Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Представник позивача у травні 2019 р. звернувся до Макарівського районного суду Київської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що позивач, відповідно до наданої ліцензії, має право на здійснення підприємницької діяльності з розподілу електричної енергії місцевими електричними мережами на території. Між позивачем та [PERSON] було укладено договір користування електроенергією. Після смерті останньої у 2005 р., спадщина оформлена не була. Позивачу відомо, що за адресою: [ADDRESS] , періодично проживає онук померлої - відповідач, який користується послугами електропостачання, проте, кошти за користування електроенергії, не сплачує. В результаті чого, станом на 01.05.2019 існує заборгованість в розмірі 1 613,25 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути вказану суму та судовий збір. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14.06.2019 справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (а.с.23). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2019 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 29-30). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. В силу ч. 2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2000 між Макарівським районом електричних мереж та [PERSON] укладено договір №29/67 на користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Відповідно до листа Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області від 15.05.2019 зазначено, що [PERSON] [INFO] померла. За даною адресою ніхто не зареєстрований і не проживає, спадщину не оформлено. Періодично за даною адресою проживає онук гр. [PERSON] - гр. [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до особової картки споживача за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] за період з січня 2016 р. по квітень 2019 р. спожито 23 347 кВт/год, розмір заборгованості за електроенергію становить 1613,25 грн. (а.с. 13-15). Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357, які регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником (п.3 Правил). При цьому, користування електричною енергією - є споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії. Також і статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно - технічних документів та договору про постачання електричної енергії. Пунктом 7 Правил встановлено обов`язок нового наймача (власника) квартири або іншого об`єкта для споживання електроенергії звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Договір про користування електричною енергією між позивачем та відповідачем не укладався, відповідач до позивача із заявою про укладення договору про користування електричною енергією не звертався. Відповідач є споживачем електричної енергії від мереж ІІрАТ «Київобленерго», таким чином між енергопостачальником та споживачем є зобов`язання. У відповідності зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Також, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їм послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. Судом встановлено, що відповідач користується послугами, проте належним чином не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, що підтверджується розрахунком заборгованості, станом на 01.01.2019 (а.с. 13-14), в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 5 583,20 грн. Спростування даних обставин відповідачем не надано. За таких обставин, враховуючи прострочення сплати коштів за користування спожитої електроенергії з боку відповідача, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved