Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Представник позивачів звернулася до суду з названим позовом та просить визначити [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) додатковий строк тривалістю два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] з дня набрання судовим рішенням законної сили. Визначити [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) додатковий строк тривалістю два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] з дня набрання судовим рішенням законної сили. Посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , про що Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про смерть від 25 липня 2019 року, серія [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіти, посвідчені секретарем виконкому Світанківської сільської ради [PERSON], від 24 грудня 2016 року та зареєстровані в реєстрі за №103 та 104. Так згідно до заповіту №103 від 24.12.2016 [PERSON] заповіла позивачу - [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району та належала спадкодавцю на праві власності відповідно до державного акту серія ЯЖ№871585. Згідно заповіту №104 від 24.12.2016 [PERSON] заповіла позивачу - [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району та належала спадкодавцю на праві власності відповідно до державного акту ЯА№572818. У межах шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачі звернулися до в.о. старости села Світанок Переяслав-Хмельницького району [PERSON] з метою оформлення та подання заяв про прийняття спадщини. 22 січня 2020 року заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини були посвідчені виконуючою обов`язки старости села Світанок та зареєстровані в реєстрі вчинення нотаріальних дій за номерами №01 та 02. Також вказані дії внесені до книги обліку нотаріальних дій Світанківської сільської ради. Позивачі вважали, що вчинених ними дій достатньо для прийняття спадщини в належний передбачений законом спосіб, а тому інших необхідних дій не вчиняли. Тільки 17 лютого 2021 року, звернувшись до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на тій підставі, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений. З іншого боку після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №339/2019 районним державним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Коляденком Ярославом Васильовичем за заявою іншого спадкоємця за законом - сина померлої - [PERSON] . Свідоцтв про спадщину на даний час не видавалось. Отримати від [PERSON] письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивачем не можливо, оскільки відповідні звернення ним проігноровано. В зв`язку з викладеними обставинами позивачі були змушені звернутися до суду. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 09.04.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.05.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Представник позивачів [PERSON] додала, що державним нотаріусом також, не вжито всіх заходів, спрямованих на встановлення кола спадкоємців, що в свою чергу, також вплинуло на пропуск строку на подання заяв про прийняття спадщини позивачами. Відповідач та його представники в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог. Просив відмовити. Свою позицію адвокат Захаров О.В. обґрунтував у відзиві на позов. Заперечення аргументовані тим, що спадкоємці (позивачі по справі) мали на руках примірники заповітів та їм ніщо не заважало звернутись із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори. Вважає, що в даному випадку існує помилка в праві, що не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для звернення із заявами про прийняття спадщини, та посилається на Постанову ВС від 22.05.2019 року. Адвокат Кабанов В.І. в судовому засіданні додав, що стороною позивача не обгрунтована об`єктивна неможливість звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а їх позиція та доводи не дають підстав вважати пропущений строк таким, що відбувся з поважних причин. Просив відмовити в позові. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 13). Згідно копії заповіту (зареєстрованого в реєстрі за №103) [PERSON] , [INFO] , заповіла земельну ділянку, згідно державного акту серії ЯЖ №871585 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Світанківської сільської ради, [PERSON] (а.с.14-15). Згідно копії заповіту (зареєстрованого в реєстрі за №104) [PERSON] , [INFO] , заповіла земельну ділянку, згідно державного акту серії ЯА №572818 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Світанківської сільської ради, [PERSON] (а.с.16-17). В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] подали до старости села Світанок Бориспільського району Київської області, заяви про прийняття у спадщину належної їм за заповітами частки майна, при цьому заяви були адресовані Переяслав - Хмельницькій районній державній нотаріальній конторі, та були складені та зареєстровані в.о. старости села Світанок 22.01.2020 року, а відомості про їх прийняття внесені до книги обліку нотаріальних дій (а.с. 18-20). Заяви складені 22.01.2020, тобто в межах строку визначеного законом. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що про необхідність прибути до секретаря сільської ради їм повідомив їх батько в телефонному режимі, що вони і зробили. Позивачі вказують, що вважали цю дію достатньою, оскільки обидва заповіти були посвідчені секретарем виконкому сільської ради с. Світанок, а приймаючи від позивачів заяви посадова особа зареєструвавши їх, не вказала на інший порядок дій, необхідних для прийняття спадщини. Про те, що потрібно було додатково направити їх до нотаріальної контори вони не зрозуміли. Зрозумівши, що їх право на прийняття спадщини не реалізовується, [PERSON] та [PERSON] 17.02.2021 звернулись безпосередньо до Переяслав - Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області з питанням про стан розгляду їх заяв про прийняття спадщини, та отримали відповіді від державного нотаріуса Коляденко Я.В. про те, що до нотаріальної контори заяв від них не надходило, встановлений Законом строк, на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ними пропущено і заявникам слід звернутись до суду (а.с.23,24). Ці обставини [PERSON] та [PERSON] показали суду, будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , показала суду, що на момент складання заповіту вона працювала секретарем виконкому сільської ради с. Світанок. Особисто вона засвідчувала заповіти, які складала [PERSON] . Коли шестимісячний строк на подання заяв про прийняття спадщини закінчувався, [PERSON] зателефонувала матері позивачів та повідомила про необхідність звернення із заявою про прийняття спадщини. Через декілька днів, до неї приїхали [PERSON] та [PERSON] , які подали заяви про прийняття спадщини, підписи на яких засвідчила [PERSON] . Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В ситуації, що досліджується судом, має місце не юридична помилка, а помилка в процедурі прийняття заяв про прийняття спадщини, оскільки позивачі не зрозуміли, що секретар сільської ради фактично посвідчує їх підпис на заявах про прийняття спадщини, а не приймає заяви для розгляду по суті. Враховуючи вищевикладене, суд приймає доводи позивачів на те, що вони підготували заяви про прийняття спадщини в строк визначений законом, засвідчили свої підписи на заявах у встановлений законом спосіб, однак пропустили строк для прийняття спадщини оскільки вважали що їх заяви зареєстровані, прийняті уповноваженою особою і перебувають на розгляді по суті, а вчинених ними дій достатньо для прийняття спадщини в передбачений законом спосіб і тому інших необхідних дій не вчиняли. Поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд встановлює в даному випадку, виходячи з того, що дії з приводу подання заяв про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] були вчинені в межах строку встановленого законом, однак з помилкою в значенні дії секретаря сільської ради, що мало наслідком казус при подачі заяв позивачами і як наслідок, пропуск ними визначеного Законом строку, однак свідчить про добросовісність дії позивачів, і можливість надання їм права звернення із заявами у встановлений Законом спосіб та порядок. Суд також враховує доводи представника позивачів [PERSON] , про те, що нотаріус Коляденко Я.В., приймаючи заяву від відповідача про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , заводячи спадкову справу, не перевірив належним чином коло спадкоємців та визначив єдиним спадкоємцем [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи №339 за 2019 рік, яка була оглянута судом. Також, судом враховується необізнаність позивачів про наявність Заповітів, про що вказала свідок [PERSON] та у постанові Верховного Суду від 25.03.2020р. у справі №642/2539/18 містяться висновки у яких Верховний Суд зауважив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином, в даному випадку, суд вважає, що наявні підстави для надання додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини, понад установлений законом шестимісячний строк, та доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Вимога про стягнення судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України позивачами не заявлялась, відтак, судові витрати суд залишає за позивачами.

Outcome: approved