Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Представник позивач за довіреністю [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з заявою до Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області про встановлення юридичного факту прийняття спадщини та про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Мотивуючи позов тим, що її [PERSON] дочка [PERSON] разом зі своїм чоловіком проживає в квартирі [ADDRESS] , однак на даний час вона тимчасово відсутня, так як перебуває за межами України в зв`язку з роботою. [INFO] померла її свекруха [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина. Її дочка [PERSON] після смерті [PERSON] , яка являється її бабою прийняла спадщину, так як отримала в нотаріусі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 вересня 2017 року за яким вона успадкувала дві земельні ділянки, площею 0,8484 га. та 2,5599 га., що знаходяться на території Жорницької сільської ради Іллінецького району Вінницької області та раніше належали на праві власності спадкодавцю [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки. Позивачка вважає, що її дочка [PERSON] також має право на спадкування на земельну ділянку площею 3,3642 га., що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району, яка раніше належала на праві власності колишньому мешканцю села Жорнище Іллінецького району [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельні ділянку, виданого 9 листопада 2001 року Немирівською райдержадміністрацією та яку після смерті [PERSON] , що помер [INFO] успадкувала [PERSON] за заповітом, складеним 5.12.2006 року [PERSON] за час його життя та посвідченим секретарем Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини тобто на момент смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживала разом із ним в одному будинку однією сім`єю, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України виконала дію, що свідчить про прийняття нею спадщини. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюка Т.Є. з питанням спадкування даної земельної ділянки саме після смерті [PERSON] площею 3,3642 га., що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Герасимчук О.О. отримала відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право спадкування, викладену в листах № 90/01-16 від 20 березня 2018 року та № 245/01-16 від 25 липня 2018 року в яких вказується на неможливість видати їй свідоцтво про право на спадкове майно, що залишилось після смерті померлого [INFO] [PERSON] оскільки в нотаріальному порядку за поданими в нотаріус документами неможливо встановити факту прийняття спадщини [PERSON] , померлою [INFO] , після смерті спадкодавця [PERSON] та через відсутність на думку нотаріуса належних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а тому [PERSON] для захисту її спадкових прав рекомендовано звернутись до суду. За таких обставин для вирішення питання прийняття в спадщину [PERSON] земельної ділянки площею 3,3642 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] ; :що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , виникає необхідність встановлення в судовому порядку юридичного факту прийняття в спадщину [PERSON] даної земельної ділянки після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , колишнього власника цієї земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельні ділянку виданого 9 листопада 2001 року Немирівською райдержадміністрацією та визнання права власності на дану земельну ділянку за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що має бути вирішено в позовному провадженні,адже в даному порядку має місце спір про право. Постільки колишній власник земельної ділянки [PERSON] , починаючи з 1999 року постійно однією сім`єю проживав з разом [PERSON] в одному будинку в селі Жорнище Іллінецького району Вінницької області по 14 квітня 2007 року тобто по день смерті, тому його співмешканка [PERSON] відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України вчинила дію, що свідчить про прийняття нею спадщини, а саме: проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та не відмовлялась від спадщини, а тому вважається такою що прийняла її. Даний факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , що згідно ч. З ст. 1268 ЦК України є необхідною умовою прийняття спадщини, підтверджується довідкою № 71 від 2.02.2016 року Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області та довідкою № 429 від 8.05.2007 року Жорницької сільської ради Іллінецького району Вінницької області. Про спільне проживання спадкодавця [PERSON] з [PERSON] в селі Жорнище Іллінецького району також беззаперечно свідчить і той факт, що в свідоцтві про його смерть вказано місце смерті [PERSON] саме село Жорнище Іллінецького району Вінницької області. Факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю в одному 'Щ будинку з 1999 року по 14 квітня 2007 року можуть засвідчити свідки жителі села Шевченково Іллінецького району [PERSON] та [PERSON] , яких належить допитати в судовому засіданні в якості свідків. Всі ці обставини постійного спільного проживання спадкодавця [PERSON] разом зі спадкоємцем [PERSON] на момент відкриття спадщини свідчать про прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та підтверджують юридичний факт - прийняття нею спадщини в порядку спадкування за заповітом, який склав [PERSON] , заповівши все своє майно [PERSON] . Таким чином, оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла в спадщину, успадкувавши після його смерті належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку площею 3,3642 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, то й спадкоємець [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийнявши спадщину після її смерті на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 вересня 2017 року, виданим приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Таранюком Т.Є., також успадкувала вищевказану земельну ділянку площею 3,3642 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, оскільки згідно заповіту від 20 вересня 2016 року складеного [PERSON] . Поскільки приватним нотаріусом Таранюком Т.Є. було відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,3642 га., кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, а тому відповідно до ст. 392 ЦК України її право власності в порядку спадкування на вищевказану земельну ділянку підлягає захисту в судовому порядку. За викладених обставин вона змушена звернутися до суду для вирішення вказаного питання до суду. В судовому засідання представник позивачки позовну заяву підтримав в повному обсязі, просить її задовольнити з підстав наведених в позові. Представник відповідача до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність представника сільської ради, позов визнає. Свідки [PERSON] та [PERSON] , надали суду покази, що вони особисто знали померлих [PERSON] та [PERSON] , та пояснили суду, що останні проживали довгий період часу разом. Суд заслухавши представника позивача. свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12), яка відповідно до заповіту від 20 вересня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюком Т.Є., заповіла все свої майно де б воно не будо і з чого б воно не складалося, та все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 13), [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17), який відповідно до заповіту від 05 грудня 2006 року посвідченого секретарем Бундурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області Малик В.А., заповів все свої майно де б воно не будо і з чого б воно не складалося, та все те, що на день смерті буде йому належати і на що він матиме право за законом заповів [PERSON] (а.с. 18), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] , належить земельна ділянку площею 3.3642 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бундурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 20), відповідно до довідки № 429 від 08.05.07 виданої виконавчим комітетом Жорницької сільської ради Іллінецького району Вінницької області [PERSON] постійно проживала з [PERSON] до дня його смерті [INFO] і вела спільне господарство (а.с. 23), листами приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюк Т.Є., [PERSON] у зв`язку з неможливістю встановити за документами факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , рекомендовано звернутися для вирішення вказаного питання до суду (а.с. 21). В позовній заяві позивачка вказує на те, що з 1999 [PERSON] та [PERSON] року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у зв`язку з цим позивачка вважає, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] на підставі ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з цим вона звернулася до суду з вимогою про встановлення факту прийняття спадщини, однак як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбу, отже суд не може погодитися з даним твердженням позивачки, що [PERSON] , фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] на підставі ст. 1268 ЦК України, адже відповідно до пункту 23 Постанови Паленому ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Крім того, не може бути задоволена вимога позивачки про визнання за нею, права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,3642 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] ; :що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, яка належала [PERSON] , після сметрі спадкодавця [PERSON] , оскільки захисту в судовому порядку підлягають, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи законні інтереси Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка повинна бути у вигляді саме постанови - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, вказану позовну вимогу суд вважає передчасною. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що заява представника відповідача про визнання позову, суперечить закону, а тому суд не приймає це визнання. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed