Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00077770 від 21.09.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») та відповідачем. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору відповідачу було надано кредит в сумі 18500 грн., зі строком користування до 21.09.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 12.08.2014 року виникла заборгованість у розмірі 23682,77 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, також поклавши на останню судові витрати. Представник позивача в особі Громишева Д.В. в судовому засіданні, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, та послався на те, що на даний час відповідачем не надано жодних доказів, що нею сплачено в повному обсязі кредит. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, надала суду заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, наполягає на тому, що відповідач сплатила у повному обсязі грошові кошти за кредитним договором, та надав заперечення на позов, в яких він зазначає, що позивач надає суду лише договір та розрахунок боргу, що не може слугувати беззаперечним доказом наявності боргу у відповідача перед позивачем. Заборгованість у відповідача по кредитному виникає не на підставі відповідного пункту кредитного договору, а на підставі первинних документів, які підтверджують факт здійснення господарської операції по видачі кредиту відповідачу на умовах, передбачених вищезазначеним договором. Вказана заборгованість по кредитному договору зменшується не на підставі розрахунку заборгованості, який наданий позивачем до позовної заяви, а на підставі первинних документів, які свідчать про факт внесення відповідачем готівкових коштів в касу позивача, або перерахування коштів на рахунки позивача, з метою погашення заборгованості по кредиту та сплати нарахованих відсотків. Таких документів позивач до позовної не надав, також в розрахунку відсутня інформація по датам та сумам сплачених відповідачем нарахованих відсотків по кредитному договору, тому позов необґрунтований. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.09.2011 року між сторонами укладено кредитний договір № BLaЖГА00077770, що підтвердив у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] Відповідно до укладеного договору відповідачу було надано кредит в сумі 18500 грн., зі строком користування до 21.09.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с.6-9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов'язання, які відповідно до ст.526 ЦК України повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 12.08.2014 року виникла заборгованість у розмірі 23682,77 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 16502,87 грн.; заборгованість за процентами - 2856,27 грн.; заборгованість за комісією - 4323,63 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів сплати грошових коштів за кредитним договором відповідачем суду не надано, а тому суд не бере до уваги доводи та посилання представника відповідача [PERSON] Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані з одержанням кредиту. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved