Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Прокурор Городнянського району Чернігівської області Герасименко П.В., в порядку ст. 36-1 Закону України ‹‹Про прокуратуру›› та ст. 45 ЦПК України, діючи в інтересах особи з числа дітей-сиріт [PERSON], звернувся в суд з позовом до Городнянської спеціальної ЗОШ-інтернату І-ІІ ступенів Чернігівської обласної ради та просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] недовиплачену одноразову грошову допомогу в розмірі 6416 грн., як випускнику навчального закладу, відповідно до ст. 8 Закону України ‹‹Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування››, а також витрати пов'язані з розглядом справи покласти на відповідача. З позовної заяви виходить, що [PERSON], [INFO], має статус дитини - сироти ( розпорядження Городнянської РДА від 16.02.2012 року № 48 ). Його батько [PERSON] помер [INFO]. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.05.2012 року встановлено факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю [PERSON]. У 2014 році [PERSON] закінчив Городнянську спеціальну ЗОШ-інтернат І-ІІ ступенів Чернігівської обласної ради. Згідно довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Щорське вище професійне училище лісового господарства» від 30.03.2015 року № 91 [PERSON] з 01.09.2014 року навчається у даному закладі та перебуває на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. При цьому ч. 7 ст. 8 вказаного Закону встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становив 1286 грн.. Таким чином, одноразова грошова допомога [PERSON] відповідно до ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» мала складати 7716 грн.. Натомість, відповідно до наданої Городнянською спеціальною ЗОШ - інтернат І-ІІ ступенів Чернігівської обласної ради інформації, [PERSON] виплачено одноразову грошову допомогу лише в сумі 1300 грн.. Таким чином, відповідачем [PERSON] не виплачено у повному розмірі одноразову грошову допомогу згідно вимог ст. 8 вищевказаного Закону, як випускнику навчального закладу, чим порушено його майнові та соціальні права. У зв'язку з цим, відповідача необхідно зобов'язати виплатити на користь [PERSON] недовиплачену одноразову грошову допомогу відповідно до ч. 7 ст. 8 вищевказаного Закону, з урахуванням вже виплачених коштів, тобто в сумі 6416 гривень. Ухвалою судді від 14 квітня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні представник прокуратури Городнянського району Чернігівської області Сидоренко М.В. у повному обсязі підтримала заявлені в інтересах дитини-сироти [PERSON] позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві, та посилаючись на ці обставини обґрунтовувала заявлений позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву від 23.04.2015 року з проханням розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 28 ). Третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний професійно-технічний навчальний заклад «Щорське вище професійне училище лісового господарства» про дату, час та місце судового розгляду справи було повідомлено належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи Вербицький В.М., який на підставі довіреності уповноважений представляти інтереси даного навчального закладу, надав до суду письмову заяву від 23.04.2014 року з проханням провести судовий розгляд даної цивільної справи без його участі, позовні вимоги прокурора підтримує ( а.с. 29, 35 ). Представник відповідача по справі Пінчук Н.О., яка представляє інтереси Городнянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ст. на підставі відповідного доручення від 23.04.2015 року, у судовому засіданні вказала, що пред'явлений позов відповідач не визнає у повному обсязі та заперечує з приводу його задоволення. Погоджується з тим, що на підставі ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» [PERSON] як випускник навчального закладу має право на отримання одноразової грошової допомоги. Визнає, що Городнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ст. має керуватись відповідним Законом. Разом з тим, у кошторисі їх навчального закладу закладено виплату одноразової грошової допомоги в розмірах, передбачених Постановою КМУ від 05.04.1994 року № 226. При цьому виплату одноразової грошової допомоги передбачено у разі працевлаштування [PERSON], а не при його випуску з навчального закладу. На виконання вищевказаної Постанови КМУ № 226 їх навчальний заклад виплатив [PERSON] 1300 грн. одноразової грошової допомоги та 1200 грн. на придбання одягу та взуття. Все, що навчальний заклад повинен був виплатити [PERSON] виплачено. Розмір здійснених [PERSON] виплат передбачено п.п. 1 п. 13 Постанови КМУ від 05.04.1994 року № 226, але пояснити чому останньому було виплачено одноразову грошову допомогу саме в розмірі 1300 грн. представник відповідача не може. Заслухавши пояснення представника прокуратури Городнянського району Чернігівської області, з'ясувавши позицію [PERSON] та третьої особи, а також позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов прокурора Городнянського району Чернігівської області в інтересах особи з числа дітей-сиріт [PERSON] до Городнянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Чернігівської обласної ради про виплату недовиплаченої одноразової грошової допомоги підлягає задоволенню, з наступних підстав. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 9 ). [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх смерть ( а.с. 13-14 ). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.05.2012 року встановлено факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Рішення суду набрало законної сили 21.05.2012 року ( а.с. 10-11 ). Розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 16.02.2012 року № 48 неповнолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини-сироти ( а.с. 12 ). [PERSON] з 07.09.2004 року навчався в Городнянській спеціальній ЗОШ - інтернат І-ІІ ст. та перебував на повному державному утриманні, а з 01.09.2014 року зарахований та здійснює навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Щорське вище професійне училище лісового господарства» і знаходиться на повному державному забезпеченні ( а.с. 7-8 ). Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначає правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства. Стаття 4 вищевказаного Закону передбачає, що заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Держава здійснює повне забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа ( ч. 1 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» ). Частина 7 статті 8 вищевказаного Закону України передбачає, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Своїм листом на адресу прокурора Городнянського району Чернігівської області від 27.01.2015 року № 20 Городнянська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ст. Чернігівської обласної ради підтвердила, що [PERSON] як дитина-сирота та випускник даного навчального закладу має право на отримання одноразової грошової допомоги та компенсації для придбання одягу та взуття відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Разом з тим, відповідач надає інформацію, що у 2014 році [PERSON] було виплачено одноразову грошову допомогу лише в розмірі 1300 грн., а також виплачено суму компенсації для придбання одягу і взуття в розмірі 1200 грн. (а.с. 5-6). Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 року № 226 встановлює види та розміри виплат дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, у разі вступу ними на навчання до навчальних закладів, а також при їх працевлаштуванні після закінчення навчального закладу. При цьому п.п.1 п. 13 вказаної постанови КМУ, на який посилається представник відповідача, установляє розміри виплат дітям-сиротам при їх вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів та передбачає виплату грошової допомоги в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Натомість у даній справі предметом спору являється виплата дитині-сироті як випускнику навчального закладу одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Таким чином, положення відповідної постанови КМУ та норми вищевказаного Закону регулюють різні види виплати ( грошова допомога при вступі на навчання та одноразова грошова допомога випускнику навчального закладу ) та встановлюють навіть різні розміри виплат допомоги. З огляду на викладене, суд визнає необґрунтованим посилання сторони відповідача на положення постанови КМУ від 05.04.1994 року № 226 як на такі, що регламентують порядок та розмір виплат одноразової грошової допомоги дитині-сироті як випускнику навчального закладу. При цьому слід звернути увагу на той факт, що відповідач сам визнає за [PERSON] як випускником навчального закладу право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», але здійснює виплату одноразової грошової допомоги у розмірі значно нижчому ніж передбачено вказаним Законом ( 6 прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років складає 7716 грн. ). Разом з тим, слід зазначити, що ч. 9 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання, і затверджуються відповідно до законодавства. При цьому пункт 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачає, що Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення саме Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Посилання відповідача у своїх запереченнях проти позову ( а.с. 24-25 ) на положення ст.ст. 25, 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» є некоректним, оскільки положення цих статей стосуються порядку відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт і порядку відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт, та передбачається, що такий порядок встановлюється та затверджується Кабінетом Міністрів України. Враховуючи положення, передбачені ч. 7 ст. 8 Закону України ««Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», суд вважає, що відповідачем не виплачено [PERSON] у повному розмірі одноразову грошову допомогу, та з урахуванням вже виплачених коштів з відповідача слід стягнути на користь [PERSON], як випускника навчального закладу із числа дітей-сиріт, недовиплачену одноразову грошову допомогу в розмірі 6416 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved