Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Представник позивача релігійного згромадження «Брати милосердя» - адвокат Горський О.І. звернувся до суду із позовом до відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно й з врахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати за релігійним згромадженням «Брати милосердя», як за спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] , яке складається з: грошових коштів в розмірі 19 518,00 євро, які знаходяться на поточному рахунку для виплат в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № [NUMBER] ; грошових коштів в розмірі 147,84 євро, які знаходяться на депозитному рахунку в АТ КБ «Приватбанк»: № [NUMBER] згідно договору SAMDN02000013075464 від 16.04.2007 року; грошових коштів в розмірі 7829,75 євро, які знаходяться на депозитному рахунку в АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] згідно договору SAMDNCA000000018570 від 26.07.2013 року; грошових коштів в розмірі 58,38 грн., які знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на картковому рахунку № [NUMBER] ; грошових коштів, які знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку «Бонус плюс» № [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначено, що\~ [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, складеним ним 25 жовтня 1971 року у м.Тент, Бельгія на спадкове майно. У відповідності до вказаного заповіту він визначив своїм основним спадкоємцем Братство « [PERSON] ». Після відкриття спадщини позивач в особі генерального настоятеля згромадження «Брати милосердя» Рене Стокман належним чином прийняв спадщину, подавши до державного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу відповідну заяву. При оформленні документів щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема на банківські вклади спадкодавця [PERSON] , представнику позивача за довіреністю [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відмінностями у написанні імені спадкодавця у заповіті та свідоцтві про його смерть й через відмінності у написанні визначеного спадкоємця братства «Брати любові» та релігійного згромадження «Брати милосердя», генеральним настоятелем якого є позивач [PERSON] . За таких обставин позивач позбавлений можливості вирішити питання щодо оформлення спадкових прав за заповітом на банківські вклади, які належали при житті спадкодавцеві [PERSON] нотаріальним шляхом, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду. Представник позивача релігійного згромадження «Брати милосердя» - адвокат Горський О.І. у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив позов задовольнити, справу розглянути за відстуності сторони позивача, уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи; відзив на позов не подав. Подав заяву, у якій просив здійснити розгляд справи без участі представника міської ради. Відповідно до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, взявши до уваги заяву представника позивача, фактичне не заперечення позову стороною відповідача, викладене у його письмовій заяві адресованій суду, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав. Відповідно \~до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено,- [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області від 19 лютого 2015 року. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого своїм основним сподкоємцем і виконавцем заповіту визначив братство «Брати Любові», яке є товариством на некомерційній основі і знаходиться у м.Гент за адресою Стропстраат 119. Право на отримання ще не нарахованої платні, коштів, пов`язаних з коригуванням платні, пенсій, державних пенсійних виплат за віком, надбавок на виплату ренти за віком, гарантованих прибутків, виплат у межах соціальних програм, повернення надлишку сплачених податків, всіх інших професійних виплат чи виплат в межах соціального забезпечення, а також належних виплат у межах страхування від пошкоджень і встановлених страхових виплат, він заповів своєму основному спадкоємцю, що підтверджується перекладеним текстом заповіту від 17.09.2015. 30 вересня 2016 року генеральний настоятель згромадження «Брати милосердя» звернувся до державного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Тернопільської області із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] . 19 березня 2019 року державний нотаріус виніс постанову №345/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Із мотивувальної частини такого рішення вбачається, що у свідоцтві про смерть значиться [PERSON] , а у заповіті заповідач значиться [PERSON] ДЕ РОЕК. Заповіт складений в користь братства «Брати любові», а у правовстановлюючих документах зазначено, що [PERSON] є генеральним настоятелем релігійного згромадження «Брати милосердя». Із відповіді на запит нотаріуса, наданої Козівським відділенням АТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що [PERSON] мав поточний рахунок для виплат №262092777593 від 22.09.2014 року із залишком коштів 19518,00 євро. Також у відповідності до відповіді на запит нотаріуса наданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що при житті [PERSON] мав відкриті наступні депозитні рахунки: № [NUMBER] згідно договору SAMDN02000013075464 від 16.04.2007 року на суму 147,84 євро, № [NUMBER] згідно договору SAMDNCA000000018570 від 26.07.2013 року на суму 7829,75 євро, та картковий рахунок № [NUMBER] із залишком коштів в розмірі 58,38 гривень. Також на ім`я спадкодавця було відкрито рахунок «Бонус плюс», на який нараховувались відсотки. Вказані рахунки відкриті на ім`я Де [PERSON] , 1939 року народження (РНОКПП [NUMBER] ), який помер [INFO] . Листом-уточненням Української греко-католицької церкви (курія Тернопільсько-зборівської архиєпархії) за вихідним №275/2019 від 27 серпня 2019 року повідомлено таке: [PERSON] є тією самою особою, що і Рене Ремі Алоїс Йоаннес Марія Де Роек; братство «Брати Любові» є тотожним з релігійним згромадженням «Брати милосердя». З наведеного слідує, що [PERSON] є коротким іменем спадкодавця, яке він використовував, проживаючи на території України і такий скорочений варіант імені був зазначений у посвідці на проживання та свідоцтві про смерть. Як вбачається із паспортних даних спадкодавця та перекладу виписки про його народження, повне ім`я спадкодавця значиться як Рене [PERSON] , яке ним було використане при написанні заповіту. У відповідності до висновку експерта №056/385 від 16 грудня 2019 року, виданого Державним підприємством «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», записи імені фізичної особи [PERSON] та [PERSON] у тимчасовій посвідці на проживання, свідоцтві про смерть, перекладі заповіту, паспорті громадянина Бельгії, є ідентичними. Таким чином із наведених доказів вбачається, що заповіт, складений від імені Рене [PERSON] 25 жовтня 1971 року у м. Тент, Бельгія був складений [PERSON] , спадкодавцем по цій справі. Щодо розбіжності у написанні найменування спадкоємця за згаданим заповітом, суд зазначає таке. Поняття «Брати любові», як зазначено у заповіті, та «Брати милосердя», як зазначено у заяві позивача про прийняття спадщини, є фактично тотожними. Як вбачається із поданої суду документації, у своїй діяльності релігійне згромадження «Брати милосердя» використовує чотири офіційних мови при написанні своєї назви, виходячи із тексту офіційного бланку, на якому складено заяву про прийняття спадщини, а саме: італійську, англійську, нідерландську та бельгійську мови. При перекладі назви цього релігійного згромадження з усіх мов, окрім нідерландської (голландської) мови, назва братерства перекладається на українську мову як - «Брати милосердя», натомість як з нідерландської (голландської) мови, назва братерства перекладається на українську мову як - «Брати любові». Як вбачається із змісту перекладеного згаданого заповіту, він складений в Нідерландах та перекладений на українську мову з нідерландської мови, що й пояснює згадану розбіжність у написанні назви релігійного згромадження (спадкоємця). Також на тотожність назв «Брати милосердя» та «Брати любові» вказують наступні документи: - у проханні про відкриття візи від 27 травня 2009 року [PERSON] вказується як засновник монастиря «Братів милосердя». - у відповідності до листа уточнення наданого 27 серпня 2019 року виданим Архиепископом і митрополитом [PERSON] зазначається про тотожність цих релігійних згромаджень і те, що позивач [PERSON] є генеральним настоятелем релігійного згромадження «Брати милосердя». Окрім цього рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2017 року за наслідками розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , що складалось із транспортних засобів належних померлому, такий позов задоволено й таким чином в судовому порядку фактично встановлено той факт, що релігійне згромадження «Брати милосердя», в особі його генерального [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач не відмовився від прийняття спадщини, своєчасно подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, згадану спадщину він прийняв. Однак через розбіжності у написанні імені спадкодавця та неоднакового перекладу з різних мов назви визначеного спадкоємця, в нотаріальному порядку оформлення такого права власності на спадкове майно не було можливим. Про інших спадкоємців, які б подали заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] суду не повідомлено і у судовому засіданні таких відомостей не здобуто. Зазначені судом факти доведені належними та допустимими доказами у справі та фактичним визнанням позову стороною відповідача, оскільки вказані у позові обставини не заперечені, як і достовірність, належність й допустимість наданих стороною позивача доказів у справі. Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача\~базуються на\~положеннях законодавства,\~є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved