Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05 липня 2015 року між ПТ «Центральний міський ломбард ТОВ «Юридична компанія «Ліга» і Компанія»» та [PERSON] був укладений договір № 7808 про надання фінансового кредиту під заставу майна, а саме золотого ланцюжка 585 проби, вагою 9,35 грам. зі сплатою відсотків за користування отриманими грошовими коштами з розрахунку 0,45% за кожну добу користування. Кредитор надав позичальнику фінансовий кредит у сумі 3500 грн. та встановлено дату повернення фінансового кредиту 04 серпня 2015 року. Позичальником було гарантовано, що передане в заставу майно належить їй на праві власності, ніде нею раніше не закладено і не обтяжено іншим обтяженням. 29 липня 2015 року у відповідності з протоколом тимчасового доступу до речей і документів оформленого слідчим СВ Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12015040400000378 від 05 липня 2015 року та на підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року у позивача було вилучено передане відповідачем майно, а саме золотий ланцюжок 585 проби, довжиною 54 см., вагою 9,35 грам, переплетення «бісмарк». У встановлений строк відповідач не повернула позивачу фінансовий кредит, тому станом на 04 серпня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 4104 грн. 57 коп., з яких 3972 грн. 50 коп. сума загальної заборгованості (3500 грн. сума фінансового кредиту, 472 грн. 50 коп. відсотки за користування фінансовим кредитом), 46 грн. 04 коп. - 3% річних, 86 грн. 03 грн. - інфляційні витрати. У звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 7808 про надання фінансового кредиту під заставу майна від 05 липня 2015 року в сумі 4104 грн. 57 коп., а також судові витрати по справі. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме: не згодна з судовим збором, а 4104 грн. 57 коп. визнає. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом (ст.614 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору № 7808 про надання фінансового кредиту під заставу майна від 05 липня 2015 року укладеному між ПТ «Центральний міський ломбард ТОВ «Юридична компанія «Ліга» і Компанія»» та [PERSON], позичальник передала під заставу майно, а саме золотий ланцюжок 585 проби, вагою 9,35 грам. зі сплатою відсотків за користування отриманими грошовими коштами з розрахунку 0,45% за кожну добу користування. Кредитор надав позичальнику фінансовий кредит у сумі 3500 грн. та встановлено дату повернення фінансового кредиту 04 серпня 2015 року, а повернення відсотків до 04 серпня 2015 року. Позичальником було гарантовано, що передане в заставу майно належить їй на праві власності, ніде нею раніше не закладено і не обтяжено іншим обтяженням. (а.с. 13). Відповідно до опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду, від 29 липня 2015 року у позивача було вилучено золотий ланцюжок 585 проби, довжиною 54 см. в кількості 1 штука (а.с.15). За даними Державної служби статистики України індекси інфляції складали: у серпні 2015 року 99,2; у вересні 2015 року 102,3; у жовтні 2015 року 98,7; у листопаді 2015 року 102,3; Отже, індекс інфляції за період серпень 2015 рік листопад 2015 рік включно склав: (99,2 + 102,3 + 98,7 + 102,3) : 4 = 100,6. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 04 серпня 2015 року по 22 грудня 2015 року складає 3972,50 х 100,6/100= 3996 грн. 34 коп. Розмір трьох відсотків річних за період з 04 серпня 2015 року по 22 грудня 2015 року включно (141 день) складає: (3972,50 х 3% ):365х141 = 46 грн. 04 коп. Відповідно до приведеного позивачем розрахунку, сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 04 серпня 2015 року по 22 грудня 2015 року складає 4058 грн. 53 коп., а розмір трьох відсотків річних за період з 04 серпня 2015 року по 22 грудня 2015 року включно (141 день) складає 46 грн. 04 коп. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 7808 про надання фінансового кредиту під заставу майна від 05 липня 2015 року, а саме: суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 3996 грн. 34 коп. та 3% річних в сумі 46 грн. 04 коп., а разом стягнути 4042 грн. 38 коп. Також, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, в сумі 1218 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial