Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Представник позивача Калугін Б.Т. звернувся до суду з позовом до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що відповідно до розпорядження Кегичівської РДА позивачу була виділена земельна частка (пай), розміром 0,326 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності СВК «Харківська овочева фабрика», що підтверджено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №889537. Однак наразі оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було позивачем загублено під час проведення ремонтних робіт у своєму житловому приміщенні. Позивач звернулась з заявою до Кегичівської РДА про видачу їй дубліката документу, проте отримала відповідь про неможливість його видачі, а також роз`яснення про вирішення питання у судовому порядку. В зв`язку з чим просить визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 0,326 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності СВК «Харківська овочева фабрика», що підтверджено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №889537, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 403. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 20 серпня 2020 року дана позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач недоліки позовної заяви усунула, провадження 09 вересня 2020 року було відкрито, справу призначеного до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник позивача адвокат Калугін Б.Т. в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Від відповідача надійшов відзив, згідно з яким Кегичівська районна державна адміністрація позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу на розсуд суду, без участі представника, за наявними у справі матеріалами. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] був виданий сертифікат серії РН №889537 на право на земельну частку (пай). Зазначене підтверджується копією листа Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 19.03.2018 №111-44/01-54, відповідно до якого згідно запису у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №403 [PERSON] дійсно отримувала сертифікат серії РН №889537 на право на земельну частку (пай) по СВК «Харківська овочева фабрика». Також повідомлено, що районна державна адміністрація не видає дублікат сертифікатів на право на земельну частку (пай), та рекомендували з метою врегулювання земельних питань звернутися до суду. Відповідно до копії листа Кегичівського відділу ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 22.10.2019 №219/113-19, [PERSON] , згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Кегичівською державною адміністрацією по СВК «Харківська овочева фабрика» за №409, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РН №889537. На даний час оригінал сертифікату позивачем втрачено, на підтвердження чого позивач розмістила оголошення в газеті, про що надала випуск газети «Прем`єр» від 04 вересня 2020 року. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем доведено факт отримання нею сертифікату про право на земельну частку (пай) та його втрату, отримання ж дублікату втраченого сертифікату чинним законодавством не передбачено. Визнання сторонами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач заявила про залишення за нею судових витрат, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає.

Outcome: approved