Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Нарапович Оксана Дмитрівна звернулась до суду з зазначеним позовом. Під час судового розгляду, позивач неодноразово зменшував позовні вимоги, востаннє, 30.08.2016 року представник позивача [PERSON] подав заяву про зменшення позовних вимог, та просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №CL 134431 від 15.11.2013 року в розмірі 59353, 60 гривень та суму судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 16.05.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №СL 134431, відповідно до умов якого банк надав кредитні кошти у розмірі 138 670, 36 грн. строком до 25.04.2018 року. Відповідно до п. 5.1 Додатку № 2 до Кредитного договору за користування кредитними коштами Позичальник зобов'язався сплачувати проценти, в розмірі 14,00% річних. Сторони погодили, що за користування кредитними коштами понад строк або терміни погашення за графіком погашення кредиту встановленого договором Позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 2.4. Кредитного договору). Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому Кредитним договором видав [PERSON] кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на його рахунок, а саме вказані кошти було перераховано на рахунок № [NUMBER]. Позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання. Відповідно до п. 1.5., п. 8.1 Кредитного договору Банк має право достроково вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, у разі порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за цим Договором. 30.11.2015 року Відповідачу було направлено вимогу - попередження від 24.11.2015 року щодо повернення суми заборгованості. Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, 16 травня 2013 року між Позивачем та [PERSON] з було укладено Договір поруки № CL134431- Р. Згідно п. 1.1 Договору поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до п. 1.3. Поручитель відповідає перед Позивачем у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору; п. 1.4 Договору поруки передбачено, що Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. У зв'язку з невиконанням Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором Банк, згідно з п. 2.2. Договору поруки, направив 30.11.2015 року лист-вимогу до Поручителя, але порушуючи п. 2.3. Договору поруки Поручитель не виконав умов договору, суму заборгованості не повернув. За твердженнями позивача, станом на 26.08.2016 року заборгованість за кредитним договором №CL 134431 від 15.11.2013 року складає 59353, 60 гривень, яка складається з наступного: 59330, 53 гривень - сума дострокового стягнення кредиту; 23,07 гривень - заборгованість по відсоткам. При цьому, відповідно до останніх розрахунків позивача, прострочена заборгованість по кредиту була відсутня. Наявність заборгованості на момент подачі позову складала 101 847, 29 грн, з яких, прострочена заборгованість за кредитом складала 12062,78 грн, сума дострокового стягнення кредиту - 84252,48 грн, відсотки - 4551,46 грн, пеня - 980,57 грн. У зв'язку з чим, позивач наголошує на своєму праві щодо дострокового повернення заборгованості за кредитом та звернувся до суду із вказаним позовом. Під час слухання справи, позивачам неодноразово надавався строк для примирення, проте, примирення досягнуто не було. Представник позивач в судовому засіданні наголошував на своїх позовних вимогах, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, надав заяву [PERSON] до позивача, в якій він зазначав про сплату кредиту, відсотків, і зобов'язувався сплачувати кошти за договором в повному обсязі, при цьому просив заяву залишити без розгляду. Також, представник надав заяву, в якій просив суд, врахувати, що у відповідача [PERSON] на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, його дружина ніде не працює, у [PERSON] існує заборгованість по заробітній платі, у нього відсутня заборгованість за кредитним договором, він сплачує платежі відповідно до визначеного графіку, у зв'язку з чим, представник [PERSON] просив відстрочити виконання рішення суду до 25.04.2018 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с. 67, 75, 77, 79, 85, 98, 99, 111, 122, 141). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що 16.05.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № СL 134431, відповідно до умов якого банк надав кредитні кошти у розмірі 138 670, 36 грн. строком до 25.04.2018 року. Відповідно до п. 5.1 Додатку № 2 до Кредитного договору за користування кредитними коштами Позичальник зобов'язався сплачувати проценти, в розмірі 14,00% річних. Сторони погодили, що за користування кредитними коштами понад строк або терміни погашення за графіком погашення кредиту встановленого договором Позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 2.4. Кредитного договору). Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому Кредитним договором видав [PERSON] кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на його рахунок, а саме вказані кошти було перераховано на рахунок № [NUMBER]. Позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України [PERSON] на момент звернення позивача до суду не виконував взяті на себе зобов'язання. Відповідно до п. 1.5., п. 8.1 Кредитного договору Банк має право достроково вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, у разі порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за цим Договором. 30.11.2015 року відповідачу [PERSON] було направлено вимогу - попередження від 24.11.2015 року щодо повернення суми заборгованості. Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, 16 травня 2013 року між позивачем та [PERSON] з було укладено Договір поруки № CL134431- Р. Згідно п. 1.1 Договору поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до п. 1.3. Поручитель відповідає перед Позивачем у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору; п. 1.4 Договору поруки передбачено, що Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. У зв'язку з невиконанням Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором Банк, згідно з п. 2.2. Договору поруки, направив 30.11.2015 року лист-вимогу до Поручителя, але порушуючи п. 2.3. Договору поруки Поручитель не виконав умов договору, суму заборгованості не повернув. Станом на 26.08.2016 року заборгованість за кредитним договором № CL 134431 від 115.11.2013 року складає 59353, 60 гривень, яка складається з наступного: - 59330, 53 гривень - сума дострокового стягнення кредиту; - 23,07 гривень - заборгованість по відсоткам. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, відповідачами порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що відповідач виконував умови кредитного договору належним чином на момент звернення позивача до суду. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідачі свої зобов'язання по зазначеному договору належним чином не виконали, що призвело до утворення заборгованості, у зв'язку з чим, у позивача виникло право дострокового повернення всієї суми кредиту у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Що стосується питання відстрочення виконання судового рішення, слід зазначити, що як визначено у ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Відповідно, питання відстрочення виконання судового рішення вирішується на стадії виконання судового рішення після відкриття виконавчого провадження, у звязку з чим, вирішення вказаного питання на стадії судового розгляду є передчасним. Враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору в розмірі 149,71 грн підлягає поверненню позивачу. Разом з цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 1 378 грн. судового збору.

Outcome: approved