Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.01.2011 у розмірі 116973,01 грн. та понесених судових витрат. Обґрунтовує позов тим, що 26.01.2011 між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 24000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконала, отримані кошти не повертала та не сплачувала нараховані відсотки за користування кредитними коштами, відтак станом на 26.11.2018 утворилась заборгованість у розмірі 405894,81 грн. Разом з тим, просить стягнути лише частину заборгованості у розмірі 116973,01 грн, з яких: 12986,18 заборгованість за кредитом, 103986,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 26.01.2011 по 04.05.2017. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 11.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не прибула, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просить вимоги такого задовольнити. Відповідач в судові засідання повторно не з'явилася, відзив не подала, про причини не повідомила, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги повністю задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.2011 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 24000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно заяви позичальника, підписанням вказаної заяви відповідач підтверджує ознайомлення та згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку», «Тарифами Банку». Отже, відповідач зобов'язалася здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами кредитного договору. Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а п.2 цієї же статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа, який регулює окремий вид зобов'язань - Позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, відповідачем умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов'язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також відсотків за його користування, крім того при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню та комісію. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором, станом на 21.11.2018 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань має заборгованість в розмірі 405894,81 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 12986,18 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 387857,91 грн., заборгованості за пенею та комісією - 5050,72 грн. В зв'язку із тим, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 116973,01 грн. Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на те, що відповідачем не надано ні позивачу, ні суду відомостей іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 116973,01, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 12986,18грн. та заборгованості по процентах за користування кредитом з 26.01.2011 по 04.05.2017 у розмірі 103986,83 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1762 грн. в користь позивача. На підставі ст.ст.509, 525-526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved