Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди. Ціна позову - 126047 гривень 80 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.09.2016 року між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АК/4841101, забезпечений транспорт ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] . 22.11.2016 року о 06:30 год. в м. Києві по вул. О. Теліг, 2, сталося ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , транспортного засобу ФІАТ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу НІССАН, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортні засоби ФІАТ, д.н.з. [NUMBER] та НІССАН, д.н.з. [NUMBER] з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Вказано, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року, винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1ст. 122-4 КУпАП, визнано відповідача, [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] . Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/4841101 , на підставі страхових актів №170000107959 від 30.09.2017 року та №170000124240 від 12.09.2017 року, заяв про страхове відшкодування від потерпілих та зібраних документів, загальний розмір виплати за пошкоджені транспортні засоби ФІАТ, д.н.з. [NUMBER] та НІССАН, д.н.з. [NUMBER] в загальному розмірі складає 126047,80 грн. Зазначено, що обидва транспортні засоби пошкоджені з вини Відповідача є фізично знищеними, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до умов договору страхування відшкодувало власнику транспортного засобу ФІАТ, д.н.з. [NUMBER] витрати за пошкоджений автомобіль в сумі 64547,80 грн., та власнику транспортного засобу НІССАН, д.н.з. [NUMBER] витрати за пошкоджений автомобіль в сумі 61500,00 грн. Оскільки у скоєнні ДТП, винним визнано [PERSON] , який після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, Позивач вважає, що має право на відшкодування в порядку регресу понесених ним фактичних витрат. В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 126047,80 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем суду не подано. Інших заяв та клопотань від учасників не надходили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе винести зачне рішення по справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно Полісу №АК/4841101 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.09.2016 року, цивільно-правова відповідальності власника наземного транспортного засобу ВАЗ 2103, номерний знак [NUMBER] , страхувальник [PERSON] застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп», строк дії з 15.09.2016 року до 14.09.2017 року (включно) (а.с.4). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за статтями 122-4 та 124 КУпАП - закрито, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.5). Зі змісту постанови вбачається, що [PERSON] , 22 листопада 2016 року о 06:30 год. в м. Києві по вул. О. Теліги, буд. 2, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод учасникам руху, не надав дорогу транспортним засобам, що рухались в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який від зіткнення втратив контроль над управлінням свого автомобіля, виїхав у крайню ліву смугу попутного напрямку та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , після чого автомобілі «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , та «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] , перетнувши подвійну суцільну лінію, виїхали у зустрічний напрямок руху, де в цей час рухався автомобіль марки «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] . під керуванням водія [PERSON] , який допустив зіткнення з автомобілем «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, [PERSON] , 22 листопада 2016 року о 06:30 год. в м. Києві по вул. О.Теліги, буд. 2, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив пункти 2.10, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України. Згідно змісту постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року, суд прийшов до висновку, що в діях [PERSON] , вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, відповідно. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Отже, з огляду на викладене вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо транспортній пригоді є доведеною. 05 вересня 2017 року, водій транспортного засобу «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» з заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 170000124240 від 12 вересня 2017 року, розмір затвердженого до виплати страхового відшкодування водію транспортного засобу «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] становить 61 500 грн. 00 коп. Згідно платіжного доручення № ЗР054880 від 15 вересня 2017 року, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило водію транспортного засобу ««Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в сумі 61 500 грн. 00 коп. Крім того, 04 серпня 2017 року, водій транспортного засобу «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» з заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 170000107959 від 30 вересня 2017 року, розмір затвердженого до виплати страхового відшкодування водію транспортного засобу «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] становить 64 547 грн. 80 коп. Згідно платіжного доручення № ЗР059115 від 03 жовтня 2017 року, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило водію транспортного засобу «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в сумі 64 547 грн. 80 коп. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та ст. 38 даного Закону після проведення виплати у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач в даному випадку несе відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду. На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду та самовільно залишив місце пригоди, те, що відповідач в добровільному порядку не повертає сплачені позивачем кошти, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved