Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Прокурор Гайворонського району Кіровоградської області в інтересах [PERSON] звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про накладення заборони на відчуження житлового будинку вартістю 25726 гривень. Позов мотивував тим, що [PERSON], 1998 року народження є неповнолітньою особою, що відповідно до ч.2 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 165 Сімейного кодексу України є підставою для представництва його інтересів прокурором у суді шляхом подачі до суду позову про заборону відчуження майна. Розпорядженням голови Гайворонської районної державної адміністрації від 07 серпня 2013 року №209-р [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі рішення Гайворонського районного суду від 23 липня 2013 року про позбавлення матері батьківських прав [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Долинівської сільської ради, договору дарування від 1992 року та записів в погосподарській книзі за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд виданого Ульяновським БТІ інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку розташованого по [ADDRESS] станом на 17.04.2015 року становить 25726 грн. Відповідно до п. З ч. З ст. 71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в них закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Частиною 1 статті 248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, мас право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, дитина-сирота має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Як зазначено в узагальненнях Верховного суду України від 11.12.2008 року про практику розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми - відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України, а також п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним. Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Проте, рішенням Гайворонського районного суду від 23 липня 2013 року справа №385/865/13-ц за позовом прокурора Гайворонського району в інтересах неповнолітнього [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно питання щодо накладення заборони на відчуження житла дитини не вирішено. Відповідно до ст. 52 Конституції України виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування покладається на державу. Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Неможливість [PERSON] самостійно захистити свої права та перебування його у Новопразькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів зумовлює необхідність прокурора району звернутися в інтересах дитини, яка залишена без піклування батьків, до суду з даним позовом. Прокурор Андронік А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи належним чином був повідомлений у встановлений законом порядку. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Гайворонської РДА Настенко В.С. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погоджується на заборону відчуження будинку вартістю 25726 гривень розташованого за адресою [ADDRESS], Гайворонського району Кіровоградської області, що належить йому на праві приватної власності. Вислухавши пояснення прокурора, відповідача, представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Гайворонської РДА, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновків про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що розпорядженням голови Гайворонської районної державної адміністрації від 07 серпня 2013 року №209-р [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі рішення Гайворонського районного суду від 23 липня 2013 року про позбавлення матері батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21, 24-27). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Згідно довідки Долинівської сільської ради, договору дарування від 1992 року, записів в погосподарській книзі,архівної довідки № 53 від 14.05.2015 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. (а.с. 16, 33-35). Згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд виданого Ульяновським БТІ інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку розташованого по [ADDRESS] станом на 17.04.2015 року становить 25726 грн. (а.с. 11). Згідно ст. 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб та брати участь у цих справах. Випадки представництва прокуратурою інтересів громадянина в судах визначені, зокрема, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачено представництво прокуратурою у формі звернення до суду із заявами про захист прав фізичних та юридичних осіб. Підставою представництва інтересів громадянина в судах є його неможливість із-за фізичного бо матеріального стану чи по іншим поважним причинам самостійно захищати свої права або реалізовувати процесуальні повноваження. Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, складати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 247 СК України, дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 248 СК України та ч.3 ст. 25 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров»я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім»ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та необхідно накласти заборону на відчуження житлового будинку вартістю 25726 гривень розташованого за адресою [ADDRESS], Гайворонського району Кіровоградської області, що належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір з [PERSON] в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved