Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Представник ТОВ «Артік» звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Максріелті» про витребування майна, припинення права власності, скасування державної реєстрації, визнання права власності на нерухоме майно (а. с. 6-7). Представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 2009 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Артік», останнє набуло право власності на приміщення, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2010 року була затверджена мирова угода, укладена між [PERSON] та ТОВ «Максріелті», якою ТОВ «Максріелті» був визнаний власником нежитлової будівлі виставкового салону літ. АВ-2 загальною площею 406,80 кв.м, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3, а судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зобовязано КП «ДМБТІ» зареєструвати за ТОВ «Максріелті» право власності на вказаний обєкт нерухомого майна. Оскільки вказані судові рішення скасовані судом апеляційної інстанції, проте за час перебування у власності ТОВ «Максріелті», останнім був укладений договір купівлі-продажу виставкового салону літ. АВ-2, розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, буд. 3Д, на підставі якого новим власником вказаного будівлі став [PERSON] ТОВ «Артік» звернулось до суду з даним позовом та просило суд витребувати у [PERSON] нежитлову будівлю виставковий салон літ. АВ-2, ав, загальною площею 406,8 кв.м, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, буд. 3Д на земельній ділянці 0,0354 га, кадастровий номер 1210100000:03:201:0098; припинити право власності [PERSON] на обєкт нерухомого майна № 13569012101, а саме: нежитлову будівлю виставковий салон літ. АВ-2, ав, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, буд. 3Д; скасувати державну реєстрацію [PERSON] на вказаний обєкт нерухомого майна; визнати за позивачем право власності на дане нерухоме майно. У судовому засіданні від 10 вересня 2015 року до спільного розгляду із вказаним позовом ТОВ «Артік» була прийнята зустрічна позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Артік», [PERSON], треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Максріелті» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, в обґрунтування якої позивач за зустрічним позовом посилався на те, що [PERSON], укладаючи з ТОВ «Артік» 02 березня 2009 року договір щодо відчуження виставкового салону літ. АВ-2, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, буд. 3Д, не був власником даного нерухомого майна, тому [PERSON] просив суд визнати вказаний договір недійсним; у задоволенні первісного позову просив суд відмовити. Представник ТОВ «Артік» у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити як у необґрунтованому. Представник [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, зустрічні позовні вимоги просив суд задовольнити. Реєстраційна служба Дніпропетровського МУЮ, ТОВ «Максріелті» та [PERSON] у судове засідання не зявились та не направили своїх представників для участі в розгляді даної цивільної справи , про час, дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представників позивачів за первісним та зустрічним позовами, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: Між товариством з обмеженою відповідальністю «Артік» та [PERSON] 02 березня 2009 року був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі виставочного салону літ. АВ-2 загальною площею 406,8 кв.м, ганок літ. ав, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3, за умовами якого товариство набуло право власності на вказаний обєкт нерухомого майна (а. с. 10-11, 12, 13). Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 386. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2009 року було скасовано рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Український правовий альянс» № 17/06/08 Б від 17 червня 2008 року по справі № 13/06/08 Б, яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25 січня 2008 року, укладений між ВАТ «Дніпропетровський завод шахтної автоматики» та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на не житлову будівлю (виставочний салон) літ. АВ-2, загальною площею 406.8 кв. м., яка розташована в м. Дніпропетровську по вул. Лазаряна, 3 та складається з приміщень, розташованих: на першому поверсі 1 виставкова зала площею 191.4 кв. м., 2 кабінет площею 14.0 кв. м., 3 кабінет площею 14.3 кв. м., 4 кабінет площею 7.8 кв. м.5 коридор площею 10.8 кв. м., 6 кабінет площею 14.9 кв. м., 7 комора площею 6.7 кв. м., 8 коридор площею 27.3 кв. м., 9 вбиральня площею 2.6 кв. м., 10 приміщення площею 1.3 кв. м., 11 комора площею 1.9 кв. м., 12 сходи площею 6.8 кв. м. разом по першому поверху 299.8 кв. м.; на другому поверсі 13 вмивальня площею 3.8 кв. м., 14 вбиральня площею 2.1 кв. м.,15 кабінет площею 14.4 кв. м., 16 кабінет площею 14.5 кв. м., 17 кабінет площею 11.6 кв. м., 18 кабінет площею 17.0 кв. м., 19 шафа площею 0.6 кв. м., 20 кабінет площею 12.2 кв. м., 21 коридор площею 30.8 кв. м. разом по другому поверху 107.0 кв. м.; ганок літ. ав. без акту введення в експлуатацію та зобовязано комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за [PERSON] право власності на зазначене майно. Крім того, даним судовим рішенням визнано за ТОВ «Максріелті» право власності на будівлю виставочного салону літ. АВ-2 загальною площею 406.8 кв. м., яка розташована в м.Дніпропетровську по вул. Лазаряна, 3 (а. с. 46-55). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2009 року було змінено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2009 року, а саме: у задоволенні вимог ТОВ «Максріелті» в частині визнання права власності на будівлю виставочного салону літ. АВ-2 загальною площею 406.8 кв. м., яка розташована в м.Дніпропетровську по вул. Лазаряна, 3 було відмовлено як у заявлених передчасно, в решті рішення першої інстанції залишено без змін (а. с. 56-58). Судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04 травня 2012 року була скасована ухвала Придніпровського суду Черкаської області від 18 березня 2010 року про визнання та затвердження мирової угоди, укладеної між ТОВ «Максріелті» та [PERSON], якою було, в тому числі, визнано на ТОВ «Максріелті» право власності на виставковий салон літ. АВ-2 загальною площею 406.8 кв. м., який розташований в м.Дніпропетровську по вул. Лазаряна, 3 (а. с. 14, 15). При цьому справу направлено на продовження розгляду, проте сторонами не було повідомлено суду та надано доказів того, на якій стадії перебуває вказана цивільна справа або чим закінчився її судовий розгляд. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2012 року була скасована у звязку із нововиявленими обставинами постанова суду від 18 серпня 2011 року по адміністративній справі №2а-4669/11 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Максріелті» до реєстратора КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, якою було зобовязано КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Максріелті» право власності на обєкти нерухомого майна: а саме на нежитлові будівлі виставкового салону літ. АВ-2, загальною площею 406,8 кв.м., яка складається з приміщень, розташованих на першому поверсі: 1-вистав. Зала площею 191,4 кв.м., 2-кабінет площею 14,0 кв.м., 3-кабінет площею 14,3 кв.м., 4-кабінет площею 7,8 кв.м., 5-коридор площею 10,8 кв.м., 6-кабінет площею 14,9 кв.м., 7-комора площею 6,7 кв.м., 8-коридор площею 27,3 кв.м., 9-вбиральня площею 2,6 кв.м., 10-приміщення площею 1,3 кв.м., 11-комора площею 1,9 кв.м., 12-сходи площею 6,8 кв.м. разом по першому поверху 299,8 кв.м.; приміщень, розташованих на другому поверсі: 13-вмивальня площею 3,8 кв.м., 14-вбиральня площею 2,1 кв.м., 15-кабінет площею 14,4 кв.м., 16-кабінет площею 14,5 кв.м., 17-кабінет площею 11,6 кв.м., 18-кабінет площею 17,0 кв.м., 19-шафа площею 0,6 кв.м., 20-кабінет площею 12,2 кв.м., 21-коридор площею 30,8 кв.м., - разом по другому поверху 107,0 кв.м.; ганок літ. ав1, що не потребує додаткового акту вводу в експлуатацію та які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси по справі № 2-2172/10 від 18 березня 2010 року (а. с. 16-18, 19). Справу призначено до судового розгляду. Ані представником інтересів ТОВ «Артік», ані представником інтересів [PERSON] суду не було надано доказів того, чим закінчився розгляд даної адміністративної справи. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2010 року, яким був визнаний недійсним договір купівлі-продажу від 02 березня 2009 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Артік» і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі про вчинення нотаріальних дій за № 386 та скасована державна реєстрація за ТОВ «Артік» на нежитлову будівлю виставкового салону літ. АВ-2, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3 було скасовано ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2012 року та провадження у цій цивільній справі було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (а. с. 20-22, 23). Судом встановлено, що 01 березня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 539 був посвідчений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, виставкового салону літ. АВ-2, ав, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3 (а. с. 24-25). З розпорядження міського голови № 301-р від 29 липня 2013 року вбачається, що нежитловій будівлі (виставковий салон) по вул. Лазаряна присвоєна адреса вул. Лазаряна 3 Д (колишня адреса вул. Лазаряна, 3) (а. с. 26). Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року, яке було залишено в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 липня 2014 року, було визнано нечинним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 2034883 від 27 квітня 2013 року прийнято державним реєстратором реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] (щодо реєстрації за ТОА «Артік» права власності на нежитлову будівлю виставковий салон, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3); скасований запис про право власності 828634 від 27 квітня 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; поновлено право власності (шляхом внесення відновлення запису в Державний реєстр прав на нерухоме майно) на обєкт нерухомого майна № 13569012101, а саме: нежитлова будівля виставковий салон літ. АВ-2, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3 за [PERSON] (а. с. 74-80, 81-83). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України визначено: якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно з приписами ч. 1 ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи первісні та зустрічні позовні вимоги суд приходить до висновку про можливість задоволення зустрічного позову та необхідності відмови у повному обсязі у задоволенні первісного позову як у безпідставному та недоведеному. Роблячи такий висновок суд виходив з того, що у судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання ТОВ «Артік» в обґрунтування своїх вимог на скасування судами вищих інстанцій низки судових рішень, які стали підставою для визнання за ТОВ «Максріелті» права власності на спірне нерухоме майно. Навпаки, в ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що було скасовано рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Український правовий альянс», яким за [PERSON] було визнано право власності на нежитлову будівлю виставковий салон, розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, 3. Таким чином, під час укладання 02 березня 2009 року договору щодо відчуження [PERSON] товариству з обмеженою відповідальністю «Артік» зазначеного майна, продавець не був його власником. Крім того, на даний час є таке, що набрало законної сили судове рішення, яким за [PERSON] поновлена реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна: нежитлової будівлі виставкового салону літ. АВ-2, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, буд. 3. Також враховуючи положення ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якою передбачено, в тому числі, що суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19 серпня 2015 року, якою було накладено арешт та заборону на нерухоме майно: нежитлову будівлю виставковий салон літ. АВ-2, ав, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, буд. 3Д. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи витрати по сплаті судового збору не підлягають поверненню ТОВ «Артік». При цьому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів за зустрічним позовом на користь [PERSON] понесені останнім документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved