Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Прокурор м.Димитров в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в обгрунтування якого вказав, що [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS], з 2008 року. Основним наймачем вказаної квартири відповідно до ордеру на житлове приміщення від 17.05.1989 року № 2770 є [PERSON], [INFO], який є сином позивача та який помер [INFO] року. З 14.04.1989 року та з 11.06.2004 року по теперішній час відповідачі також зареєстровані за вищевказаною адресою. Відповідач [PERSON] є дружиною сина [PERSON], а відповідач [PERSON] є онуком [PERSON] Приблизно з 2008 року відповідачі виїхали із спірної квартири на постійне місце проживання до Російської Федерації, де фактично проживають по теперішній час. Адреса їй проживання [PERSON] не відома. З реєстраційного обліку за адресою розташування спірної квартири відповідачі зняті не були. З моменту виїзду до Російської Федерації відповідачі жодного разу не з'являлися за місцем реєстрації та будь-яких матеріальних витрат щодо утримання квартири не несуть, квартирою не цікавляться. За таких обставин [PERSON] змушений сплачувати за відповідачів житлово-комунальні послуги, які розраховуються з урахуванням кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. У зазначеній квартирі відсутні особисті речі відповідачів. Вони виїхали з квартири добровільно, перешкод у користуванні квартирою їм ніхто не чинив, скарг з цього приводу вони не писали. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі значно обмежує законні права [PERSON], який є особою похилого віку, інвалідом другої групи. Тому прокурор просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у житловій квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Прокурор прокуратури м.Димитрова Калько Р.Ю. та позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до уду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися відповідно до цивільно-процесуального законодавства. Представник третьої особи - комунального підприємства «Служба єдиного замовника» (далі за текстом КП «СЄЗ» Єльчищева О.В. у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Заслухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], є комунальною власністю і на підставі ордеру на житлове приміщення № 2770 серія ДИ, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів м.Димитрова від 17.05.1989 року, передана у користування [PERSON] та членам його сім'ї: дружині [PERSON] та сину [PERSON], про що свідчить ордер на житлове приміщення (а.с.14). Наймач [PERSON] є сином позивача та перебував у шлюбі з [PERSON] з 25.08.1984 року, помер [INFO] року, що встановлено на підставі копій свідоцтв про народження, про одруження, про смерть, паспортів громадян України, виданих на ім'я позивача та померлого [PERSON] (а.с.12, 13). Відповідно до довідок виконавчого комітету Димитровської міської ради від 13.05.2015 року та КП «СЄЗ» від 12.05.2015 року квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], - державна, знаходиться на балансі КП «СЄЗ» (а.с.18, 19). Відповідно до довідок об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Орхідея» від 16.04.2015 року та Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 26.05.2015 року у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровані з 11.06.2004 року [PERSON], 1988 року народження, - онук позивача, з 14.06.1989 року [PERSON], 1965 року народження, - невістка позивача та з 24.10.2008 року позивач [PERSON], 1934 року народження (а.с.5, 20). Відповідно до акту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Орхідея» від 27.04.2012 року у складі комісії встановлено, що відповідач [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], фактично не мешкає за вказаною адресою з 2008 року. Відповідно до акту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Орхідея» від 05.02.2013 року у складі комісії встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS], не мешкають за вказаною адресою з січня 2004 року. Відповідно до акту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Орхідея» від 03.02.2015 року у складі комісії встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], не мешкають за вказаною адресою з червня 2011 року. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Димитровської міської ради та на персоніфікованому обліку пільгових категорій громадян, як учасник бойових дій, що встановлено згідно довідок управління від 07.04.2010 року, від 12.05.2015 року, міжрайонної МСЕК, посвідчення інваліда (а.с.6, 15-16, 21, 22). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], 1951 року народження, пояснила суду, що вона проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] - її як сусід з третього під'їзду. У квартирі, де зараз проживає позивач, раніше мешкав його син [PERSON] із жружиною [PERSON] та сином [PERSON]. Син позивача [PERSON] приблизно два роки тому помер. До його смерті від нього пішла дружина, залишила йому сина, вела аморальний спосіб життя. Пішла вона приблизно вісім років тому. Син проживав з батьком, дідусь їм допомагав. Коли сина позивача збила машина, за ним доглядав батько, невістка жодного разу не з'явилася. Онук проживав з якоюсь дівчиною, а потім вона його не бачила і не бачить приблизно останні п'ять років. Місце перебування [PERSON] та її сина їй невідомо. [PERSON] вона не бачила приблизно років шість. Наталю з сином ніхто не вигоняв, вони сами покинули квартиру. Зараз позивач проживає у вказаній квартирі сам та самостійно сплачує житлово-комунальні послуги. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є соціальним працівником Димитровського територіального центру управління захисту населення, у якому на обліку перебуває позивач [PERSON] з лютого 2015 року. Саме з цього часу вона, як соціальний працівник, двічі на тиждень відвідує на дому позивача за адресою: [ADDRESS] [PERSON] проживає один, родичів за цей період вона у квартирі не бачила. Жіночих речей також не бачила. Зі слів сусідів їй відомо, що його невістка уїхала приблизно років 10 тому разом зі своїм сином. Вона їх жодного разу не бачила. Згідно за ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст.71, 72 ЖК України, які регламентують правовідносини, що виникли з договору найма житлового приміщення. Згідно за приписами ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців, така особа може бути визнана втратившою право користування житлом. Як встановлено в суді, житлова квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], є комунальною власністю. З'ясовуючи причини відсутності відповідачів на спірній жилій площі щонайменше чотири роки, суд не встановив, що вони були поважні, тому вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що належать задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved