Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 22 січня 2015 року між ним та [PERSON] укладено договір страхування №250598747.15, згідно з яким позивач зобовязався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Предметом страхування за вказаним договором є майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням і розпоряджанням автомобілем «RENAULT Sandero Stepway», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно вказаного договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо транспортної пригоди. В звязку з тим, що 30 травня 2015 року о 01 год. 20 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «RENAULT Sandero», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мопеда марки «SABUR» під керуванням [PERSON], під час якої автомобілю заподіяно матеріальну шкоду, яка складає 60678,17 гривень. Позивач зазначає, що у відповідності до постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 19 червня 2015 року винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON], водій мопеда марки «SABUR». Відповідно до до довідки про ДТП УДАІ ГУМВС України ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] На умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у звязку з чим страхове відшкодування на підставі рахунку №АГ00005017 від 18 червня 2015 року склало 64876 гривень 73 копійки. Зобовязання по виплаті страхового відшкодування виконано шляхом передплати на СТО та виконання відновлювальних робіт на згадану вище суму за рахунок передплати. У судове засідання на розгляд справи представник позивача, діючий на підставі довіреності, не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.148), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з?явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ст.128, 130 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.103,117,130,135,142). Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в установлені ч.7 ст.178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про розгляд вказаної цивільної справи та необхідністю подання відзиву, в судове засідання на розгляд справи не зявився, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Взявши до уваги клопотання представника позивача, неявку відповідача, вивчивши документи справи та давши оцінку в сукупності доказам, наданим сторонами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі і такий висновок суду ґрунтується на наступному. Згідно копії договору страхування №250598747.15 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків від 22 січня 2015 року, [PERSON] уклав договір страхування належного йому автомобіля марки «RENAULT Sandero Stepway», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], із ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до 22 січня 2016 року включно (а.с.4) Згідно копії постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 19 че6рвня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення №491/738/15 р., [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 340 гривень, за те, що 30 травня 2015 року о 01 год. 20 хв. [PERSON], знаходячись в с.Долинське по вул.К.Маркса, Ананьївського району Одеської області, керуючи мопедом марки «SABUR» А8, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «RENAULT Sandero», реєстраційний номер [NUMBER], який рухався на зустріч (а.с.5). Відповідно до копії довідки №65025093 про дорожньо-транспортну пригоду (форма №2) УДАІ ГУМВС України, дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху гр-м [PERSON] (а.с.6). З копії звіту №06-023 спеціаліста оцінщика по встановленню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки «RENAULT Sandero» від 17 липня 2015 року вбачається, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля, склав 60678,17 гривень (а.с.7-19). З копії страхового акту №130479 складеного 08 липня 2015 року, вбачається, що сума матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, автомобілю марки «RENAULT Sandero», реєстраційний номер [NUMBER], складає 64876,73 гривні, при цьому вказана сума страхового відшкодування виплачена ТОВ «Авто Груп+», яке виконувало відновлювальний ремонт автомобілю марки «RENAULT Sandero», в повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення (а.с.20,25). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №721670 вбачається, що автомобіль марки «RENAULT Sandero» реєстраційний номер реєстраційний номер [NUMBER], належить ТОВ «Український лізинговий фонд» (а.с.22). Також зясовано, що ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» було надіслано на адресу зареєстрованого місця проживання [PERSON] претензію на суму 64876 гривень 73 копійки (а.с.26). Крім того встановлено, що між ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та ТОВ «Авто Груп+» було укладено договір №475-13 про надання послуг з відновлювального ремонту транспортних засобів від 19 серпня 2013 року (а.с.27-40 Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки. За змістом ст..1187 ЦПК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно підпункту «г» пункту 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. В звязку з наведеним, вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню.\~\~ Відповідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, враховуючи те, що вина відповідача в скоєні правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди) встановлена та не підлягає доказуванню, а встановлені та зазначені в даному рішенні факти, вказують на те, що ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» після проведення страхового відшкодування на користь третьої особи, набуло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] в рахунок страхового відшкодування., тому суд приходить до висновку, що виплачена позивачем сума на користь третьої особи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у порядку регресу. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved