Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Приватне підприємство «Управлінська компанія «Управдом» звернулося до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням ХІ сесії Шепетівської міської ради від 07.07.2011 року №8 ПП «Управлінська компанія «Управдом» визнано виконавцем житлового-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Шепетівка Хмельницької області. 15.07.2011 року між Шепетівською міською радою та позивачем укладено договір про управління та утримання житлового фонду м. Шепетівка і додатком №1 до вищевказаного договору визначено список будинків житлового фонду м. Шепетівка, які передаються в управління та утримання позивача. Додатковою угодою від 27.06.2014 року та угодою від 04.09.2015 року дію даного договору продовжено до 30.09.2020 року. Відповідачі проживають за адресою [INFO], що відповідно до вищевказаного рішення утримується та обслуговується ПП «УК «Управдом», є власниками особового рахунку №16147 та користуються житлово-комунальними послугами, але обовязок по їх оплаті умисно не виконують. В результаті цього за період з 01.08.2011 року по 01.03.2016 року утворилась заборгованість в сумі 6380,14 грн. Просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 6380,14 грн. та судовий збір. Ухвалою суду до участі в справі як третю особу без самостійних вимог залучено приватне підприємство «Фавор Плюс». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, оскільки позивач не надає жодної послуги з утримання будинку, в якому вони проживають, відповідний договір між ними не укладався. Квартира належить йому та дружині [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 кожному. Вказав на те, що вони ніколи не сплачували ПП «УК Управдом» коштів, а розрахунок позивача в якому зазначено про періодичну сплату коштів, є сфальсифікованим. Вважав, що зобовязання припинилося 29.05.2015р. у звязку зі сплатою ПП «Фавор Плюс» коштів в рахунок оплати послуг за утримання будинків у сумі 5238,46 грн. Крім того, просив застосувати строк позовної давності і відмовити в позові також і з цієї підстави. Відповідач [PERSON] позов не визнала з цих же підстав, в подальшому в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи без самостійних вимог позов підтримала, вказавши на те, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області з ПП «Фавор Плюс» на користь [PERSON] стягнуті кошти на відшкодування майнової та моральної шкоди. На виконання рішення ПП «Фавор Плюс» сплатило відповідачам кошти, з яких 5238,46 грн. сплатило за [PERSON] в оплату комунальних послуг ПП «Управдом», однак у звязку із відсутністю згоди останньої, ці кошти повернуті підприємству, а в подальшому повернуті [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Споживач в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Споживачі відповідно до ст. 20 цього Закону зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідачам на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному належить кв. №24 в будинку по вул. Героїв Небесної Сотні, 51 в м. Шепетівка, що підтверджується даними договору дарування від 10.09.2002 року. За період з 1 серпня 2011 року по 01 березня 2016 року по особовому рахунку №16147, що оформлений на ім'я відповідача [PERSON] на кв. №24 загальною площею 71,8 кв.м. по вул. Героїв Небесної Сотні, 51, виникла заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується розрахунком, наявним в матеріалах справи. Як зазначено в розрахунку заборгованості, оплата заборгованості за вказані послуги періодично погашалася у вересні 2011 року в сумі 28,98 грн., в лютому 2012 року 28,98 грн., в липні 2012 року 28,52 грн., в грудні 2012 року 28,52 грн., в травні 2013 року 28,52 грн. Плата за вищевказані комунальні послуги розраховувалась виходячи з тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 191 від 15.07.2010 року та №131 від 08.06.2012 року, та переліку комунальних послуг по утриманню будинку та прибудинкової території будинку по вул. Героїв Небесної Сотні, 51, встановлених рішенням виконкому Шепетівської міської ради №279 від 18.12.2014 року. Надання позивачем для відповідачів послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території підтверджуються даними журналів обліку робіт за нарядами і розпорядженнями за 2014-2015р.р., журналу реєстрації заявок по електропостачанні за 2011-2013р.р., 2014-2015р.р., журналу реєстрації заявок сантехнічної дільниці за 2012-2013р.р., маршрутного графіку №2 на вивіз твердих побутових відходів на 2012-2016 р.р., даними графіка перевірки і прочистки димових і вентиляційних каналів, герметизації інженерних вводів, фарбування газопроводів, огляду і ремонту оголовків житлового фонду на 2012-2015 роки, актами обстеження технічного стану димових та вентиляційних каналів від 13.09.2012 року, 11.02.2013 року, 21.08.2013р., 16.02.2015р., 14.08.2015 року, актами виконання поточного ремонту від 31.07.2013р., 30.03.2012р., 30.11.2012р., актами приймання виконаних робіт за вересень 2011 року, листопад 2012 року, за липень-серпень 2013 року, за жовтень 2014 року. Доводи відповідачів про відсутність підстав для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки з ними не укладено договір на надання таких послуг, суд до уваги не бере з наступних підстав. Пунктом першим частини першої статті 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова ВСУ від 30.10.2013 у справі 6-59цс13). Відповідно до ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Враховуючи вищевикладене, посилання відповідачів на те, що житлово-комунальні послуги не надавались або надавалися неякісно та/або не в повній мірі не заслуговують на увагу, оскільки докази звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази про виклик представника ПП «УК Управдом» для складання відповідних актів-претензій. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності ( частина перша статті 355 ЦК України) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу). (постанова ВСУ від 04.11.2015 року №6-582цс/15). Таким чином тягар утримання майна, а в даному конкретному випадку сплати за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, несуть його співвласники відповідачі, виходячи з належних їм часток у власності, в звязку з чим заборгованість з них за вищевказані послуги підлягає до стягнення з кожного у рівній долі. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачі заявили клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. При цьому визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згідна з його наявністю. Окрім того, вчинення боржником будь-яких дій щодо визнання боргу або іншого обовязку за межами строку позовної давності не може тягти за собою його переривання, оскільки цей строк сплив, у звязку із чим не міг перериватися. Доказів, які свідчили б про визнання боргу за вказаний позивачем період, матеріали справи не містять. Наявний розрахунок заборгованості про часткове погашення боргу, касові книги, прибуткові касові ордера не підтверджують визнання відповідачами такого боргу, оскільки в них не указано місяць, за який проводиться оплата, та не зазначено ким саме були внесені ці кошти. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], сплатити кошти за житлово-комунальні послуги за споживача може будь-яка особа або організація, підтвердити, що кошти у вересні 2011 року в сумі 28,98 грн., в лютому 2012 року 28,98 грн., в липні 2012 року 28,52 грн., в грудні 2012 року 28,52 грн., в травні 2013 року 28,52 грн. вносилися споживачами послуг, а саме [PERSON], не має можливості. Відповідно до листа начальника відділу ДВС Шепетівського МРУЮ від 08.04.2016р. на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з ПП «Фавор Плюс» на користь [PERSON], [PERSON] у відшкодування майнової шкоди 14049,50 грн. кожному та по 1000 грн. кожному моральної шкоди. Квитанція ПП «УК «Управдом» до прибуткового касового ордеру №505 від 29.05.2015р., що надійшла до відділу 03.06.2015р. від ПП «Фавор Плюс» оплата комунальних послуг [PERSON] на суму 5238,46 грн. в рахунок заборгованості не зараховувалася, оскільки в матеріалах виконавчого провадження була відсутня заява [PERSON] про такий взаємозалік. Виконавче провадження було закінчено 23.07.2015р. у звязку з повним фактичним виконанням. Відповідно до видаткового касового ордера від 30.06.2015р. ПП «УК «Управдом» повернуло ПП «Фавор Плюс» квартплату [PERSON] в сумі 5238,46 грн. Враховуючи те, що позивачем не доведено визнання боргу відповідачами, сплату ними коштів, доводи представника позивача, що вказані суми в розрахунку заборгованості свідчать про переривання строку позовної давності у вигляді вчинення дії особою, що свідчить про визнання нею свого боргу є безпідставними. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності. Судовий наказ від 24.11.2015 року про стягнення з боржників заборгованості за комунальні послуги був виданий на підставі поданої 16.11.2015 року ПП «УК «Управдом» заяви про видачу судового наказу. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 14.12.2015р. судовий наказ скасовано. Позов предявлений 24.03.2016 року. Отже, на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та видачі судового наказу, строк позовної давності за період з 2011 р. по 24.11.2012р. сплив, а значить і не міг бути перерваний, оскільки неможливо перервати строк позовної давності, який вже сплив. Оскільки Законом України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено сплату щомісячних платежів за оплату послуг, перебіг трирічного строку позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а тому стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає борг у межах строку позовної давності за період з 01.03.2013р. по 01.03.2016р. (дата, на яку визначений борг згідно з позовною заявою) в розмірі 4626,72 грн. (36 міс.х128,52 грн.), в рівних долях. Щодо посилання відповідачів про зарахування коштів в сумі 5238,46 грн. на їх особовий рахунок від ПП «Фавор Плюс» 29.05.2015р., які в подальшому повернуті підприємству 30.06.2015р., яке повернуло кошти відповідачам, то суд зауважує, що зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав і не допускається у разі спливу позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з кожного з відповідачів, за рахунок яких задовольняються вимоги позивача, пропорційно задоволених вимог (72,5%).

Outcome: partial