Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

представник позивача звернуся до суду із вказаним позовом, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року, а тому порушує питання про стягнення з останнього заборгованості за вказаним договором в загальному розмірі 2 619 473,32 грн. з яких: 1 743 635,31 грн. - заборгованість за надані юридичні послуги; 581 020,38 грн. - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання передбачена п. 6.5 договору; 52 452,36 грн. - 3% річних та 242 365,27 грн. - інфляційне збільшення суми боргу передбачені ст. 625 ЦК України. Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив та зазначив, що починаючи з квітня 2015 року по лютий 2019 року, він отримував від Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» акти приймання передачі виконання робіт з додатками до них та здійснював оплату по них в повному обсязі, що підтверджується зокрема, примірниками актів приймання передачі виконання робіт від 05 травня 2015 року, 02 липня 2015 року, 29 квітня 2016 року та 30 грудня 2016 року, які містять відмітку про оплату та підпис Голови об`єднання Куц Я.О. Крім того вважав, що факт зазначення Адвокатським об`єднанням «А.ДВА.КА.Т» в актах приймання передачі виконання робіт вимог про сплату заборгованості в лише разі її наявності підтверджує те, що [PERSON] оплатив надані позивачем юридичні послуги в повному обсязі. Представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якому визнав факт оплати відповідачем вартості наданих юридичних послуг по актам тільки за квітень 2015 року, червень 2015 року,березень 2016 року та квітень 2016 року, а остаточний розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги передбачені договором за період квітня 2015 року до лютого 2019 року, з урахуванням оплачених актів, зобов`язався подати окремо в уточненій позовній заяві. У той же час, 04 березня 2021 року представник позивача подав суду доповнення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що враховуючи оплачені відповідачем акти приймання-передачі викопаних робітза квітень 2015 року, червень 2015 року, березень 2016 року та квітень 2016 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 2 614 183,82 грн. з яких: 1 619 593,31 грн. - заборгованість за надані юридичні послуги; 516 894,21 грн. - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання; 327 180,30 грн. - інфляційні втрати та 150 516 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, які просив стягнути з відповідача. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Як передбачено вимогами п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, повинен міститися саме в позовній заяві, коли у відповіді на відзив згідно ч. 1 ст. 179 ЦПК України позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Тобто зменшення позовних вимог або їх уточнення здійснюється шляхом подачі відповідної позовної заяви, яка має відповідати вимогам 175 ЦПК України, із зазначенням відповідного змісту позовних вимог, а не шляхом подачі доповнення до відповіді на відзив, що на вимогах ЦПК не ґрунтується та їм не відповідає. Таким чином, суд не приймає до уваги уточнені позовні вимоги позивача викладені в доповненні на відповідь на відзив поданому 04 березня 2021 року. Представник позивача в суді в режимі відеоконференції також визнала факт сплати відповідачем вартості наданих юридичних послуг по актам за квітень 2015 року, червень 2015 року, березень 2016 року та квітень 2016 року. Крім того пояснила, що з відповідачем існувала усна домовленість, а тому акти виконаних робіт з додатками до них передавалися відповідачу наручно при особистих зустрічах, а не направлятися засобами поштового зв`язку, як це визначено в договорі про надання послуг. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно до суду не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою залучення до її участі нового представника та клопотання про витребування від Державної податкової служби фінансової звітності Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» за 2015-2018 роки, в задоволенні якого ухвалою судового засідання від 25 серпня 2021 року відмовлено. Разом з тим, оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, коли [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву та наявні в нього докази, суд вважає необхідним розглянути дану справу на підставі наявних доказів в загальному порядкуу відсутність відповідача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 09 квітня 2015 року між Адвокатським об`єднанням «А.ДВА.КА», в особі голови об`єднання Куц Я.О. (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено договір про надання юридичних послуг №09/04/2015, згідно п. 1.1 якого виконавець взяв на себе зобов`язання надавати замовнику послуги в обсязі та на умовах передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1 вказаного договору виконавець зобов`язався забезпечувати високий професіональний рівень та своєчасність надання послуг, а замовник п. 2.2.1 зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги виконавця в розмірі та в порядку, передбаченими цим договором. Як передбачено п.п. 4.1-4.3 договору виконавець складає та передає замовнику для підписання акт наданих послуг. У разі ненадходження від замовника підписаного акту наданих послуг (надалі - акт) або письмових зауважень до нього протягом трьох робочих днів з моменту отримання акту, надані послуги вважаються прийнятими в обсязі та на умовах, вказаних в акті. У разі незгоди замовника із змістом акту або його окремих положень, суперечки з цього приводу вирішуються шляхом переговорів. При цьому замовник повинен письмово попередити виконавця про незгоду з актом протягом трьох робочих днів після його передачі. Обов`язок виконавця щодо передачі акту вказаному в п. 4.1 даного договору вважається виконаним, якщо акт надіслано керівництву замовника (іншій особі, що підписала цей договір) або іншій уповноваженій особі; надіслано поштою на адресу замовника, вказаного в цьому договорі або зареєстровано в канцелярії (у секретаря) замовника. Згідно п.п. 5.1 - 5.1.1 договору вартість послуг, які надаються, розраховуються у відповідності до переліку вартості послуг зазначених в Додатку 1, що є невід`ємною частиною даного договору. Згідно листа ДПС України № 9779/7/17-1217 від 03.04.2012 року, до складу витрат виконавця, включаються фактичні витрати, які безпосередньо пов`язані з провадженням захисту інтересів замовника, зокрема: оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються Виконавцем, транспорті витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо. Такі витрати виконавця замовник оплачує окремо від Додатку 1, за умови їх документального підтвердження. Відповідно до п.п. 5.2 - 5.4 договору замовник і виконавець на умовах, визначених цим договором, підписують акт, який підтверджує перелік і обсяг наданих послуг. Замовник оплачує послуги виконавця відповідно до підписаного акту шляхом перерахування зазначеної в акті суми на поточний рахунок виконавця, не пізніше п`яти календарних днів після передачі акту. Послуги вважаються сплаченими з моменту надходження грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Згідно п. 6.5 договору у разі порушення строку платежу, встановленого пунктом 5.3 цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, від суми простроченого платежу за кожний календарний день затримки здійснення платежу. Як передбачено п. 10.1 договору усі повідомлення, які надсилаються сторонами одна одній, у зв`язку з цим договором, повинні бути викладені у письмовій формі та вважаються надісланими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом, телеграфом або доставлені носильним за вказаними у цьому договорі юридичними адресами сторін. 22 вересня 2015 року сторонами підписано Додаткову угоду №1 до договору про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року у зв`язку зі зміною назви Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА» на «А.ДВА.КА.Т», якою вирішено внести зміни до вказаного договору щодо назви виконавця, а також змінено пункт 11.2 договору та встановлено, що договір діє протягом всього часу провадження захисту інтересів клієнта, якщо він не буде достроково припинений з ініціативи сторін. На виконання умов вказаного договору позивачем у період з квітня 2015 року по лютий 2019 року включно відповідачу надавалися юридичні послуги, факт надання яких підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт та додатками до них, які складено у відповідності з умовами договору, та в яких зазначений конкретний перелік наданих відповідачу юридичних послуг із зазначенням їх вартості, які в цілому сумнівів у суду не викликають. 28 травня 2019 року позивач направив на адресу відповідача вимогу претензію про виплату заборгованості за договором про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року, в якій вимагав здійснити оплату заборгованості за надані послуги в розмірі 1 743 635 грн. 31 коп. в строк до 01 липня 2019 року. Як вбачається із вказаної претензії, у зв`язку із несплатою відповідачем наданих позивачем послуг 12 квітня 2019 року договір про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року розірвано. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вказану претензію відповідач отримав 04 червня 2019 року. Згідно з положеннями п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу ІІІ Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. З огляду на предмет договору про надання юридичних послуг об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги. Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону визначаються в договорі про надання правової допомоги. Укладений договір про надання правової допомоги №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, тому між сторонами виникли правовідносини, правове регулювання яких здійснюється згідно глави 63 ЦК України. Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підписавши такі договори сторони вчинили вільне волевиявлення та досягли згоди щодо умов такого договору, а самі умови договору є такими, що не суперечать чинному законодавству. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як встановлено з матеріалів справи на виконання умов договору про надання правової допомоги №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року позивачем у період з квітня 2015 року по лютий 2019 року включно відповідачу надавалися юридичні послуги, факт надання яких підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт та додатками до них, в яких зазначений конкретний перелік наданих відповідачу юридичних послуг із зазначенням їх вартості на загальну суму 1 743 635 грн. 31 коп., які відповідачем в повному обсязі не оплачені. Так, відповідачем не надано належних допустимих і достатніх доказів, зокрема відповідних платіжних документів про сплату грошових коштів позивачу, а відтак посилання відповідача на належне виконання договірних грошових зобов`язань в суді є недоведеним. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Згідно поданих відповідачем актів приймання-передачі виконаних робіт, та як визнано стороною позивача в судовому засіданні, надані позивачем юридичні послуги за квітень 2015 року на суму 24 067 грн., червень 2015 року на суму 15 750 грн., березень 2016 рокуна суму 106 326 грн. та квітень 2016 року на суму 84 225 грн., відповідачем оплачено в повному обсязі. Зокрема на актах приймання-передачі виконаних робіт від 05 травня 2015 року (на суму 24 067 грн.), від 02 липня 2015 року (на суму 15 750 грн.), від 31 березня 2016 року (на суму 106 326 грн.) та від 29 квітня 2016 року (на суму 84 225 грн.) містяться відмітки виконавця про їх оплату. Крім того, акти приймання-передачі виконаних робіт за листопад 2015 року та жовтень 2017 року підпису відповідача не містять і доказів надання цих актів замовнику відповідно до розділу 4 договору (Порядок здачі та прийому наданих послуг) суду не надано, а відтак підстав вважати, що послуги вказані в додатках до вказаних актів дійсно надавалися Адвокатським об`єднанням «А.ДВА.КА.Т» відповідачу у суду не має, а тому підстав для стягнення заборгованості за вказаними актами в загальному розмірі 117 344 грн. (146 581 грн. за листопада 2015 року + 70 763 грн. за жовтень 2017 року) судом не встановлено. В цій частині позов є недоведеним. Відтак із загального розміру заборгованість відповідача за надані позивачем юридичні послуги (1 743 635,31 грн.) слід відняти вартість оплачених [PERSON] послуг за актами приймання-передачі виконаних робітза квітень 2015 року, червень 2015 року, березень 2016 року та квітень 2016 року в загальному розмірі 230 368 грн. та вартість послуг за не підписаними відповідачем актамиприймання-передачі виконаних робіт за листопад 2015 року та жовтень 2017 року в розмірі 117 344 грн., який суд вважає недоведеним, коли погоджений сторонами порядок здачі та прийому наданих послуг не дотримано. Посилання представника позивача на усне врегулювання сторонами вказаних обставин, суд відкидає, як неспроможне. Розмір заборгованості відповідача за отримані і не оплачені послуги в розмірі 1 395 923 грн. 31 коп. є доведеним на підставі сукупності даних актів приймання-передачі виконаних робіт, невід`ємних додатків до договору, в яких міститься детальний розрахунок, що відповідає вимогам п. 5.1 та п. 5.1.1 договору, фактичним обставинами справи і сумнівів у суду не викликає. Таким чином з відповідача на користь Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» слід стягнути заборгованість за договором про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року у загальному розмірі 1 395 923 грн. 31 коп. (1 743 635,31 грн. - 230 368 грн. та - 117 344 грн.) і тим самим позовну заяву в цій частині задовольнити частково. Що стосується вимог позову про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов`язання передбаченої п. 6.5 договору та трьох відсотків річних й інфляційного збільшення суми боргу згідно ст. 625 ЦПК України, то суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст.ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). У той же час, позивачем в суді не доведено та не надано належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження того, що складені позивачем акти приймання-передачі виконаних робіт передавалися відповідачеві в спосіб визначений самим договором про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року (Розділ 4 договору). Сам тільки факт підписання відповідачем вказаних актів й додатків до них не свідчить про їх отримання [PERSON] в спосіб передбачений договором, зі змісту яких також неможливо встановити дату, тобто конкретний день, такого отримання, коли власноручна відмітка відповідача про це в них також відсутня. В самих актах міститься тільки інформація про дату їх складання. При цьому зі змісту актів не можна дійти висновку, в який момент його передано відповідачу і в який день підписано. Ці обставини не можуть бути доведені усними поясненнями і доводи сторони позивача про усну домовленість передачі актів безпосередньо між сторонами (без дотримання Розділу 4 договору) й за відсутності доказів такої передачі суд відкидає, як необґрунтовані. Доказів отримання відповідачем актів приймання-передачі виконаних робіт в спосіб передбачений укладеним між сторонами договором суду не представлено, а тому встановити момент з якого у відповідача виник обов`язок виконати грошове зобов`язання (не пізніше п`яти календарних днів після передачі акту (п. 5.3 договору) по кожному конкретному акту, судом неможливо, що в свою чергу впливає на правильність розрахунку штрафних санкцій передбачених п. 6.5 договору та ст. 625 ЦК України і встановлення прострочення боржника згідно п. 5.3 договору після спливу п`яти календарних днів після передачі кожного конкретного акту, коли для кожного конкретного акту цей строк повинен обчислюватися окремо. Крім того, суд звертає увагу на те, що Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», про застосування кого просить позивач, до спірних правовідносин застосований бути не може, оскільки регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань суб`єктами яких є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та на фізичних осіб не поширюється. За таких обставин суд позбавлений можливості здійснити правильний розрахунок пені, трьох відсотків річних та інфляційного збільшення боргу для кожного конкретного платежу, а тому в задоволені позову в цій частині слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплавляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 20 938 грн. 85 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1 395 923 грн. 31 коп. *1,5/100). Таким чином судом встановлено порушення права позивача, яке підлягає захистові, а позов про це частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial