Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 12.02.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредиту розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає. Відповідач підтвердила свою згоду на умови кредитного договору, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку. Укладення між відповідачем та банком договору, підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до п. 3.2.1.1.3.Умов та правил надання банківських послуг, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. [PERSON] порушила взяте на себе зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.12.2016 року склала 33008,98 грн., з них: 3890,89 грн. - заборгованість за кредитом, 24270,04 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1548,05 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12.02.2010 року та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1600,00 грн., які були сплачені ним при пред'явленні позову до суду. Представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала частково, а саме в частині основної суми заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.02.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредиту розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає. Відповідач підтвердила свою згоду на умови кредитного договору, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку (а.с. 8-14). Укладення між відповідачем та банком договору, підтверджується підписом відповідача у заяві (а.с. 7). Відповідно до п. 3.2.1.1.3.Умов та правил надання банківських послуг, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. [PERSON] порушила взяте на себе зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.12.2016 року склала 33008,98 грн., з них: 3890,89 грн. - заборгованість за кредитом, 24270,04 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1548,05 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4-6). Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12.02.2010 року та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1600,00 грн., які були сплачені ним при пред'явленні позову до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до 610 ЦК України, порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.449 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з копією паспорта громадянина України, серії [NUMBER], виданий 05.10.2012 року Новоайдарським РС УДМС України в Луганській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що згідно з розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», є населеним пунктом на території якого здійснюється антитерористична операція. Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, відповідач у судове засідання не з'явився та не надав жодного доказу на спростування обставин, які викладені представником позивача та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, в частині стягнення основної заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, при пред'явленні позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір у сумі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.20). З урахуванням положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору, який сплачено при пред'явленні позову до суду, підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1600 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial