за що остання отримала орендну плату, але вказані відносини не були оформленні договором. Відповідач не просила позивача обробляти, а саме орати та боронувати її земельну ділянку, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Також представник відповідача зазначила, що на даний час закінчилась позовна давність, а тому вона просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог і з цих підстав. Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV № 008032, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,82 га, яка знаходиться на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. (а.с. 8). Представник відповідача надала суду зареєстрований у Вільшанському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 26.12.2005 року за № 45 договір оренди земельної ділянки від 10.03.2005 року укладений між позивачем та відповідачем. Термін дії вказаного договору, відповідно до п. 8 становить 5 років, тобто до 10.03.2010 року. Сторони в судовому засіданні визнали той факт, що вказаний договір не був продовжений після закінчення терміну його дії. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач не надав суду жодних доказів, щодо укладення договорів із відповідачем з приводу здійснення обробітку земельної ділянки, яка належить відповідачу. Враховуючи викладене, зважаючи на те що між сторонами відсутні договірні відносини з приводу обробітку земельної ділянки відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за безпідставністю. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: dismissed