Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 55 234, 83 швейцарських франків (п'ятдесят п'ять тисяч двісті тридцять чотири швейцарських франки 83 сантими) та пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 41 850,24 грн. (сорок одна тисяча вісімсот п'ятдесят грн. 24 коп) та судового збору в розмірі 22 349 грн. 69 коп. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлені про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Надав до суду заперечення, з яких вбачається, що відповідач не погоджуючись з вимогами позовної заяви, посилається на те, що станом на дату розгляду справи договір поруки № 96075 від 14 лютого 2007 року є припиненим на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, що звільняє його як поручителя від солідарної відповідальності за невиконання боржником умов основного договору. Вважає, що додатковими угодами від 30 січня 2009 року № 1 та додатковою угодою від 30 січня 2009 року № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 11 1 17617000 від 14 лютого 2007 року суттєво змінені умови кредитування, а пунктом 2.1 договору поруки впередбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 14 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір пронадання споживчого кредиту № 11117617000(а.с.6-13). Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в валюті у розмірі 62 500,00 швейцарських франків (шістдесят дві тисячі п'ятсот) швейцарських франків, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше не пізніше 14 лютого 2028 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів кредитування, проценти за користування кредитом у розмірі 7,99% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторонни домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених договором. Відповідно додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов кредитного договору відбувається з 01 по 10 число ючно) кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було надано Договір поруки № 96075 від 14 лютого 2007 року. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON] зобов'язався відповідати у повному обсязі за ііконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається. Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника довернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати дроцентів. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим дозичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 26200011672000. Всупереч умовам Кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 06 травня 2016 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак ланом на 08.11.2016 року, вимоги банку залишені без задоволення. Станом на 08.11.2016 року, заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 55 234,83 швейцарських франків (п'ятдесят п'ять тисяч двісті тридцять чотири швейцарських франки 83 сантими), з яких: - 49 929,95 швейцарських франків - кредитна заборгованість; -5 304,88 швейцарських франків - заборгованість по процентам; Згідно з п. 7.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Заборгованість [PERSON] по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 08.11.2016 року складає 41 850,24 грн. (сорок одна тисяча вісімсот п'ятдесят грн. 24 коп), з яких 14 065,52 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 27 784,72 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Розрахунок додається. Доказів сплати часткової або повної заборгованості до суду не надано. Крім того, судом встановлено, що між [PERSON] та позивачем були укладені наступні угоди, а саме: додаткова угода від 30 січня 2009 року № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11 1 17617000 від 14 лютого 2007 року, якою змінено кінцевий термін кредиту до 14 лютого 2033 року(а.с.20) та додаткова угода від 30 січня 2009 року № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 11117617000 від 14 лютого 2007 року, якою змінено порядок погашення кредиту: схеми «нарахування відсотків на залишок заборгованості» на схему «ануїтетні платежі» встановлено комісію в розмірі 1 швейцарський франк за управління кредитом(а.с.21-22). Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому пунктом 2.1 договору поруки зазначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя(а.с.33-34). Підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК України є сукупність двох умов - внесення без згоди поручителя змін /ю основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-16()цс 13). Згідно з позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові у справі № 6-20цс11 від 21 травня 2012 p., збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення(збільшення розміру) неустойки тощо. Тобто змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих. з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища. Поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припиняється. Враховуючи викладене, суд вважає що у [PERSON] за кредитним договором № 11117617000 від 14.02.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], порука припинена, а позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 55 234, 83 швейцарських франків (п'ятдесят п'ять тисяч двісті тридцять чотири швейцарських франки 83 сантими), пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 41 850,24 грн. (сорок одна тисяча вісімсот п'ятдесят грн. 24 коп), та судовий збір в розмірі 22 349 грн. 69 коп. на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: partial