Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - банк) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та штрафів, посилаючись на те, що 31.05.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4280,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «Приватбанк».17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) Кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п.6.7 Договору. Овердрафт - це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування Відповідач свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 30.04.2018 року загальна заборгованість відповідача становить 36720,81 гривень, а саме: 1861,32 гривень - заборгованість за кредитом; 32234,69 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до договору: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1724,80 гривень - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2007 року в розмірі 36720,81 гривень та судовий збір у розмірі 1 762,00 гривень. У відкрите судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти постановлення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилась за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином судовими повістками, які надсилались замовною кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідач з поясненнями чи запереченнями (Відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк». Судом встановлено, що 31.05.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду з умовами договору кредиту, підписавши заяву. Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договір сторони уклали в письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу порушив свої зобов'язання перед банком. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Згідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов'язався виконувати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором від 31.05.2007 року станом на 30.04.2018 року загальна заборгованість відповідача становить 36720,81 гривень, а саме: 1861,32 гривень - заборгованість за кредитом; 32234,69 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов договору: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1724,80 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даних Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 27 червня 2018 року, відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 07.08.2001 року по теперішній час. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення суми штрафів у вигляді фіксованої частини та процентної складової задоволенню не підлягають, оскільки банком не доведено, за який період вони були розраховані, а отже їх нарахування суперечить положенням ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». При цьому, позивачем були заявлені вимоги про стягнення «пені та комісії в розмірі 400,00 грн.», проте, виходячи із тарифів та самого розрахунку заборгованості (колонки №№ 13 та 14) вбачається, що ця сума розрахована саме як заборгованість за комісією, а тому підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останнього на користь позивача сума заборгованості в розмірі 34496,01 гривень, а саме: 1861,32 гривень - заборгованість за кредитом; 32234,69 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст. 141 ЦПК, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1 762,00 гривень.

Outcome: partial