Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді: вбудовано-прибудованого приміщення площею 118,5 кв.м. в житловому будинку літ. А-5 та прибудові літ. А1-1, що складає 24/100 частки від вбудовано-прибудованого приміщення загальною площею 502,4 кв.м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , та підвальне приміщення та І-му поверсі приміщень 1, 3, І, 1/2 частку приміщення № 2, площею 383,90 кв.м., що складає 82,3/100 ідеальної частки нежитлового приміщення під магазин з прибудовою, площею 466,20 кв.м., в житловому будинку літера А-5, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою для отримання спадщини після смерті [PERSON] , але постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно через те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отримати дублікати втрачених правовстановлюючих документів позивач не має можливості, оскільки відсутній доступ до нотаріальних архівів на тимчасово окупованій території України. На підставі викладеного просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на вказане нерухоме майно. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 липня 2020 року до участі у справі у якості третьої особи залучено Донецьку міську раду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18 серпня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та її призначено для розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник Ворошиловської районної ради м. Донецька в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Представник Донецької міської рада в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Виклик вказаних\~представників юридичної\~особи здійснювався\~відповідно до\~ч.\~7\~ст.\~128\~ЦПК України\~(судова\~повістка надсилається,\~зокрема - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) та у зв`язку з поверненням таких викликів до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то з урахуванням п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки для таких юридичних осіб. Крім того, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач та третя особа, а також особи, на права яких може вплинути ухвалене рішення у справі, викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (виклик від 21.10.2020 року на 10.11.2020 року), тому з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі цього та з урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно 09 серпня 1999 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 21 березня 1996 року Ворошиловським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.03.1996 року та після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва [NUMBER] , виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16 січня 2006 року та після розірвання шлюбу їй присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] померла [INFO] . За заявою [PERSON] від 31.10.2018 року № 21 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федченко О.О. заведена спадкова справа № 8/2018, про отримання спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федченко О.О. від 20 травня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Донецьку на нерухоме майно, а саме: підвальне приміщення та І-му поверсі приміщень 1, 3, І, 1/2 частку приміщення № 2, площею 383,90 кв.м., що складає 82,3/100 ідеальної частки нежитлового приміщення під магазин з прибудовою, площею 466,20 кв.м., в житловому будинку літера А-5, який розташований за адресою: [ADDRESS] , через те, що спадкоємцем не надано документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно. Відповідно до копії Договору купівлі-продажу 82,3/100 частки нежитлового приміщення під магазин з прибудовою від 18 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Хмельницьким О.О. (зареєстровано в реєстрі за № 5920), [PERSON] придбала на праві приватної власності підвальне приміщення та І-му поверсі приміщень 1, 3, І, 1/2 частку приміщення № 2, площею 383,90 кв.м., що складає 82,3/100 ідеальної частки нежитлового приміщення під магазин з прибудовою, площею 466,20 кв.м., в житловому будинку літера А-5, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зареєстроване в КП БТІ м. Донецька 09.12.2005 року, номер витягу 9225879. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федченко О.О. від 20 травня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Донецьку на нерухоме майно, а саме: вбудовано-прибудованого приміщення площею 118,5 кв.м. в житловому будинку літ. А-5 та прибудові літ. А1-1, що складає 24/100 частки від вбудовано-прибудованого приміщення загальною площею 502,4 кв.м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , через те, що спадкоємцем не надано документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно. Відповідно до копії Договору купівлі-продажу вбудованого-прибудованого приміщення від 19 січня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою В.Л. (зареєстровано в реєстрі за № 245), [PERSON] придбала у приватну власність вбудовано-прибудованого приміщення площею 118,5 кв.м. в житловому будинку літ. А-5 та прибудові літ. А1-1, що складає 24/100 частки від вбудовано-прибудованого приміщення загальною площею 502,4 кв.м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Зареєстроване в КП БТІ м. Донецька 27.01.2011 року, номер витягу 28810669. Згідно Інформації з Державного реєстру речовин прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.11.2020 року (довідка № 231857461) вбудоване-прибудоване приміщення в житловому будинку літ. А-5 та прибудові літ. А1-1 за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Хмельницьким О.О. 18.11.2005 року за р № 5920 та приватним нотаріусом Соболєвою В.Л. 19.01.2011 року за р № 245. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування відповідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті.\~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно з частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини, яким є день смерті особи, не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1220, частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З відповіді завідувача Донецького обласного державного нотаріального архіву від 25.06.2020 року № 422/01-12 видно, що надати дублікати договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчених приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Хмельницьким О.О. 18.11.2005 року за р № 5920 та приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою В.Л. 19.01.2011 року за р № 245, за якими покупцем є [PERSON] , не виявляється можливим, оскільки документи вказаних нотаріусів, діяльність яких припинена, на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів не передавалися. З відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соболєвої В.Л. від 24.06.2020 року № 21/01-16 вбачається, що вона в період з 25.03.2003 року по 30.12.2014 року працювала приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, але з 31.12.2014 року по теперішній час працює приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; архів нотаріальної контори приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Соболєвої В.Л. на територію, що контролюється Україною, не передавався, тому видати дублікат договору від 19.01.2011 року за реєстровим № 245, не має можливості. З відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хмельницького О.О. від 24.06.2020 року № 4/01-16 встановлено, що він з квітня 1995 року по грудень 2015 року працював приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, але з 08.02.2018 року по теперішній час працює приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та видати дублікат договору від 18.11.2005 року за реєстровим № 5920, не має можливості, так як його нотаріальний архів знаходився у м. Донецьку, на непідконтрольній території України, та до нього відсутній доступ. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.ст. 1296,1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, що позивач є донькою [PERSON] , померлої [INFO] , тобто спадкоємець першої черги, у встановлений строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , через те, що спадкоємцем не надано документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно; відновити втрачені правовстановлюючі документи позивач позбавлена можливості, оскільки нотаріальні архіви знаходяться на тимчасово окупованій території України, у м. Донецьку та доступ до них відсутній, тобто існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав позивача у нотаріальному порядку, беручи до уваги правову позицію ВС у справі № 654/1790/16-ц (постанова від 18.12.2018р.), згідно якої, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved