Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «СК «Українська страхова група» (далі по тексту - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 15 053, 74 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.04.2013р. між позивачем та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного страхування № 28-2828-0157/13/0218. 28.09.2013р. сталась ДТП, відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 18.10.2013р. винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано [PERSON] 09.10.2013р. позивачем було складено страховий акт № СТОКА-319, згідно якого розмір страхового відшкодування становить 15 053, 74 грн. На підставі листа Страхувальника страхове відшкодування було сплачено шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Автосоюз», що підтверджує платіжне доручення № 17976 від 09.10.2013р. У зв'язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 15 053, 74 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явились. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.04.2013р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізінг Україна» було укладено договір добровільного страхування № 28-2828-0157/13/0218. 28 вересня 2013р. в м. Києві по пр. Повітрофлотському сталась ДТП за участю автомобіля «CHEVROLET», д.н.з. [NUMBER], яким керував відповідач, та за участю застрахованого автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 18.10.2013р. винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] та застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 30.09.2013р. до позивача надійшла заява від ТОВ «Порше Лізинг Україна» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 09 жовтня 2013р. позивачем складено Страховий акт № СТОКА-319, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 15 053, 74 грн. Відповідно до листа Страхувальника страхове відшкодування було сплачене шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Автосоюз», що підтверджується платіжним дорученням № 17976 від 09 жовтня 2013 р. в розмірі 15 053, 74 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданні збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 15 053, 74 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243, 60 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 979, 993, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved