Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 23671,14 гривень та судові витрати по справі в розмірі 1378,00 гривень (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 лютого 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №955/3259ЕСLКАРТ, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 16800,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,00% річних та кінцевим строком повернення кредиту не пізніше 07.04.2016 року. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №20150721-Г від 21 липня 2015 року набуло право грошової вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору. Оскільки в обумовлені строки позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 23671,14 грн. По теперішній час відповідач свої зобовязання не виконала, кредитну заборгованість не погасила, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.46). Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.42,44-45), про причини неявки не сповістила, заперечень проти позову не надала, та від неї не надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №955/3259ЕСLКАРТ, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 16800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,00% річних та кінцевим строком повернення кредиту не пізніше 07.04.2016 року (а.с.5-6). В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ «Платинум Банк» свої зобовязання за Кредитним Договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 16800,00 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача (а.с.11-12). В обумовлені строки [PERSON] своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків належним чином не виконувала, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, станом на 20.07.2015 року, на загальну суму 23671,14 гривень (а.с.13). 21 липня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №20150721-Г, відповідно до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступило, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги по кредитному договору №955/3259ЕСLКАРТ від 06 лютого 2014 року, укладеному з [PERSON] (а.с.17-19). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В порядку досудового врегулювання спору позивач повідомляв відповідача [PERSON] про існуючу заборгованість за кредитним договором №955/3259ЕСLКАРТ від 06 лютого 2014 року та необхідність її сплатити, про що свідчить відповідна вимога від 27.07.2015 року (а.с.15), проте, заборгованість і досі залишається не погашеною Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved