Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н від 07.12.2010 згідно якої отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Однак, всупереч договірним зобов'язанням [PERSON] не погасила заборгованість за Договором про надання банківських послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 94495 грн. 12 коп. Просить стягти з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені по справі судові витрати судовий збір в сумі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява в якій позов підтримав повністю, просить стягнути згадану заборгованість, судові витрати та розглядати справу у їх відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд находить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], звернулась з анкетою-заявою (б/н) до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання кредиту. У заяві відповідач висловила згоду з тим, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з подальшою зміною його розміру відповідно до кредитної історії. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 31.03.2018 року складала 94495, 12 грн, з яких: 7175,64 грн - заборгованість за кредитом; 79143,52 грн.- заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4475,96 грн.- штраф (процентна складова). Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах, визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та плати процентів. Як встановлено судом, договір від 07.12.2010 був укладений між сторонами з додержанням вимог ст.ст. 203,207, 1054-1055 ЦК України. Кредитний договір є укладеним з моменту перерахування грошей (ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином належними сторонами, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, виходячи з наведеного, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.12.2010р. в сумі 89 519,16 грн, з яких: 7175,64 грн - заборгованість за кредитом; 79143,52 грн.- заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією та у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь банку підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial