Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що підставою звернення його до суду з зазначеним позовом є необхідність захисту майнових прав та інтересів дитини, яка через малолітній вік не в змозі самостійно захистити свої права та інтереси. Так, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2012 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] та стягнуто аліменти на її утримання. Згідно рішення виконкому Синельниківської міської ради від 28 березня 2012 року дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі договору міни житлового будинку від 27 березня 2009 року відповідачу на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Тиха,102, інвентаризаційною вартістю 39389,00 грн. і рішенням виконкому від 23 квітня 2014 року за дитиною закріплене право користування вказаним будинком. Оскільки питання щодо накладення заборони на відчуження майна та житла дитини під час вирішення справи про позбавлення батьківських прав судом не було вирішено, прокурор просить суд накласти заборону на відчуження вищезазначеного житлового будинку. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав згоду на заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявилася по невідомим суду обставинам. Таким чином, суд, заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] свідоцтва про народження підтверджується факт того, що відповідач по справі [PERSON] є матірю [PERSON], 01 груня [INFO]. Запис про батька дитини зроблений зі слів матері у відповідності до ч.1 ст.135 СК України. Згідно копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2012 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] та стягнуто аліменти на її утримання. Рішенням рішення виконкому Синельниківської міської ради від 28 березня 2012 року дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, про що свідчить копія рішення. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 квітня 2009 року та довідки Синельниківського МБТІ від 27 квітня 2015 року доводиться факт того, що відповідач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Тиха,102, на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу [PERSON] 27 березня 2009 року. Рішенням виконкому Синельниківської міської ради від 23 квітня 2014 року за дитиною закріплене право користування вказаним будинком, що підтверджується копією рішення. У відповідності до ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Рішенням суду про позбавлення відповідача батьківських прав зазначене питання вирішено не було, що може призвести до порушення права дитини на житло у разі його відчуження відповідачем. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими прокурор обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки прокурор звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду, судовий збір у розмірі 243,60 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved