Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача надмір виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в сумі 22 793 грн. 90 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 11.11.2014 року по 10.11.2015 року відповідач отримував від позивача щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а з 26.01.2016 року по 15.06.2016 року на себе та членів родини [PERSON], [PERSON] За результатами перевірки від 25.06.2016 року позивачем було встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], що порушує п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У в'язку з викладеним у відповідності до абзацу 2, 3 п. 11 Порядку суми грошової допомоги виплачені внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. Однак до теперішнього часу відповідач вказані кошти не повернув. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 3 Таманов Є.О. позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача просить суд провести заочний розгляд справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.11.2014, 20.05.2015 року та 26.01.2016 [PERSON] звертався до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради з заявами для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.5, 11,14). При заповненні вказаних заяв відповідач в графі щодо наявності у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, зазначав що такі житлові приміщення відсутні. Відповідними рішеннями Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 12.11.2014 року, 29.05.2015 року та 02.02.2016 [PERSON] та членам його сім'ї було призначено допомогу, як переміщеним особам (а.с. 7, 13, 15). Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дружина позивача [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Підставою виникнення права власності стало рішення суду від 18.07.2014 року (а.с.16). Згідно з п. 6 зазначеного вище Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли : будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до абз. 1 п. 11вказаного Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. [PERSON] у встановлений законом термін не повідомив Управління про те, що його дружина [PERSON] має у власності об'єкт нерухомості, а саме квартиру у Одеській області, яка розташована в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України. Відповідачу [PERSON] 07.07.2016 року у телефонному режимі було запропоновано у добровільному порядку повернути неправомірно отримані бюджетні кошти у розмірі 22 793 грн. 90 коп., про що було складено відповідний акт (а.с.18). Крім того листами Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради № 8508/4-11 від 28.11.2016 року та № 8522/4-11 від 28.11.2016 року Управління повідомило [PERSON] та [PERSON] про необхідність повернення неправомірно отриманих бюджетних коштів у розмірі 22 793 грн. 90 коп. (а.с. 19, 20). Однак вказані кошти відповідачем повернуті не були. Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] надав недостовірну інформацію при оформленні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та неправомірно отримував щомісячну допомогу з 11.11.2014 року по 10.11.2015 року та з 26.01.2016 року по 15.06.2016 року на загальну суму 22 793 грн. 90 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд також стягує витрати позивача на оплату судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved