Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 23.11.2016р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 25 123,43 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит та проценти по ньому. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Свої зобов`язання відповідач за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 18.12.2018р. утворилася заборгованість в розмірі 32 461 грн. 52 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 19 972 грн. 29 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6 054 грн. 03 коп.; заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом у розмірі 236 грн. 31 коп., штрафу у розмірі 6 198 грн. 89 коп. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.03.2019р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди від 23.11.2016р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 25 123,43 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит та проценти по ньому. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт виконання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засідання встановлено, що позивач свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди від 23.11.2016р., у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитом, у розмірі, вказаному в пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування та тарифи, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування та тарифи. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця неналежного виконання позичальником зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитом. Однак, згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. Так, враховуючи, що відповідачка зареєстрована та постійно проживає в місті Маріуполі, нарахування штрафів та пені на суму заборгованості за кредитним договором від 23.11.2016р. укладеним з [PERSON] , є неправомірним. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу в розмірі 6 198,89 гривень та пені в розмірі 236,31 гривень, не підлягають задоволенню. Враховуючи, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідачки слід стягнути на користь позивача: заборгованість за кредитом - 19 972,29 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 6 054,03 гривень, а всього - 26 026,32 гривень, задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1921 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 26 026,32 гривень ?100% : 32 461,52 гривень ціни позову = 80,17 %), тобто 80,17 % від ціни позову (80,17 % ? 1921,00 гривень :100% = 1 540,06 гривень), що складає 1 540,06 гривень. На підставі ст.ст. 526, 610, 612, 614, 615, 651, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial