Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Представник позивача, посилаючись на те, що: -рішенням Хустського районного суду від 3 листопада 2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2016 року залишено без змін, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; -від шлюбу у сторін є син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем; -з червня 2015 року позивач разом із сином виїхала на постійне проживання до м.Хмельницький, де син з 1 вересня 2015 року вступив у шкільний навчальний заклад даного міста; -рішенням Хустського районного суду від 4 липня 2016 року з відповідача на користь позивача було вирішено стягувати аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі 1000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; -на даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів; -розмір присуджених аліментів на дитину на сьогоднішній день є невиправдано низьким, витрати позивач несе значно вищі, а її доходів не вистачає на утримання і нормальне забезпечення дитини, у зв`язку з чим позивач не має можливості повністю забезпечити та задовольнити потреби сина; -у зв`язку зі зміною сільської школи на міську виникла необхідність у відвідуванні додаткових занять з таких предметів, як англійська мова, та математика; -а тому, позивач вважає, що необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів, та надалі стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 2200грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття; -відповідач має можливість сплачувати аліменти, є здоровою і працездатною особою, виїжджає на сезонні роботи, має мінливий, але достатньо високий дохід, звернулася до суду з позовом та просить: збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Хустського районного суду від 4 липня 2016 року, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - в розмірі 2200грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву /а.с.27/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу без її участі та участі позивача. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.37-40/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило.Відповідач відзиву на позов та ніяких доказів по суті позову суду не надав. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який між ними було розірвано, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2016 року /а.с.5-10/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] /а.с.11/. Рішенням Хустського районного суду від 4 липня 2016 року з [PERSON] було вирішено стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 6 травня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття /а.с.28/. Відповідно до ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши рішення Хустського районного суду від 4 липня 2016 року, суд констатує, що на теперішній час у сторін існують ті ж самі обставини, які мали місце при ухваленні Хустським районним судом рішення від 4 липня 2016 року, що ні позивач, ні відповідач не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом. Але при цьому суд враховує те, що, відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Неповнолітньому сину сторін на теперішній час виповнилося 14 років, а тому він має потреби у достатньому матеріальному забезпеченні. Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною та такою, де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко не достатнім для дитини відповідного віку. За цих обставин, суд погоджується з тим, що витрати позивача на утримання дитини, якій виповнилося 14 років, є значно вищими, ніж вона їх може забезпечити /харчування, одягання, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку/. А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони є природними потребами. Крім того, суттєво збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в період часу з 4 липня 2016 року /день ухвалення Хустським районним судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 1000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття/, коли прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років був встановлений 1531грн., до теперішнього часу, коли прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 2395грн.. Ця обставина є також загальновідомою, а тому не підлягає доказуванню. На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт погіршення матеріального стану позивача, а тому, враховуючи принцип розумності та справедливості, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її гармонійного розвитку, суд, діючи виключно в інтересах неповнолітньої дитини, вважає, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини з 1000грн. до 2200грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивача аліменти у збільшеному розмірі, не встановлено. Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved