Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 82 057,48 грн., яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2015 року о 08.10 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], по пр.-ту Возз'єднання в бік моста «Патона» в м. Києві, при перестроюванні з лівої смуги руху в праву не переконався в безпечності маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. За умовами договору страхування позивачем на користь страхувальника було сплачено страхове відшкодування у розмірі 82 057,48 грн., за наслідками чого позивачем отримано право вимоги до відповідача як особи, винної у вчиненні ДТП, щодо стягнення суми понесеного позивачем відшкодування, що є предметом спору. 10 грудня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON], отримавши 26 грудня 2018 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду від 10 грудня 2018 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 01.12.2015 року о 08.10 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], по пр.-ту Возз'єднання в бік моста «Патона» в м. Києві, при перестроюванні з лівої смуги руху в праву не переконався в безпечності маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджено довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 83302725 від 01.12.2015 року. (а.с. 6) Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2015, оскільки [PERSON] під час руху допустив порушення п.п. 2.3 б, 10.3 Правил дорожнього руху. У судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю. (а.с. 59) За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності ТОВ «Перша лізингова компанія». (а.с. 29) Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2015 року автомобіль «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], було забезпечено ПрАТ «АСК «Інго Україна» згідно Договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 250503072.14 строком дії до 03.01.2016 року. (а.с. 4) 02.12.2015 року ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулось до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із повідомленням про вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2015 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 29) Згідно Звіту № 493, складеного спеціалістом ФОП [PERSON] від 04.12.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], після його пошкодження при ДТП складає 113 665,10 грн., матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає: 113 285,19 грн. (а.с. 7-22) 25.12.2015 року ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулось до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2015 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 28) На підставі Страхового акту № 136002 від 28.12.2015 року, Страхового акту № 136596 від 22.01.2016 року страхувальником ПрАТ «АСК «Інго Україна» здійснено оплату вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу на загальну суму 82 057,48 грн., що підтверджено платіжними дорученнями № 10347 від 30.12.2015 року та № 606 від 27.01.2016 року. (а.с. 25, 27) Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «АСК «Інго Україна» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 82 057,48 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15). Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved