Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Прокурор Вінницького району в інтересах держави Вінницької обласної ради в особі Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що Вінницьким районним судом Вінницької області 26.11.2014 року закінчено розгляд кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. За результатами розгляду кримінального провадження Вінницьким районним судом Вінницької області винесено ухвалу від 26.11.2014, якою кримінальне провадження закрито, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із примиренням його з потерпілим. На даний час залишаються невідшкодованими збитки, завдані діями [PERSON], що є порушенням державних інтересів. Так, під час розгляду Вінницьким районним судом справи №128/5298/14-к встановлено, що [PERSON], 24.05.2014 року, біля 4 год., в с. Бохоники, Вінницького району, керуючи мотоциклом марки «ЯВА 350», рухаючись із пасажиром [PERSON], в напрямку із вул. Польової до вул. Гагаріна, біля зерносховища, грубо порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 12.1 Правил дорожнього руху України «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», допустив виїзд на узбіччя, де здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП пасажир [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, гематома правої долі печінки, забійні рани та садна обличчя, згідно висновку експерта № 1473 від 12.09.2014 року вказані тілесні ушкодження у [PERSON] виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк ДТП, вказаний у постанові про призначення експертизи 24.05.2014 року, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя, а закритий перелом правої стегнової кістки в середній третині із зміщенням уламків за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоровя (пункт 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). У результаті отриманих тілесних ушкоджень гр. [PERSON] 26 днів перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницької обласній дитячій клінічній лікарні, на його лікування було затрачено закладом охорони здоров'я 9004 грн. 86 коп. Згідно листа Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні № 02/1284 від 03.11.2015 року, [PERSON], [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні у Вінницькій дитячій клінічній лікарні, у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 24.05.2014 року по 26.05.2014 року та у травматологічному відділенні з 27.05.2014 року по 19.06.2014 року (26 ліжко-днів). Вартість перебування одного ліжко-дня у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії становить: 714 грн. 63 коп., в тому числі лікування 426 грн. 71 коп. Загальна вартість перебування (2 ліжко-днів) у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії становить: 1429 грн. 26 коп., в тому числі лікування 853 грн. 42 коп. Вартість перебування одного ліжко-дня травматологічному відділенні становить: 315 грн. 65 коп., в тому числі лікування 27 грн. 73 коп. Загальна вартість перебування (24 ліжко-днів) у травматологічному відділенні становить: 7575 грн. 60 коп., в тому числі лікування 665 грн. 52 коп. Разом вартість перебування (26 ліжко-днів) хворого [PERSON] становить 9004 грн. 86 коп., в тому числі лікування 1518 грн. 94 коп. [PERSON] на час звернення до суду з даним позовом не відшкодував завдані його діями збитки, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. Прокурор прокуратури Вінницького району - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, мотивуючи його обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задоволити та не наполягала на фіксації судового процесу технічними засобами. Представник особи, в інтересах якої заявлено позов - Вінницької обласної ради в особі Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження № 128/5298/14-к, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оглядом кримінального провадження № 128/5298/14-к встановлено, що [PERSON] 24.05.2014 року, біля 4 год., в с. Бохоники, Вінницького району, керуючи мотоциклом марки «ЯВА 350», рухаючись із пасажиром [PERSON] в напрямку із вул. Польової до вул. Гагаріна, біля зерносховища, грубо порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого «перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», допустив виїзд на узбіччя, де здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП пасажир [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, гематоми правої долі печінки, забійних ран та саден обличчя, згідно висновку експерта № 1473 від 12.09.2014 року вказані тілесні ушкодження у [PERSON] виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк ДТП, вказаний у постанові про призначення експертизи - 24.05.2014 року, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя, а закритий перелом правої стегнової кістки в середній третині із зміщенням уламків за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоровя (пункт 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Згідно висновку експерта № 355-а від 04.09.2014 року, в даній дорожній обстановці дії водія мотоцикла «ЯВА-350» [PERSON] з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалась в діях водія мотоцикла «ЯВА-350» [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.11.2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON], внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12014020100000652, за обвинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у звязку із примиренням його з потерпілим. Цивільний позов старшого прокурора прокуратури Вінницького району в інтересах держави в особі Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні залишено без розгляду. Згідно довідки Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні № 02/1284 від 03.11.2015 року, вартість перебування (26 ліжко - днів) хворого [PERSON] становить 9004 грн. 86 коп., в тому числі лікування 1518 грн. 94 коп. (а.с. 5). Відповідно до\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Судом встановлено, що зазначені вище витрати закладу охорони здоров'я відповідачем до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. Статтею 61 ч.4 ЦПК України, визначено підстави звільнення від доказування, і передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. У п.7 Постанови № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», Пленум Верховного Суду України надав судам роз'яснення, що відповідно до частини четвертої, статті 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК України. Таким чином, суд вважає встановленими обставини справи, викладені в ухвалі суду від 26.11.2014 року, так як встановлено винуватість [PERSON] Дані обставини самим [PERSON] не заперечувались і не оскаржувались, а ухвала суду, відповідно, набула законної сили. На підставі ст. ст.10,57,60 ЦПК України, суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня понесла витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв'язок, що встановлено ухвалою суду, яка набула законної сили, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь Вінницької обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 9004грн. 86 коп. В силу ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі зазначеного та

Outcome: approved