Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р 29-91805130003, ЄДРПОУ 00039019, за кредитним договором № 991/08-АВ/024, заборгованість у розмірі 33 138, 36 доларів США; стягнути з відповідача судові витрати на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р 29091805130003, ЄДРПОУ 00039019 в розмірі 12 973,17 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 19 вересня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», та [PERSON] уклали договір №991/08-АВ/024. 09 березня 2010 року було прийнято рішення на зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п.1.1 банк а саме позичальник надає тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строкові, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 16 679,00 доларів США. Свої забов'язання позичальник, а саме банк виконав свої забов'язанння перед відповідачем надавши грошові кошти. Окрім того, в п. 1.1 Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов Договору , позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом 24.05.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 15 740, 59 доларів США, сума заборгованості за відсотками- 17 397, 77 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойку. На виконання умов Договору Позичальнику було направлено повідомлення - вимога про усунення порушення, але на дату подання позовної заяви повідомлення- вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 19.09.2008 року між ним та позивачем був укладений кредитний договір №991/АВ/024 на купівлю автотранспортних засобів (далі -Кредитний договір), згідно умов якого йому було надано кредит у сумі 16 679,00 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дев'ять) доларів США, зі сплатою 13,5 (тринадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний у п.п. 1.1.1., п. 1.1. ст. 1 Договору. Жодної вимоги від банку про повернення грошових коштів не отримував. На початку 2017 року працівники банку примусово забрали заставний автомобіль марки «CHEVROLET» модель «LACHETI NF 19 B», 2008 року випуску, світло-сірого кольору. У подальшому, автомобіль був проданий також без його відома, не отримував повідомлення про порушення обтяження та не надавав дозволу на його продаж. Таким чином, з фактичних обставин справи витікає, що працівники Банку, порушивши процедуру, забрали автомобіль для подальшої його реалізації Банком, тобто маючи намір здійснити процедуру звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку. В своєму відзиві просить, відмовити в позовних вимогах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. 12 жовтня 2017 року ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу відкрито провадження по справі. 03 квітня 2018 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу витребувано докази за клопотання відповідача. 11 червня 2018 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу витребувано докази за клопотання відповідача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповіднос ті до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та кредитним договором, укладеним сторонами Відповідно до укладеного договору №991/08-АВ/024 на купівлю автотранспортних засобів від 19.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у сумі 16 679,00 доларів США, зі сплатою 13,50 9 тринадцять цілих п'ять десятих) процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку на автомобіля марки «CHEVROLET» модель «LACHETI NF 19 B», 2008 року випуску, світло-сірого кольору, згідно з договором купівлі-продажу №118095-S00017 від 17 вересня 2008 року, укладений ТзОВ «Автодом КР» з кінцевим терміном погашення заборгованості до 18 вересня 2015 року. В якості забезпечення виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, з відповідачем [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу визначеного п.1.2 цього договору, заставою вартістю 88 960 (вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на день укладання цього договору (485,11 гривень=100 доларів США), становить 18 338,11доларів США 11центів, який також забезпечує виконання зобов'язань позичальника за додатковим договором.(а.с.5-8) Згідно заяви на видачу готівки № авт/217467 від 19 вересня 2008 року здійснена операція на видачу кредиту на придбання авто згідно договору 991/08-АВ/024 від 19.09.2008 року в розмірі 16 679 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дев'ять) доларів США 00 центів, що в еквіваленті складає 80 911 ( вісімдесят тисяч дев'ятсот одинадцять) гривень 50 копійок. (а.с.11) Але [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим, станом на 24.05.2017 року заборгованість останнього перед ПАТ «Укрсоцбанк» склала сумі 33 138,36 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом 15 740,59 доларів США, та сума заборгованості за відсотками 17 397,77 доларів США. Відповідачем за кредитним договором № 991/08-АВ/024 від 19.09.2008 року відповідно до розрахунку вимог банку сплачено 20.10.2008 року -331,20 доларів США, 24.11.2008 року - 66,80 доларів США, 10.06.2009 року 540,41 доларів США, в подальшому повернення грошових коштів не здійсняв. (а.с.16-17) Окрім того, відповідно до наданої відповіді МВС України Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Територіальний сервісний центр №1243 від 31.07.2018 року №31/4-1243-982 згідно Єдиного державного реєстру МВС, автомобіль марки «CHEVROLET» модель «LACHETI NF 19 B», 2008 року випуску, державний знак [NUMBER], кузов [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], 18.09.2008 року зареєстрований на [PERSON], [INFO], на підставі довідки - рахунок ДДР403645 від 17.09.2008 року, та станом на 25.07.2018 року залишається його власником. (а.с.116) Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628, ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавець у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (чч.1 та 3 ст.533 ЦК). Згідно зі ст.2 закону «Про банки і банківську діяльність» від 7.12.2000 №2121-III кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Статтею 5 декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього декрету. Крім того, Національним банком на виконання положень ст.11 декрету прийнято положення. Згідно з п.1.5 цього положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.14 постанови Пленуму ВС «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14 суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК). Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст.533 ЦК), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст.5 декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533ЦК. (Постанова ПССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідноси»). Наявність ліцензії у банку відповідачами не оспорюється, а як вбачається зі змісту кредитного договору його предметом стали грошові кошти в іноземній валюті. Більш того, 04.07.2018 року Постановою Верховного Суду в рамках справи № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18 (ЄДРСРУ № 75296546) дійшла висновку про те, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника (як іноземну валюту так і еквівалент) внесло двозначність до розуміння суті обов'язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Таким чином, на підставі розрахунку заборгованості судом встановлено неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору, визначена позивачем сума заборгованості за розрахунком є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі в розмірі 12973,17 грн. Відповідно до платіжного доручення №0000411241 від 30 червня 2017 року представником позивача під час звернення до суду з позовною завою було сплачено судовий збір в сумі 22 840,54 гривен, хоча відповідно до ціни позову в позовні заяві судовий збір необхідно було сплатити згідно до ціни позову, а саме 12 973,17 гривень. Згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір», який діяв на момент звернення з позовом до суду, судовий збір повертається в т.ч. розмірі переплаченої суми. На підставі викладеного,

Outcome: approved