Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 06.07.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1129/17-Т/ЗП115, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 18.08.2017 року в м. Запоріжжя по вул. Академіка Амосова, 107, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Peugeot», д/н [NUMBER] , [PERSON] . Внаслідок даної ДТП автомобілю «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику - завданий матеріальний збиток, який, на підставі рахунку № 20038 ФОП « [PERSON] » складає 56200,00 грн. Таким чином, на підставі рахунку № 20038, умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 06.07.2017 року, враховуючи франшизу у розмірі 1200,00 грн., розмір страхового відшкодування визначено у розмірі вартості відновлюваного ремонту, який становить 55000,00 грн. 24.10.2017 року позивач направив на адресу відповідача Претензію з вимогою сплатити страхове відшкодування, однак відповідач не задовольнив її на час подачі позовної заяви. В зв`язку з вищевикладеним, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просить суд стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 55000,00 грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації, відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. г, п.38.1.1. ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану га обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Регрес - це право особи, яка виконувала зобов`язання іншої особи, пред`являти до останньої зворотну вимогу про відшкодування витрат. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №1129/17-Т/ЗП115 від 06.07.2017 року встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, які носять ознаки ймовірності та випадковості. Судом встановлено, що 18.08.2017 року о 17 год. 25 хв. в м. Запоріжжя по вул. Академіка Амосова, 107 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На час розгляду справи постанова в адміністративній справі відповідачем не оскаржена, відповідно до ст. 82 ЦПК України обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та нічим не спростована. В результаті ДТП автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , отримав ряд механічних пошкоджень. Відповідно ч. 1ст. 25 Закону України «Про страхування» , здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 18.08.2017 року [PERSON] звернулась з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, в якій зазначила, що внаслідок ДТП було пошкоджено задній бампер, кришка багажника, світловідбивач задній правий, крило ЗП. Згідно розрахунку\~суми страхового\~відшкодування від\~06\~вересня 2017\~року за\~договором страхування\~№ 1129/17-Т/ЗП115\~від 06\~липня 2017\~року,\~збиток,\~заподіяний [PERSON] ,\~власниці автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , згідно рахунку № [NUMBER] [PERSON] , складає 56200,00 грн. Сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 1200 грн. дорівнює 55000,00 грн. Аналогічні обставини викладені у страховому акті № 006.00866117-1 за Договором страхування № 1129/17-Т/ЗП115 від 06.07.2017 року та звіті № 500 від 01.09.2017 року про проведення оцінки КТЗ ФОП [PERSON] . Відповідно до матеріалів справи, позивачем було відшкодовано на користь потерпілої особи завдану шкоду в розмірі 55000 грн. 00 коп., про що надано копію платіжного доручення № 901781 від 13.09.2017 року про перерахування суми відшкодування завданої шкоди та відповідає інформації зх. наданої картки рахунку 68531 за період з січня 2017 року по квітень 2018 року щодо виплати [PERSON] страхових відшкодовувань. Претензією про стягнення коштів в порядку регресу від 24 жовтня 2017 року за вих. № 241017-30995/к запропоновано відповідачу в досудовому порядку здійснити перерахування коштів в розмірі 55000,00 грн. на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1166\~ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виплатив страхове відшкодування та на підставі ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування» отримав право вимоги (регресу)до особи, відповідальної за збитки. Відповідачем, в свою чергу, доказів про відшкодування збитків позивачу, не надано. Оцінюючи докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом його порушеного права, та задовольняє позов в повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 1762 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають відшкодуванню при повному задоволенню позовних вимог по оплаті судового збору.

Outcome: approved