Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування\~\~ вартості\~\~ виданих\~\~ [PERSON] \~ предметів речового\~ майна, строки\~ яких\~ не закінчилися\~\~ в\~ сумі 7055, 32\~ гривень, судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме: судового збору у розмірі 1 921,00 грн. \~\~ Ухвалою\~ суду\~ від\~ 31.05.2019 року по справі за позовом Військової\~ частини\~ [NUMBER] \~\~ [PERSON] до [PERSON] \~ про\~ відшкодування шкоди відкрито спрощене позовне провадження.\~ Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений рекомендованим листом, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу\~ розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 31 березня 2016 року №72, до списків особового складу військової частини [NUMBER] зараховано солдата [PERSON] , призначеного наказом Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 28 березня 2016 року №84-РС на посаду стрільця 1 відділення 1 взводу охорони роти охорони цієї військової частини та цим наказом [PERSON] зараховано на всі види забезпечення. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 05 квітня 2017 року №74 солдата [PERSON] увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини [NUMBER] у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №12017220490000882 від 21.03.2017. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 02 жовтня 2017 року №210 колишнього солдата [PERSON] , який знаходився у розпорядженні командира військової частини [NUMBER] , звільненого з військової служби у запас за пунктом «є» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду), з 02 жовтня 2017 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Кропивницького міського військового комісаріату м. Кропивницький. Крім того, в даному наказі вказано, що з грошового забезпечення [PERSON] необхідно провести відрахування вартості обмундирування в сумі 7055 грн. 32 коп., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння. Абзацом 7 пункту 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 (далі - Інструкція №232), встановлено, що у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Згідно з довідкою - розрахунком начальника продовольчої та речової служби військової частини [NUMBER] від 02.10.2017 №563, на утримання вартості заборгованості за неповне використання обмундирування солдата [PERSON] включено наступне майно:\~\~ шапка зимова, сума до утримання складає 27,77 грн.; шапка-феска, сума до утримання складає 24,49 грн.; костюм польовий, сума до утримання складає 233,33 грн.; куртка флісова утеплена, сума до утримання складає 349,80 грн.; рукавички трикотажні, сума до утримання складає 30,17 грн.; куртка утеплена польова, сума до утримання складає 864,51 грн.; штани утеплені польові, сума до утримання складає 412,20 грн.; черевики з в/б тип Б, сума до утримання складає 1137,50 грн.; шкарпетки зимові, сума до утримання складає 12,24 грн.; мішок спальний, сума до утримання складає 2737,63 грн.;костюм водозахисний, сума до утримання складає 1225,69 грн.; Загальна сума заборгованості відповідача за неповне використання предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися після звільнення [PERSON] з військової служби становить 7055 грн. 32 коп. Крім того, відповідач 01 жовтня 2017 року на ім`я командира військової частини [NUMBER] ,\~ відповідач за участю свідків\~ надав розписку в тому, що він зобов`язується погасити вказану заборгованість на протязі двох місяців. Згідно із п. 2 ч. 1, ч. 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-12 від 20.12.1991 року, передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом\~ України. Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції про організацію речового забезпечення\~\~ військовослужбовців\~\~ Збройних\~\~ Сил\~\~ України\~\~ в\~\~ мирний\~\~ час\~\~ та особливий\~ період,\~\~ затвердженої\~\~ наказом\~\~ Міністерства\~\~ оборони\~\~ України\~\~ від 29 04. 2016року № 232 (надалі - Інструкція № 232), основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні. спеціальному одязі спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних\~\~\~ знаках\~\~\~ і\~\~\~ знаках розрізнення,\~\~\~ санітарно-господарському\~\~\~ майні, спортнивному інвентарі та лазне пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час. так і в особливий період. Майно особистого користування - це предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців. Згідно вимог пункту 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.95 р. № 243/95-ВР (надалі - Положення), відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. Абзацом сьомим пункту 3 Положення передбачено, що військовослужбовець визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності. Згідно із пунктом 6 Положення військовослужбовці, діями яких заподіяно шкоду державі, можуть добровільно відшкодувати її повністю або частково. Відповідно до пункту 8 Положення, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. На підставі п. 16 Положення, розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України. Відповідно до пункту 31 Положення, у разі звільнення у запас або відставку чи вибуття із військової частини винної особи до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що шкода спричинена майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що її спричинила. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, відповідач, як колишній військовослужбовець військової частини [NUMBER] , згідно вимог вищевказаних нормативно-правових актів повинен повернути військовій частині [NUMBER] кошти за отримане ним речове майно, строки носіння якого не закінчилися, у розмірі, вказаних у довідці -\~ розрахунку №563 від 02. 10. 2017 року, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд\~ стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: approved