Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 51764,44 грн., 3% річних у розмірі 6822,96 грн., інфляційних витрат у розмірі 24882,17 грн. В обґрунтування позову зазначив, що за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), опалювальна площа складає 44 м2. Оплата за користування послугами по теплопостачанню відповідачами не вносилась в повному обсязі, за період 01.10.2005 р. по 01.02.2020 р. утворилась заборгованість в сумі 51764,44 грн. Зазначив, що протягом спірного періоду підприємство надавало відповідачам послуги з централізованого опалення, за користування якими проводилися нарахування відповідно до встановлених тарифів. З метою захисту інтересів підприємства на підставі ст. 161 ЦПК України звернулися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. Ухвалою Жовтневого районного суду по справі №263/4727/19 від 02.04.2019 року було відмовлено у видачі судового наказу. У зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 51764,44 грн., яка утворилася станом на 01.02.2020 року. Крім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6822,96 грн., інфляційних витрат у розмірі 24882,17 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 травня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутності та не заперечув проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про перенесення слухання справи не надавали. Відповідно до вимог ст.280 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з наступного. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.04.2020 року у справі №263/4727/19 (провадження 2-н/263/215/2019) ККП «Маріупольтепломережа» у видачі судового наказу відмовлено. Відповідно до ст.10 Житлового Кодексу УРСР, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, наймачі- користувачі зобов`язані своєчасно вносити плату за житлово- комунальні послуги. Відповідно до ст.179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язком додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що за період з 01.10.2005 р. по 01.02.2020 року відповідач не виконував в повному обсязі зобов`язання щодо регулярної оплати за користування тепловою енергією, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 51764,44 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV та ст.67 Житлового Кодексу України оплата за користування тепловою енергією та гарячим водопостачанням стягується в установленому порядку за затвердженими тарифами. Частиною 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, передбачено обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.202 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особами. Разом з тим недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 218 ЦК України). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, а споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Свої зобов`язання по забезпеченню з централізованого опалення та гарячого водопостачання ККП «Маріупольтепломережа» виконало своєчасно, належним чином. За інформацією Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 04 березня 2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 26.03.1993 року та з 13.05.2003 року відповідно, по теперішній час. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за користування послугою з централізованого опалення та гарячого водопостачання солідарно з [PERSON] , [PERSON] у розмірі 51764,44 грн., за період з 01.10.2005 по 01.02.2020 року, 3% річних у розмірі 6822,96 грн., інфляційних витрат у розмірі 24882,17 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. В той же час, положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» стосуються солідарної відповідальність осіб, які проживають та/або зареєстровані у житлі власника, за їх зобов`язаннями саме перед власником з оплати житлово-комунальних послуг. Аналізуючи наведені норми загального цивільного законодавства та спеціального в сфері житлово-комунальних послуг, суд робить висновок, що саме власник нерухомості повинен нести відповідальність з несплати житлово-комунальних послуг та саме у частці права власності такої нерухомості, що належить власнику зі спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн., сплачений стягувачем при подачі даного позову та заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved