Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.06.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Volkswagen Tiguan 1.4», державний номерний знак [NUMBER] , який є предметом Договору страхування наземного транспорту № 121934а9зд від 25.04.2019 року, укладеного між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (позивач, який станом на дату розгляду справи змінив найменування) та ТОВ «ФАВА ФЕНІКС», та «Сhevrolet AVEO», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , якого в подальшому визнано винним у вчиненні вказаної ДТП. Загальна вартість матеріального збитку, відповідно до звіту № 018/20 від 03.03.2020 року, склала 561\~221,94 гривень. Розрахована страховиком сума страхового відшкодування склала 267\~315,07 гривень, яка була виплачена страхувальнику. Посилаючись на ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ч. 1 ст. 1166 ЦК, позивач стверджує, що до нього перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування збитків на вищевказану суму, а тому просить її стягнути з [PERSON] . Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, у якому зазначив, що звіт № 018/20 від 30.03.2020 року, згідно з яким визначена загальна вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Tiguan 1.4», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП був оформлений з порушенням пункту 5.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зокрема послався на те, що при визначенні ринкової вартості транспортного засобу оцінювач врахував пробіг 58\~588 кілометрів, у той час як в розділі 6 договору страхування наземного транспорту № 121934а9зд від 25.04.2019 року зазначений пробіг 121\~000 км. За таких обставин вважає, що оцінювачем було невірно зазначено пробіг автомобіля, а отже з цих підстав можна дійти до висновку про недостовірність та недопустимість даного звіту як доказу у справі, а відтак розрахунок суми відшкодування, складений позивачем, є помилковим. Крім того, відповідач заперечив проти позову з тих підстав, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування з розрахунку повної вартості транспортного засобу, оскільки такий не підлягає відновленню. Вважає вартість відновлювального ремонту завищеною та необ`єктивною. Посилається на те, що позивачем не повідомлено йому відомості про правовий статус транспортного засобу після сплати страхового відшкодування, що унеможливлює проведення повторного оцінювання вартості заподіяного збитку та визначення страхового відшкодування. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Додатково пояснила, що на момент укладення договору страхування було допущена технічна описка в частині інформації щодо пробігу. Вірною інформацією щодо пробігу є ті відомості, що зазначені в звіті, на підтвердження чого наявна фото таблиця - додаток до звіту. Представник відповідача адвокат Лаврентьєв Ю.Г. заперечив проти позову, з підстав наведених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне. Двадцять п`ятого квітня 2019 року АТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «ФАВА-ТЕХНІКС» уклали договір добровільного страхування наземного транспорту за № 121934а9зд, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan 1.4» державний номерний знак [NUMBER] . Двадцять шостого червня 2019 року о 19:00 год. м. Ужгороді на перехресті вул. Заньковецької - Достоєвського, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Сhevrolet AVEO», державний номерний знак [NUMBER] , при виконанні маневру обгону не переконався в його безпечності та допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Tiguan 1.4», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, про що свідчить постанова Ужгородського міськрайонного суду від 17.06.2020 року у справі № 308/3122/20. Десятого квітня 2020 року у зв`язку з даною ДТП страхувальником ТОВ «ФАВА-ТЕХНІКС» подано заяву про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. На підставі даної заяви страховиком АТ СК «АРКС» було замовлено оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Volkswagen Tiguan 1.4», державний номерний знак [NUMBER] , у суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] . Згідно звіту № 018/20 від 30.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Volkswagen Tiguan 1.4», державний номерний знак [NUMBER] , з врахуванням ПДВ (20%) становить 561\~221,94 гривень. Величина вартості відновлювального ремонту КТЗ складає 320\~812, 80 гривень. З акту огляду колісного транспортного засобу «Volkswagen Tiguan 1.4», державний номерний знак [NUMBER] ,від 26.06.2019 року встановлено, що показник одометра станом на дату огляду становить 58\~588 км. З розрахунку страхового відшкодування за договором № 121934а9зд від 25.04.2019 року встановлено, що позивач визначив суму страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 267\~315,07 гривень. Платіжним дорученням № 661\~548 від 14 квітня 2020 року підтверджено, що позивачем було перераховано на рахунок страхувальника 267\~315,07 гривень страхового відшкодування згідно акту № АРХ2556466. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зі змісту ст. 1187 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки [PERSON] своїми діями завдав шкоди майну юридичної особи ТОВ «ФАВА-ФЕНІКС», в силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, на нього законом покладено обов`язок з відшкодування такої шкоди. Як встановлено у ході судового розгляду справи, позивач, будучи страховиком за договором добровільного страхування наземного транспорту за № 121934а9зд від 25.04.2019 року, виконав свої обов`язки перед страхувальником та виплатив останньому страхове відшкодування у розмірі 267\~315,07 гривень, а отже до нього перейшло право вимоги страхувальника до відповідача в межах фактичних витрат, як до особи, відповідальної за завдані збитки. Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на недостовірність та недопустимість звіту № 018/20 від 30.03.2020 як доказу у справі, з огляду на порушення експертом-оцінювачем під час його складання п. 5.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Фонду державного майна України від 24.11.2003 року за № 142/5/2092, (далі Методика) в частині установлення пробігу за одометром та використання цього показника величини пробігу при визначенні вартості транспортного засобу. Відповідач вказує, що оцінювач врахував пробіг 58\~588 кілометрів, у той час як в розділі 6 договору страхування наземного транспорту № 121934а9зд від 25.04.2019 року зазначений пробіг 121\~000 км, огляд здійснювався у його відсутності, а також те, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування з розрахунку повної вартості транспортного засобу, оскільки такий не підлягав відновленню. Відповідно до п. 5.2 Методики, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. З вищевказаних норм не вбачається обов`язку оцінювача здійснювати виклик особи, яка вчинила ДТП, з метою проведення огляду об`єкта оцінки. При цьому відповідач не навів будь-яких інших норм на підтвердження такого обов`язку оцінювача. Згідно з п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Пунктом 7.1\~Методики визначено,\~що оцінка\~КТЗ здійснюється\~переважно із\~застосуванням бази\~оцінки,\~яка відповідає\~ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу,\~умови,\~у яких\~він експлуатувався\~(зберігався),\~особливості кон`юнктури\~ринку регіону. Згідно з принципами зміни вартості, попиту та пропозиції значення ринкової вартості є змінною за фактором часу величиною, яка залежить від коливань ринкових цін на КТЗ та його складники. Як вбачається з акту огляду колісного транспортного засобу, який є додатком до звіту № 018/20 від 30.03.2020 року, оцінювачем установлено показник одометра 58\~588, що також підтверджується відповідними фототаблицями-додатками до звіту, зображення якого відповідає запису в акті. За таких обставин суд констатує, що оцінювачем дотримано норми Методики, щодо установлення величини пробігу та врахування під час оцінки величини пробігу автомобіля, про порушення яких посилається відповідач. При цьому посилання відповідача на те, що саме показник одометра, зазначений в акті огляду колісного транспортного засобу, є недостовірним суд не бере до уваги, оскільки відповідач не підтвердив дану обставину жодними доказами. Невідповідність двох величин пробігу в акті огляду транспортного засобу від 30.03.2020 року та відомостях, які зазначені в договорі добровільного страхування від 25.04.2019 року за № 121934а9зд не свідчать про те, що саме в акті огляду транспортного засобу така величина є недостовірна. Водночас, показник одометра, який зазначений в акті огляду, підтверджується відповідним фотознімком, який міститься в матеріалах справи. Окрім цього, як вбачається з пояснень позивача інформація, зазначена в договорі страхування, є опискою. Разом з цим, посилаючись на недостовірність та недопустимість звіту № 018/20 від 30.03.2020 року, позивач не скористався своїм правом надати інший звіт, складений за результатами незалежної оцінки, клопотати перед судом про призначення експертизи, витребувати докази щодо фактичного показника одометра автомобіля на момент розгляду справи, здійснити повторний огляд автомобіля. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що з оспорюваного звіту оцінювача за № 018/20 від 30.03.2020 року вбачається, що пробіг використовувався ним при визначенні ринкової вартості автомобіля, величина якої не впливає на розрахунок виплаченого позивачем страхового відшкодування. Так, позивач при розрахунку страхового відшкодування виходив з положень розділу № 24 Договору добровільного страхування наземного транспорту за № 121934а9зд від 25.04.2019 року, відповідно до яких під повною загибеллю транспортного засобу розуміється випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% страхової суми за договором (тобто 70% від 380\~000 гривень). При цьому, вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу була розрахована як сума вартості відновно-ремонтних робіт автомобіля, вартості матеріалів та вартості складових, що підлягають заміні, і склала згідно зі звітом 561\~221, 94 гривень. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту становила 561\~221,94 гривень, що перевищує 70% страхової суми за договором, тобто 266\~000 гривень, позивач обґрунтовано дійшов висновку про те, що мала місце повна загибель транспортного засобу, а тому при визначенні суми страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «АРКС» керувався п. 29.8 Договору добровільного страхування наземного транспорту за № 121934а9зд, зі змісту якого вбачається що при повній загибелі транспортного засобу така сума сплачується в розмірі страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування, вартості пошкодженого транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи. Таким чином, сума страхового відшкодування становила різницю страхової суми в розмірі 380\~000,00 гривень, зобов`язуючої пропозиції в розмірі 108\~000,00 (згідно додатку № 9 до Договору) гривень, суми знецінення в розмірі 4\~684,93 гривень (яка вираховувалась добутком страхової суми, нормативу знецінення згідно договору страхування, різниці днів між поданням заяви про настання події та дати початку дії договору, поділеним на 365), та франшизи (0,00 гривень) та склала 267\~317,07 гривень, про що також зазначено в розрахунку, доданому до позовної заяви. Будь-яких контррозрахунків того, що величина пробігу вплинула на кінцеву суму страхового відшкодування відповідачем не подано. Водночас, достовірними доказами, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є такі докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Допустимими доказами, в силу ст. 78 ЦПК України, є докази, отримані у встановленому законом порядку. Таким чином, будь-яких підстав вважати, що звіт № 018/20 від 30.03.2020 року є недостовірним чи недопустимим доказом у справі, суд не встановив. Згідно з\~ст.\~12\~ЦПК України,\~\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених ЦПК\~України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач довів належними, допустимими та достовірними доказами обставини, на які посилається на підтвердження своїх вимог, а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення у повному обсязі. Крім того, враховуючи висновок суду про повне задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4009,07 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved