Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.12.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №ВL_КГ100090215. Згідно пунктів 1, 2, 3, 9, 10 Кредитного договору, банк надав позичальнику, кредит в розмірі 7000 грн. для задоволення поточних потреб, з встановлення процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 26.12.2014 року згідно графіку, який є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1 спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, перерахував Позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн.. [PERSON] порушені зобовязання за кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п. 2.4.2. кредитного договору позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Крім того, Відповідач постійно порушує умови кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку №1 до кредитного договору. Згідно п. 4.2. кредитного договору у випадку невиконання позичальником обовязку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додаткового сплатити банку штраф у розмірі зазначеному у п. 8 Спеціальної частини договору. Згідно п. 4.3. кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. Відповідно до п. 2.5.2. кредитного договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок банку, вказаний в п. 6 спеціальної частини договору валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень. Відповідач зобовязання за договором не виконав та не виконує по цей час. Станом на 17.08.2015 року заборгованість становить 48076,71 грн., з них: по поверненню кредиту 5625,38 грн.; по сплаті відсотків 0,48 грн., по сплаті комісії 5685,22 грн., штраф за несвоєчасне виконання зобовязань 36765,63 грн.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Просить стягнути з відповідача\~заборгованість за кредитним договором № BL_КГ100090215 від 26.12.2011 року в розмірі 48076,71 грн..\~ Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву в якій просив розглядати справу без участі їхнього представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що згідно з кредитним договором № BL_КГ100090215 від 26.12.2011 року банк надав позичальнику, кредит в розмірі 7000 грн. для задоволення поточних потреб, з встановлення процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 26.12.2014 року згідно графіку, який є невідємною частиною кредитного договору. Згідно п. 4.2. кредитного договору у випадку невиконання позичальником обовязку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додаткового сплатити банку штраф у розмірі зазначеному у п. 8 Спеціальної частини договору. Відповідно до п. 8 Спеціальної частини договору штраф, передбачений п. 4.2 Загальної частини договору складає 25% від суми Кредиту. Згідно п. 4.3. кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Спеціальної частини договору. Відповідно до п. 9 Спеціальної частини договору пеня, передбачена п. 4.3 Загальної частини Договору (ставка) складає 0,50%, пеня розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/306» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № BL_КГ10090215 від 26.12.2011 року сума заборгованості [PERSON] станом на 17.08.2015 р. складає 48076,71 грн., з них: по поверненню кредиту 5625,38 грн.; по сплаті відсотків 0,48 грн., по сплаті комісії 5685,22 грн., штраф за несвоєчасне виконання зобовязань 36765,63 грн. Що стосується штрафу (пені), то суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 551 ч.3 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Розглядаючи позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача штрафу (пені) у сумі 36765,63 грн., суд вважає, що її розмір становить в декілька разів більше від розміру заборгованості за кредитним договором, тому вважає, що розмір штрафу (пені) може бути знижений судом до розміру 5625,38 грн. На підставі вищезазначеного, всього на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 16936,46 грн. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і за таких обставин суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.22. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року\~ прийнято рішення № 63 про початок ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») з 20.03.2015 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації [PERSON] з 20.03.2015 року. Позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у сумі 1378,00 грн.

Outcome: partial