Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Прокурор Чернігівського району Чернігівської області звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Кувечицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в порядку регресу шкоду, заподіяну виниклою заборгованістю по сплаті фінансових санкцій та не прийнятих до заліку витрат, в розмірі 4519 грн. 05 коп. В обгрунтування позову зазначив, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2011 року з Кувечицької сільської ради стягнуто заборгованість по сплаті фінансових санкцій та не прийнятих до заліку витрат у зазначеному розмірі. Порушення було допущено через оплату колишньому сільському голові [PERSON] путівки з 11.11.10 по 01.12.10, а відпустці він перебував з 11.11.10 по 12.11.10. У зв'язку з цим він повинен відповідати в порядку регресу за шкоду завдану Кувечицькій сільській раді. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що постанова адміністративного суду на яку посилається прокурор скасована, звільнили його незаконно під час відпустки, а тому позов не підлягає задоволенню. Заслухавши сторони та дослідивши докази по справі суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.. Як вбачається з листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 року постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2011 року, на яку посилається прокурор, скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.11.2013 року, а відповідно до ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду України провадження у справі за позовом прокурора Чернігівського району в інтересах Чернігівської міжрайонної Виконавчої дирекції фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Кувечицької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] про стягнення заборгованості закрита у зв'язку з відмовою від позову. Як вбачається з акту ревізії сільського бюджету Кувечицької сільської ради від 14.02.2011 року [PERSON], як сільському голові, була надана відпустка за свій рахунок та путівка на санаторно-курортне лікування тривалістю з 11.11.2010 року по 01.12.2010 року, але рішенням І сесії 6 скликання Кувечицької сільської ради від 12.11.2010 року його повноваження як сільського голови були припинені. При цьому вартість 19 днів санаторно-курортного лікування не приймається до заліку Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та відшкодовується за рахунок сільської ради. Таким чином з наданих суду доказів не вбачається, що [PERSON], під час перебування на посаді Кувечицького сільського голови, допущені будь-які порушення, які б спричинили шкоду Кувечицькій сільській раді. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed