Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Представник ТОВ «Комплекс Агромарс» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.09.2017 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір безвідсоткової фінансової допомоги № 311/2017/КАМ/О. Відповідно до умов вказаного договору, позивач передав у власність відповідачу грошові кошти, а останній зобов'язався використати за цільовим призначенням та повернути грошові кошти в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Розмір фінансової допомоги складав 18 567, 60 гривень. Сторони погодили строк повернення фінансової допомоги в п. 3.1 Договору та встановили, що строк повернення відповідачем фінансової допомоги складає 8 календарних місяців, починаючи з 01.09.2017 року відповідно до п. 3.2 Договору порядку (графіку), а саме: фінансова допомога підлягає поверненню шляхом щомісячного утримання із заробітної плати відповідача грошових сум в розмірі 2 500, 00 грн. Пунктом 5.1. Договору встановлено, що сума безвідсоткової поворотної фінансової допомоги надана Позичальникові відповідно до даного договору підлягає обов'язковому поверненню Позичальником протягом 2 календарних днів з моменту ознайомлення Позичальника з наказом про його звільнення у (з ініціативи адміністрації чи за власним бажанням Позичальника, інших підстав передбачених трудовим законодавством) або з дати направлення копії цього наказу позичальнику на адресу, яка вказана у даному договорі , шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця, що зазначений у реквізитах даного Договору або в касу Позикодавця. Станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем повністю не погашена і становить 2 269, 72 грн. Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» від 06.03.2018 року № 119 відповідач був звільнений за прогул без поважних причин та ознайомлений з наказом про його звільнення в цей же день. Трудову книжку відповідач отримав 06.03.2018 року. Відповідач був обізнаний про розірвання трудового договору та про необхідність повернення залишку фінансової допомоги протягом двох календарних днів з моменту подачі заяви про його звільнення. У зв'язку із невиконанням відповідачем обов'язків за договором, ТОВ «Комплекс Агромарс» має підстави вважати, що [PERSON] зловживає своїм правом, чим порушує законні інтереси позивача. Крім того зазначив, що відповідно до п. 6.4. Договору, при порушенні Позичальником строку повернення фінансової допомоги, він повинен сплатити Позикодавцю пеню в розмірі 1 % від розміру фінансової допомоги, встановленого п. 2.1. договору за кожен день прострочення повернення фінансової допомоги. При затримці сплати основного боргу понад 60 календарних днів Позичальник сплачує додатково штраф у розмірі 100% від суми неоплаченої/простроченої фінансової допомоги. З огляду на те, що відповідач 06.03.2018 року ознайомився із наказом про звільнення та отримав трудову книжку, він повинен був погасити заборгованість за Договором не пізніше 09.03.2018 року та з огляду на прострочення погашення заборгованості за період з 09.03.2018 року по 31.05.2018 року боржнику була нарахована пеня у розмірі 15 596, 78 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 15, 67 грн., інфляційні збитки позивача складають 43, 33 грн., штраф 100% - 2 269, 72 грн. На підставі викладеного, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Комплекс Агромарс» суму заборгованості за договором у розмірі 20 195, 22 грн., а саме: суму заборгованості за договором у розмірі 2 269, 72 грн., пеню у розмірі 15 596, 78 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 15, 67 грн., інфляційні збитки у розмірі 43, 33 грн., штраф 100% у розмірі 2 269, 72 грн., а також суму сплачених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення та розписка, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 22.11.2018 року до суду від [PERSON] надійшла заява, згідно якої остання повідомила, що її син [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає, де знаходиться їй не відомо. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що з 20 квітня 2012 року [PERSON] працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», що підтверджується наказом ТОВ «Комплекс Агромарс» «Про прийняття» від 19.04.2012 року № 320/КА/к-п (а.с. 15). 18 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та [PERSON] був укладений договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 311/2017/КАМ/О, відповідно до умов вказаного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» передало у власність [PERSON] грошові кошти, а останній зобов'язався їх використати за цільовим призначенням та повернути безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Розмір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги складав 18 567, 60 гривень. Сторони погодили строк повернення фінансової допомоги в п. 3 Договору та встановили, що строк повернення відповідачем фінансової допомоги складає 8 календарних місяців, починаючи з вересня 2017 року по березень 2018 року фінансова допомога підлягає поверненню шляхом щомісячного утримання із заробітної плати відповідача грошових сум в розмірі 2 500 грн., а за квітень 2018 року у розмірі 1 067, 60 грн. Пунктом 5.1. Договору встановлено, що сума безвідсоткової поворотної фінансової допомоги надана Позичальникові відповідно до даного договору підлягає обов'язковому поверненню Позичальником протягом 2 календарних днів з моменту ознайомлення Позичальника з наказом про його звільнення у (з ініціативи адміністрації чи за власним бажанням Позичальника, інших підстав передбачених трудовим законодавством) або з дати направлення копії цього наказу позичальнику на адресу, яка вказана у даному договорі , шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця, що зазначений у реквізитах даного Договору або в касу Позикодавця (а.с. 7-11). З видаткового касового ордера від 27.09.2017 року вбачається, що головним бухгалтером ТОВ «Комплекс Агромарс» [PERSON] було видано [PERSON] безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у розмірі 18 567, 60 гривень (а.с. 12). Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» від 06.03.2018 року № 119 [PERSON] був звільнений за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, що виявився в невиході на роботу з 18 січня 2018 року по дату видачі наказу (а.с. 16). Відповідно п. 6.4. Договору, при порушенні Позичальником строку повернення фінансової допомоги, він повинен сплатити Позикодавцю пеню в розмірі 1 % від розміру безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, встановленого п. 2.1. договору за кожен день прострочення повернення фінансової допомоги. Згідно п. 6.5. при порушенні умов п. 3.1, п. 3.2 чи 5.1даного Договору понад 60 календарних днів Позичальник сплачує додатково штраф у розмірі 100% від суми неоплаченої/простроченої фінансової допомоги. Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 09.03.2018 року по 31.05.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» була розрахована сума заборгованості відповідача, яка становить 20 195, 22 грн. та складається з наступного: 2 269, 72 грн. - сума заборгованості за договором; 15 596, 78 грн. - пеня за прострочення повернення грошових коштів; 15, 67 грн. - сума 3% річних за користування грошовими коштами; 43, 33 грн. - інфляційні нарахування; 2 269, 72 грн. - штраф 100% (а.с. 4-5). З довідки виданої ТОВ «Комплекс Агромарс» від 23.03.2018 року № 100 вбачається, що станом на 23.03.2018 року заборгованість перед Філією «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» по договору поворотної фінансової допомоги № 311/2017/КАМ-Ю від 18.09.2017 року [PERSON] становить 2 269, 72 грн. (а.с. 17). З довідки виданої ТОВ «Комплекс Агромарс» від 23.03.2018 року № 101 вбачається, що по договору поворотної фінансової допомоги № 311/2017/КАМ-Ю від 18.09.2017 року [PERSON] станом на 23.03.2018 року було повернено: утримано із заробітної плати 7 575, 70 гривень, внесено в касу 8 722, 18 гривень (а.с. 18). Договір про надання поворотної фінансової допомоги за своїм змістом та правовою природою відповідає договору про надання позики. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), і відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Термін виконання зобов'язання за Договором про надання поворотної фінансової допомоги до 09.03.2018 року року, тобто з моменту звільнення [PERSON] та з 09.03.2018 року зобов'язання є простроченим. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку за період з 09.03.2018 року по 31.05.2018 сума заборгованості [PERSON] перед позивачем складає 20 195, 22 грн., виходячи з наступного: 2 269, 72 грн. - сума заборгованості за договором; 15 596, 78 грн. - пеня за прострочення повернення грошових коштів; 15, 67 грн. - сума 3% річних за користування грошовими коштами; 43, 33 грн. - інфляційні нарахування; 2 269, 72 грн. - штраф 100% Водночас суд доходить до висновку про відсутність підстав для стягнення 100% штрафу в розмірі 2 269, 72 грн. з огляду на наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Договором передбачена сплата штрафів, як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, а саме порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому Договором. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). В даному випадку пеня і штраф, нараховані в один і той же період, тобто є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення 100 % штрафу в розмірі 2 269, 72 грн., не підлягають задоволенню. Також, згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за явності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Пеня у даному зобов'язанні нарахована таким чином, що її сума перевищує суму боргу за договором, що є очевидним порушенням принципу добросовісності. Тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені, що підлягає стягненню, до тіла заборгованості за договром. Отже підлягає стягненню з відповідача пеня у розмірі 2 269, 72 грн. Згідно до частин 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» слід задовольнити частково. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за договором у розмірі 2 269, 72 грн., пеню за прострочення повернення грошових коштів, зменшену до тіла заборгованості за договором - 2 269, 72 грн., суму 3% річних - 15, 67 грн., інфляційні нарахування - 43, 33 грн., а всього стягнути у сумі 4 598 грн. 44 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1762,00 гривень.

Outcome: partial