Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «АТ «АСК «ОМЕГА») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 квітня 2016 року між ПрАТ «АТ «АК «ОМЕГА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АІ/9627561 (далі по тексту - договір), за умовами якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «SUBARU FORESTER», д.н. [NUMBER] . 17 грудня 2016 року о 17.00 годині в с/т Вишеньки по вул. Центральній, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «SUBARU FORESTER», д.н. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «FORD Fusion 1.4», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого, власнику автомобіля «FORD Fusion 1.4», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] був нанесений матеріальний збиток. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Оскільки позивачем здійснено страхове відшкодування, відповідно до звіту, страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування, у розмірі 57 052,55 грн., позивач і просить стягнути його з відповідача в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, відповідачем неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому в жодне з судових засідань він не з`являвся, тому суд розцінює дії відповідача стосовно направлення клопотань про відкладення розгляду справи, як зловживання процесуальними правами, а відтак відмовляє у задоволенні даного клопотання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 квітня 2016 року між ПрАТ «АТ «АК «ОМЕГА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АІ/9627561 (далі по тексту - договір), за умовами якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «SUBARU FORESTER», д.н. [NUMBER] . 17 грудня 2016 року о 17.00 годині в с/т Вишеньки по вул. Центральній, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «SUBARU FORESTER», д.н. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «FORD Fusion 1.4», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого, власнику автомобіля «FORD Fusion 1.4», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] був нанесений матеріальний збиток. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до страхового акту №5470-ЦВ від 27.04.2017 року та розрахунку суми страхового відшкодування, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «FORD Fusion 1.4», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, становить 57 052,55 грн. Згідно з ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі даних розрахунків позивачем здійснено страхове відшкодування у розмірі 57 052,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням №629 від 26.05.2017 року, копія якого наявна в матеріалах справи. За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. пунктом 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Враховуючи те, що відповідач порушила вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, не повідомила страховика у строки визначені у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону про настання страхового випадку, у судове засідання не з`явилася, доказів зворотнього не надала, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки у вигляді виплаченого відшкодування у розмірі 57 052,55 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved