Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави за договором «Кредитування комерційного автотранспорту» №063-МКЦ/2008-980 від 07.08.2008 року, в якому просить звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Renault, модель Magnum 480, рік випуску 2001, колір білий, державний номер [NUMBER], заводський номер кузова [NUMBER], зареєстрований МРЕВ при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 2008 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданий тим же МРЕВ 01 серпня 2008 року, шляхом продажу ПАТ «КБ «Надра» предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, а також стягнути з відповідачки сплачений судовий збір у сумі 3441,00 гривня. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №063-МКЦ/2008-980, згідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 199 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,3% на рік з терміном погашення до 06.08.2013 року, на придбання автотранспортного засобу. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передала в заставу транспортний засіб марки Renault, модель Magnum 480, рік випуску 2001, колір білий, державний номер [NUMBER], заводський номер кузова [NUMBER], зареєстрований МРЕВ при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 2008 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданий тим же МРЕВ 01 серпня 2008 року. Наданий [PERSON] кредит також забезпечений договором поруки від 07.08.2008 року із громадянином [PERSON], відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №063-МКЦ/2008-980 від 07.08.2008 року, згідно до п. 1.3. поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, відповідальність поручителя виникає, як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язання, так і при невиконанні позичальником зобов'язання в цілому, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Згідно положень 3.1.5. кредитного договору, при порушенні позичальником умов цього договору щодо строків виконання зобов'язання у банку виникає право на задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок предмету застави. Пунктом 3.1.6. того ж договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно з чинним законодавством. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 18.09.2013 року сума заборгованості становить 378 625, 22 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 194 399,17 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 117 761,95 гривня; пеня за прострочення сплати кредиту - 40 960,95 гривень; інфляційні збитки - 5 603,74 гривні, а також штраф за порушення виконання умов договору - 19 900,00 гривень. На виконання зазначених умов Кредитного договору позивач неодноразово направляв [PERSON] та [PERSON] досудові вимоги щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, з повідомленням [PERSON], що згідно зі ст. 1 Закону України «Про заставу» уразі невиконання або неналежного виконання позичальником позичальником основного зобов'язання, банк вправі задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави з відшкодуванням витрат банку за рахунок сум, отриманих від реалізації предмета застави. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток, причини своєї неявки суду не повідомила. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №063-МКЦ/2008-980, згідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 199 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,3% на рік з терміном погашення до 06.08.2013 року, на придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п.п. 1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.3.1, 1.1.4 договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №063-МКЦ/2008-980 від 07.08.2008 року, ВАТ КБ «Надра» надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 119 000,00 гривень в порядку і на умовах, визначених цим договором, на придбання автотранспортного засобу. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 20,3% відсотків на рік, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості, при розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 06 серпня 2013 року. Згідно до п.п. 2.1., 2.1.1. 2.2., 2.2.2. договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №063-МКЦ/2008-980 від 07.08.2008 року, надання кредиту та коштів в рамках ліміту кредитної лінії проводиться шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок позичальника відкритий у ВАТ КБ «Надра» за реквізитами, вказаними позичальником. Моментом (днем) надання кредиту/коштів в рамках ліміту кредитної лінії вважається день утворення заборгованості на позичкових рахунках, відкритих у Одеській філії ВАТ КБ «Надра»: на якому обліковується заборгованість позичальника по кредиту. Позичальник повертає кошти, отримані в рамках кредитної лінії, та сплачує банку передбачені п. 1.2.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок [NUMBER], згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.1, 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3, 3.1.4, 3.1.5. договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №063-МКЦ/2008-980 від 07.08.2008 року, в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту/кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій. Позичальник передає в заставу автотранспортний засіб, що набувається Позичальником по договору купівлі-продажу автотранспортного засобу/довідці-рахунку №б/н від 07.08.2008 року, укладеного між позичальником та [PERSON]. За домовленістю сторін вартість автотранспортного засобу складає 248 800,00 гривень, що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день прийняття автотранспортного засобу у заставу складає 51298,97 дол. Позичальник гарантує, що автотранспортний засіб, який є предметом застави за цим договором, не є предметом застави за іншими зобов'язаннями, нікому не переданий у найом, оренду чи на підставі будь-якої іншої угоди, не підлягає вилученню і вільний від будь-яких зобов'язань, крім тих, що передбачені цим договором. На термін дії цього договору позичальник не має права, без згоди банку, розпоряджатися будь-яким чином предметом застави в цілому або окремим майном, що входить до його складу, а саме: відчужувати у будь-який спосіб (продавати, дарувати, обмінювати), знищувати, передавати у володіння і користування (оренду, лізинг) третім особам, а також укладати відносно предмету застави або його частини будь-які інші угоди. При порушенні позичальником умов цього договору щодо строків виконання зобов'язання у банку виникає право на задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок предмета застави. В забезпечення повернення кредиту за договором «Кредитування комерційного автотранспорту» №063-МКЦ/2008-980 від 07.08.2008 року був укладений договір поруки від 07.08.2008 року із громадянином [PERSON], відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №063-МКЦ/2008-980 від 07.08.2008 року, згідно до п. 1.3. поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, відповідальність поручителя виникає, як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язання, так і при невиконанні позичальником зобов'язання в цілому, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідно до п. 8.4 договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №063-МКЦ/2008-980 від 07.08.2008 року, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 18.09.2013 року сума заборгованості становить 378 625, 22 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 194 399,17 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 117 761,95 гривня; пеня за прострочення сплати кредиту - 40 960,95 гривень; інфляційні збитки - 5 603,74 гривні, а також штраф за порушення виконання умов договору - 19 900,00 гривень. На виконання зазначених умов Кредитного договору позивач неодноразово направляв [PERSON] та [PERSON] досудові вимоги щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, з повідомленням [PERSON], що згідно зі ст. 1 Закону України «Про заставу» уразі невиконання або неналежного виконання позичальником позичальником основного зобов'язання, банк вправі задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави з відшкодуванням витрат банку за рахунок сум, отриманих від реалізації предмета застави. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про заставу», заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу» ). Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувана негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» та задовольняє їх у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved