Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 грудня 2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та Відповідач уклали кредитний договір. Згідно договору Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 13 500 дол. США на термін до 14 грудня 2026 року, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26 грудня 2014 року має заборгованість у сумі 12 602,47 дол. США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи без участі відповідача, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ROHIGK00000097, що підтверджується копією вказаного Договору. У відповідності до п. 1. зазначеного Договору Банк надає Позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 12 грудня 2006 року по 14 грудня 2026 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 13 500,00 дол. США, а Позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним Договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно із цим Договором в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі, надав Позичальнику кредит в розмірі, що встановлений у Договорі. З моменту отримання кредиту позичальник належним чином не виконував умови договору, кредит повністю не погасив, відсотки та комісію за користування кредитом не сплатив. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Представник позивача надав суду розрахунок заборгованості, у відповідності до якого заборгованість [PERSON] перед Банком станом на 26 грудня 2014 року становить: заборгованість за кредитом у сумі 11 474,52 дол. США, заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 1 089,96 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 27,00 дол. США та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у сумі 10,99 дол. США, а всього в сумі 12 602,47 дол. США, що курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 26 грудня 2014 року складає 198 614,93 грн. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення із відповідачів в солідарному порядку на користь позивача судові витрати в розмірі 1 986,15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved