Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду 13.08.2015 року з зазначеною позовною заявою, в якій просив визнати за позивачами, за кожним окремо, по 1/3 частині, права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ ППЗ «Христофорівський» розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 06.05.2000 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 07.07.1965 року по 28.04.1992 року [PERSON] працювала на різних посадах в ГППЗ «Христофорівський». Будучи пенсіонером ВАТ «ППХ Христофорівський» [PERSON] внесена до протоколу загальних зборів працівників та пенсіонерів ВАТ «ППЗ Христофорівський» від 16.03.2000 року за № 2 і в список, що додається до державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «ППЗ Христофорівський», в якому вона значиться під № 748. 06.05.2000 року [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. За життя 10.03.1995 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON], [PERSON], [PERSON]. При зверненні позивачів до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом у вигляді земельної частки (паю) після смерті [PERSON], померлої 06.05.2000 року, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий [PERSON] 19.07.2000 року, тобто вже після її смерті. Крім того, викликає сумнів справжність правовстановлюючого документу, а саме: підпис та печатка. Оскільки позивачі позбавлені можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі, останні вимушені звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачі та їх представник [PERSON], в судове засідання не зявилися, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, при цьому наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 56). Представник відповідача по справі Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення (а.с. 57). Представники третіх осіб: Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, та Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, також в судове засідання не зявилися, кожен окремо, надали зави про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 44-45, 55). Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В звязку з неявкою в судове засіданні осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 07.07.1965 року працювала на різних посадах в Христофорівській п/ф, яка наказом № 299 від 01.11.1969 року перейменована на ГППЗ «Христофорівський». Звільнена 28.04.1992 року у звязку з виходом на пенсію за віком, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а.с. 24-25). Валівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області 30.03.2000 року прийнято рішення № 59 про затвердження науково-технічної документації по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на колективну власність і постійне користування ВАТ «ППЗ Христофорівський» (а.с. 20). В п. 1 вказаного Рішення зазначено, що науково-технічна документація затверджується згідно протоколу загальних зборів працівників та пенсіонерів ВАТ «ППЗ Христофорівський» від 16.03.2000 року за № 2. [PERSON], яка була пенсіонером ВАТ «»ППЗ Христофорівський» внесена до вказаного протоколу і в списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «ППЗ Христофорівський» вона значиться під номером 748 (а.с. 21-23). 06 травня 2000 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-КИ № 298477 (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі і на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ ППЗ «Христофорівський» розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0293848 від 19.07.2000 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] на випадок смерті здійснила розпорядження своїм майном, згідно якого все її майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося і в загалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона буде мати право заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] позивачам по справі, що підтверджується заповітом зареєстрованим в реєстрі за № 18, складеним 10.03.1995 року та посвідченим заступником голови Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON], заповіт не було змінено чи скасовано заповідачем, про що свідчить відмітка в заповіті, здійснена секретарем Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 15), що також вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 41393922 від 03.09.2015 року (а.с. 43). Як вбачається з листа Шостої криворізької державної нотаріальної контори № 1010/02-14 від 03.09.2015 року, 30.10.2000 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої 06.05.2000 року, звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] позивач по справі, інші особи до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 41). 26.01.2015 року позивачами, як спадкоємцями за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 06.05.2000 року, частково оформлена спадщина, а саме на: квартиру [ADDRESS], що вбачається з копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с. 27,28,29). При зверненні позивачів до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом у вигляді земельної частки (паю) після смерті [PERSON], померлої 06.05.2000 року, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий [PERSON]О.і 19.07.2000 року, тобто вже після її смерті. Крім того, викликає сумнів справжність правовстановлюючого документу, а саме: підпис та печатка (а.с. 14). Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Суд, оцінивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що померла 06.05.2000 року [PERSON] дійсно працювала в ВАТ «ППЗ Христофорівський», звідки звільнилася у звязку з виходом на пенсію. Маючи право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України внесена до протоколу загальних зборів працівників та пенсіонерів ВАТ «ППЗ Христофорівський» від 16.03.2000 року за № 2 і в список, що додається до державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «ППЗ Христофорівський», в якому вона значиться під № 748. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), як пенсіонер ВАТ «ППЗ Христофорівський», проте за життя не встигла особисто отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), оскільки померла, а сам правовстановлюючий документ виданий вже після її смерті. Відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) за життя [PERSON] не позбавляє останню права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ «ППЗ Христофорівський». Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачами право на спірну земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 06 травня 2000 року, оскільки вони є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], але не мають можливості оформити свої спадкові права, у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий [PERSON] після її смерті.

Outcome: approved