Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 22.01.2014 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8134876, забезпечений ТЗ є Audi 100 д.н. [NUMBER]. 23 грудня 2014 року в м. Луцьку по вул. Ковельській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] був пошкоджений. Зіткнення відбулося в результаті керування [PERSON] транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та порушення ним Правил дорожнього руху. Згідно постанови Луцького міськрайонного суду від 30.01.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. На виконання умов укладеного Полісу та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила страхове відшкодування ПрАТ «СК «АХА страхування» в розмірі 23 948, 05 грн. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 23.06.2015 року та 06.092016 року було надіслано претензію відповідачу з вимогою відшкодувати в порядку регресу 23 948, 05 грн. Однак станом на день подачі позову кошти на рахунок позивача не надходили. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 23 948, 05 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено судом, 29.07.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 189347Га/14лц, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. 22.01.2014 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8134876, забезпечений ТЗ є Audi 100 д.н. [NUMBER] (а.с. 5) Судом встановлено, що [PERSON] 23 грудня 2014 року о 20 год. 55 хв. в м. Луцьку по вул. Ковельській, керуючи транспортним засобом марки «Audi 100» д.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai i30» д.н. [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9(а), п. 11.4, п. 12.11 ПДР. Постановою Луцького міськрайонного суду від 30.01.2015 року винним у вчиненні ДТП визнано відповідача [PERSON] та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 500 гривень (а.с. 8). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Згідно із ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам п.п. 2.9(а), 11.4, 12.11 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO1132 від 19.01.2015 року, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO1438 від 21.01.2015 року, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO2264 від 30.01.2015 року та умов Договору страхування № 189347Га/14лц від 29.07.2014 року, розмір страхового відшкодування склав 45 077,63 грн. (а.с. 9-11). Автомобіль «Hyundai i30» д.н. [NUMBER] був застрахований за Договором добровільного страхування № 189347Га/14лц від 29.07.2014 року в ПрАТ «СК «АХА Страхування». 28.04.2015 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» на виконання умов даного договору страхування, на підставі заяви власника було виплачено страхове відшкодування на ремонт даного автомобіля 45 077, 63 грн згідно платіжних доручень №154975 від 02.02.2015 року, №152163 від 20.01.2015 року, №15273 від 22.01.2015 року (а.с. 18-20). 28.04.2015 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було направлено на адресу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву за вих. № СУ/01536/3 про виплату страхового відшкодування за полісом (а.с. 6). Заява була задоволена частково - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило на користь ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 23 948,05 грн. Дана сума відшкодування була перерахована згідно платіжного доручення № ЗР030351 від 11.06 2015 року (а.с. 24) Згідно ч. 3 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В судовому засіданні встановлено, що зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Крім того, відповідно ч. 2 п. 11 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 23 948, 05 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат

Outcome: approved