Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому вказував, що 19.03.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 025-13, за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачці кредит в сумі 20\~000 грн на строк 24 місяці, а вона зобовязалася повернути кредитні кошти та щомісячно, до 19 числа сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 0,16 % від залишку основної суми за кожен день користування кредитним коштами, частинами повертати суму кредиту згідно з графіком погашення заборгованості та повністю погасити борг до 19.03.2015 року. 19.03.2013 року, з метою забезпечення повернення суми кредиту, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладені договори поруки за № 025-13/1 та 025-13/2 відповідно, за якими поручителі зобовязалися солідарно відповідати за борговими зобовязаннями відповідача [PERSON] У день укладення договору позивач надав відповідачу [PERSON] першу частину кредиту в сумі 10\~000 грн. За останньою частиною кредитних коштів вона зверталася. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 11.04.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 33\~515,10 грн, яка складається з 9\~788 грн основної суми кредиту, 23\~727,10 грн- процентів за користування кредитом. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від сплати заборгованості, просив стягнути суму боргу в судовому порядку. У судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, відзиву та заперечень проти заявлених вимог не надали, тому суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи за наявними у справі матеріалами. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. З кредитного договору за № 025-13 від 19.03.2013 року встановлено що 19.03.2013 року між Кредитною спілкою «Схід» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачці кредит в сумі 20\~000 грн на строк 24 місяці, а вона зобовязалася повернути кредитні кошти та щомісячно, до 19 числа сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 0,16 % на залишок основної суми заборгованості за кожен день користування кредитним коштами, частинами повертати суму кредиту згідно з графіком погашення заборгованості та повністю погасити борг до 19.03.2015 року. ( а.с.6) Того ж дня відповідач [PERSON] отримала кошти в сумі 10\~000 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером на а.с.10. 19.03.2013 року, з метою забезпечення повернення суми кредиту, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки за № 025-13/1 та 025-13/2 відповідно, за якими поручителі зобовязалися солідарно відповідати за борговими зобовязаннями відповідача [PERSON] ( а.с.8,9) За п.2.1 договорів поруки поручителі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обовязок відповідати за зобовязаннями відповідача [PERSON], що випливають з кредитного договору 025-13 від 19.03.2013 року, укладеного нею з КС «Схід». Відповідальність настає у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань, боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобовязаннях боржника у повному обсязі. Договір діє протягом трьох років після закінчення терміну основного зобовязання або до повного виконання сторонами його умов. Згідно з положеннями ст. ст.\~526, 527 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1\~ ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ст..1054 ЦК України, \~за кредитним\~договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048\~ЦК України\~ встановлено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики,\~якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором, відповідно до ч. 2\~ ст.1056-1 ЦК України, \~ визначаються\~в\~договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на\~кредитному ринку,\~строку користування кредитом,\~розміру облікової ставки та інших факторів. Як встановлено ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2\~ст.1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини\~позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,\~належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] за весь час користування кредитним коштами здійснила 23.10.2013 року лише один платіж у рахунок погашення боргу за кредитом в сумі 212 грн, у період часу з 19.03.2013 року по 27.02.2014 року частково сплачувала кошти у рахунок нарахованих процентів. Внаслідок несплати нарахованих сум боргу, станом 11.04.2018р утворилася заборгованість на загальну суму 33\~515,10 грн, яка складається з 9\~788 грн суми основного боргу та 23\~727,10 грн- заборгованості за відсотками за користування кредитним коштами. Статтею 553 ЦК України\~передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним його обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, ч.2\~ ст.553 ЦК України\~встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно\~ ст.554 ЦК України,\~у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1\~ ст.543 ЦК України,\~у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, за положеннями ч. 4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Верховний Суд України у справі № 6-2662цс15 від 20 квітня 2016 року зробив правовий висновок, що згідно з ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника свідчать про те, що договором не встановлено строку припинення поруки в розумінні\~ ст..251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України\~про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Сплив строку, передбаченого нормою\~ч.4 ст.559 ЦК України, зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. З огляду на припиняючий характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні ч.4 ст.559 ЦК України\~словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості предявити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід предявити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1051 ЦК України або з дня настання строку виконання основного зобовязання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Враховуючи наведене, суд дійшов переконливого висновку, що позивач звернувся\~до суду з даним позовом, який містить вимогу до поручителів про виконання ними зобовязань за договорами поруки в межах строку дії договорів поруки. Таким чином, вимоги позивача до відповідачів [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані, подані в межах строку дії договорів поруки, тому вони мають відповідати солідарно за зобовязаннями відповідача [PERSON] Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 1762,00 гривень,- по 487,33 гривні з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved