Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (далі - банк) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № MR1ЕRX10000091 від 17.07.2006 року [PERSON] 14.07.2006 року отримав кредит у розмірі 1 813,90 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач вказаних умов договору не виконав та до теперішнього часу борг не сплачує. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.03.2014 року має заборгованість - 33 771,82 грн., яка складається з наступного: - 1 810,05 грн.- заборгованість за кредитом; - 11 561,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 269,39 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 18 046,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 584,37 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 33 771,82 грн. за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача, Пархоменко М.О., до судового засідання не з`явилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, до суду повернувся конверт з судовою повісткою з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно абз.4 ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14 липня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» та [PERSON], укладено кредитний договір № MR1ЕRX10000091, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 813,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умов договору й вимог чинного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими озна ками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йо му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості станом на 20.03.2014 року становить 33 771,82 грн, яка складається з наступного: - 1 810,05 грн.- заборгованість за кредитом; - 11 561,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 269,39 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 18 046,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 584,37 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь банку сума заборгованості за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань та відсотковий штраф, які передбачені договором. Однак, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в його вимогах до відповідача щодо стягнення фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. за порушення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, оскільки визначення фіксованого штрафу (неустойки), що закріплена у договорі не відповідає поняттю неустойки, передбаченому в цивільному законодавстві України, тобто неустойкою не може бути фіксована сума штрафу. Крім того, виходячи з вимог банку, за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому ст.61 Конституції України визначає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 337,72 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial