Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Прокурор Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити та визнати недійсним розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №1273/1-р від 05.06.2007 року та розпорядження №1781-р від 17.07.2007 року. [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти пред'явленого позову, вважаючи його не обґрунтованим, безпідставним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства, а тому просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. [PERSON] та представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов та не заперечували проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши наведені у позові, доводи, дослідивши представлені письмові докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що підставами для видачі державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №144942 на ім'я [PERSON] були видані Дніпропетровською районною державною адміністрацією розпорядження в.о. голови Дніпропетровської райдержадміністрації [PERSON] №1273/1-р. від 05.06.2007 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва» та розпорядження голови Дніпропетровської райдержадміністрації [PERSON] №1781-р. від 17.07.2007 року «Про передачу земельної ділянки у власність для ведення садівництва». Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актом, який повинен мати державну реєстрацію (ст. 125, 1-3, 5 ст. 126 ЗК України). Стаття 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює - що державна реєстрація - це офіційне визначення державою факту визнання або переходу прав на нерухоме майно. Оскільки [PERSON] має державну реєстрацію прав на земельну ділянку, тому держава визнала за ним право власності. Державна реєстрація речових прав є обов'язковою. Права власності у громадян виникають з моменту державної реєстрації (ст. З ЗУ, ст. 344 ЦК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ №963 - ІV від 19 червня 2003 року, ст.ст.124,125,126 ЗК України обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, яка її використовує правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Погодження проектів землеустрою проходить в порядку ст. 186-1 ЗК України, якою визначено повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Не виявивши порушень орган влади дає дозвіл на виготовлення державного акту і право власності. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, який повинен мати державну реєстрацію (ст. 125, 1-3, 5 ст. 126 ЗК України). Відповідно до положень ст. 35 Земельного кодексу України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи, можуть мати земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва на умовах оренди. Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку. Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Відповідно до ст. 79 Земельного Кодексу України, Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Згідно ст.6 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень. Статтею 43 вказаного Закону передбачено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються виключно Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Також відповідно до ст. 118 Конституції України, рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», який діяв той час, акти посадових осіб можуть бути скасовані відповідно до протесту прокурора. За результатами перевірки прокурором Дніпропетровського району на ім'я в.о. голови Дніпропетровської райдержадміністрації Шикуленка О.В. був внесений протест з вимогою скасувати, як незаконне, розпорядження в.о. голови Дніпропетровської райдержадміністрації [PERSON] №1273/1-р. від 05.06.2007 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва». Протест прокурора було задоволено та, відповідно розпорядженням в.о. голови Дніпропетровської райдержадміністрації №3971-р. від 18.09.2008 року було скасовано вищезазначене розпорядження. Крім того, за результатами перевірки на ім'я в.о. голови Дніпропетровської райдержадміністрації Шикуленка О.В. був внесений протест з вимогою скасувати, як незаконне, розпорядження голови Дніпропетровської райдержадміністрації [PERSON] №1781-р. від 17.07.2007 року «Про передачу земельної ділянки у власність для ведення садівництва». Протест прокурора було задоволено та, розпорядженням в.о. голови Дніпропетровської райдержадміністрації №4317 від 16.10.2008 року було скасовано розпорядження №1781-р. від 17.07.2007 року. Однак, не погодившись із зазначеними розпорядженнями Дніпропетровської райдержадміністрації, [PERSON] звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у якому просив суд скасувати розпорядження Голови районної державної адміністрації №3971-р від 18.09.2008 року «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації №1273/1-р від 05.06.2007 року» та скасувати розпорядження Голови районної державної адміністрації №4317-р від 16.10.2008 року «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації №1781-р від 16.10.2008 року». 16 травня 2013 року Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду за вказаним адміністративним позовом вирішено: «Адміністративний позов [PERSON] до Дніпропетровської районної державної адміністрації, треті особи прокурор Дніпропетровського району Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON], садівниче товариство «Авіатор» про скасування розпоряджень - задовольнити. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №3971-Р від 18.09.2008 р. «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 05.06.2007 р. №1273/1-р». Визнати протиправним та скасувати розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №4317-Р від 16.10.2008 р. «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 17.07.2007 р. №1781-р». Вказана постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили, таким чином, в силу п.4 ст. 61 ЦПК України має преюдиціальне значення для вирішення справи. Враховуючи зазначені обставини суд приходить до висновку про те, що розпорядження Дніпропетровської райдержадміністрації №1273/1-р. від 05.06.2007 та №l781-p. від 17.07.2007 року є обґрунтованими. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2013 року №2-6657/11 у задоволенні позову Прокурора Дніпропетровського району Дніпропетровської області в інтересах [PERSON] до Дніпропетровської державної адміністрації, [PERSON], треті особи: Відділ Держкомзему України в Дніпропетровському районі, ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, Голова Обслуговуючого кооперативу с/т «Авіатор» Авілова Ніна Олександрівна про скасування державного акту на право власності на землю та зобов'язання вчинити певні дії було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2013 року залишено без змін. З показань свідка [PERSON] в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] є сусідом по земельним ділянкам з [PERSON] та [PERSON] Про існування межових знаків цих ділянок йому не відомо. Отже, позивачем не надано суду доказів, про те, що у порушення ст.ст. 116,116,122 Земельного кодексу України відповідач [PERSON] не мав права на приватизацію земельної ділянки у садівничому товаристві «Авіатор». Також прокурором Дніпропетровського району Дніпропетровської області в порушення частин 1, 4 ст.60 ЦПК України не надано суду доказів порушення прав особи в інтересах якої було подано позов, що позбавляє суд можливості зробити висновок про обґрунтованість позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов Прокурора Дніпропетровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed