Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що між позивачем та [PERSON] 27.03.2002 року був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Договір був укладений на Універсальній товарній біржі «АЛЕН» та був зареєстрований зазначеною біржею 27.03.2002 року за № 794, окрім того положенням вказаного договору було передбачено, що він не підлягає нотаріальному посвідченню. Позивач зареєстрував договір купівлі-продажу житлового будинку в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 851 від 27.03.2002 року. В червні 2020 року позивач звернувся до Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою. Однак при перегляді документів позивачу було роз`яснено, що наданий ним договір купівлі-\-продажу житлового будинку є нікчемним, оскільки сторонами недодержано вимоги закону про його нотаріальне посвідчення. Окрім того, продавець будинку на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області не проживає, її місцезнаходження невідоме. Враховуючи, що при укладанні було дотримано всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку та у зв`язку неможливістю його нотаріального посвідчення, представник позивача вимушений звернутись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте письмовими заявами прохали суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання теж не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] 27.03.2002 року був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Договір був укладений на Універсальній товарній біржі «АЛЕН» та був зареєстрований зазначеною біржею 27.03.2002 року за № 794, положенням договору передбачено, що він нотаріальному посвідченню не підлягає (а.с.6). Позивач зареєстрував договір купівлі-продажу житлового будинку в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 851 від 27.03.2002 року, про що свідчить реєстраційний напис на договорі (а.с.6). Згідно технічного паспорту на будинок, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.7-9). Відповідно до довідки Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 15.09.2020 року №1822, продавець будинку [PERSON] на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області не проживає, її місцезнаходження невідоме (а.с.10). У позивача виникла необхідність приватизувати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, однак при перегляді документів йому було роз`яснено, що даний договір купівлі-\-продажу житлового будинку є нікчемним, оскільки сторонами недодержано вимоги закону про його нотаріальне посвідчення. Вищевказаний договір купівлі-продажу було укладено відповідно до діючих на той час вимог Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ, зареєстровано на Універсальній товарній біржі «АЛЕН» 03.10.2001 року під № 794, дотримано всіх істотних умов договору, а також внесено відомості до технічного паспорту (а.с.6-9). Положенням договору передбачено, що подальше його нотаріальне посвідчення не потрібно. Цей пункт було включено до договору відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу», де зазначається, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно рішення сесії № 15/7 від 15.12.2015 року Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, вулицю Леніна перейменовано на вулицю Лесі Українки. У відповідності до ч.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, до правовідносин, що виникли на момент укладення договору купівлі-продажу на товарній біржі, застосовуються норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, що були чинні на той час. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» товарним біржам дозволялося посвідчувати угоди купівлі - продажу. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на період виникнення договірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст.47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. У відповідності до ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що при укладанні було дотримано всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, суд вважає, що позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 47, 227 ЦК УРСР у редакції 1963 року, ст. 328 ЦК України в редакції 2003 року.

Outcome: approved