Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Прокурор Центрального району м. Сімферополя звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи - Сімферопольська міська рада в особі служби у справах дітей, Комунальне підприємство «Приватизаційне бюро», Комунальне підприємство Житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району м. Сімферополя про визнання приватизації квартири незаконною, скасування розпорядження, свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору дарування квартири, витребування майна. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є особою, позбавленою батьківського піклування. При проведенні у 2011 році перевірки додержання житлових прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування було виявлено наступне. Відповідно до рішення Виконавчого комітету м. Сімферополя № 924 від 27.06.2003 року на час перебування [PERSON] в державній інтернатній установі відділ громадянства, паспортної та імміграційної служби Центрального районного відділу Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим в установленому законом порядку повинен був зберегти за дитиною право користування житлом за місцем проживання його батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя повинно було забезпечити збереження житлового приміщення за вищевказаною адресою та не здійснювати будь-яких операцій з вказаним житловим приміщенням без узгодження з управлінням освіти міської ради. Однак через несвоєчасне надходження вказаного рішення до КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя та відділу громадянства, паспортної та імміграційної служби Центрального районного відділу Сімферопольського управління ГУ МВС України в АР Крим належне збереження житла неповнолітнього не організовано. 23.07.2003 року [PERSON] приватизував квартиру на своє ім'я та йому видано свідоцтво про право власності на квартиру від 23.07.2003 року. Однак, при приватизації квартири не враховані інтереси неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим її неможна визнати законною. [PERSON] 05.09.2003 року подарував вказану квартиру [PERSON], таким чином, подальше розпорядження квартирою відбулося також без врахування інтересів неповнолітньої дитини. Прокурор неодноразово уточнюючи позовні вимоги, в останнє просив визнати недійсним та скасувати розпорядження органу приватизації жилого фонду № 586 від 23.07.2003 року, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності Виконкому Сімферопольської міської ради на квартиру [ADDRESS], скасувати витяг № 1396529 від 04.09.2003 року, визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] № 1176 від 05.09.2003 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], витребувати з чужого незаконного володіння квартиру, зобов'язати КРП «СМ БРТІ» внести відповідні зміни в технічну документацію. Ухвалами суду від 10.12.2012 року, 10.01.2013 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Сімферопольського міського нотаріального округу АРК [PERSON], ВАТ «Піреус банк», КРП Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації, в якості співвідповідача - Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради. Ухвалою суду від 05.08.2013 року позовні вимоги прокурора за його клопотанням, підтриманим Сімферопольською міською радою, [PERSON], піклувальником [PERSON] про зобов'язання КРП «СМ БРТІ» внести відповідні зміни в технічну документацію залишені без розгляду. Представник прокуратури - Самохіна Г.О. в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з вищенаведених підстав. Представник Сімферопольської міської ради Недашковський В.О. позовні вимоги прокурора підтримав. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради в особі Служби у справах дітей - в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник ПАТ «Піреус Банк МКБ» - в задоволенні позову прокурора просила відмовити. Треті особи - КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя, КП «Приватизаційне бюро», КРП «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації», приватний нотаріус Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON], Реєстраційна служба Сімферопольського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від КРП «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації» та Реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за останнім відомим місцем реєстрації через оголошення в засобах масової інформації. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ №2-3520/02, №2/122/185/2012, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши докази та матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.12 т.1). [PERSON] на час подачі позову є повнолітнім та навчається у Харківському інституті фінансів. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.07.1984 року по 03.10.2003 року та був її наймачем (а.с. 48 зв., 50, 126 т.1) Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 13.11.2002 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо [PERSON]. Неповнолітня дитина передана на піклування сектору охорони прав дитинства Сімферопольського міського відділу освіти. Рішенням Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 27.06.2003 року № 924 вирішено відділу громадянства, паспортної і імміграційної служби Центрального райвідділу Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим в установленому порядку оформити і зберегти за неповнолітнім [PERSON] на період його перебування в державній інтернатній установі право користування жилим приміщенням за місцем проживання його батька за адресою: [ADDRESS], КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя забезпечити збереження жилого приміщення за вказаною адресою за тимчасово відсутньою дитиною на період її перебування в державній інтернатній установі, не проводити ніяких операцій із зазначеним житлом без узгодження з управлінням освіти міської ради. Контроль за виконанням п.2 цього рішення покласти на КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя і управління освіти міської ради. Зазначене рішення отримано КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя 17.09.2009 року (а.с.92,93 т.1). Згідно з розпорядженням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 23.07.2003 року № 586 про передачу у власність квартир 23.07.2003 року [PERSON] отримав на своє ім'я свідоцтво про право власності на спірну квартиру та 04.09.2003 року зареєстрував право власності. 05.09.2003 року [PERSON] подарував квартиру [ADDRESS] [PERSON], що підтверджується договором дарування від 05.09.2003 року № 1176 (а.с.15 т.1). 04.06.2007 року між ВАТ «МКБ», правонаступником якого є ПАТ «Піреус Банк МКБ», та [PERSON] укладений договір поруки. 11.06.2007 року між ВАТ «МКБ» та [PERSON] укладений іпотечний договір, згідно з яким [PERSON] передав спірну квартиру в іпотеку банку в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] (а.с.53-58 т.1). 07.10.2010 року КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя звернулося до Служби у справах дітей Сімферопольської міської ради із запитом про розгляд питання щодо реєстрації [PERSON] у спірній квартирі, посилаючись на наявність рішення № 924 від 27.06.2003 року про збереження житла за неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] (а.с.36 т.1). В серпні 2011 року прокуратурою Центрального району м. Сімферополя проводилася перевірка та [PERSON] викликалося до прокуратури для надання пояснень на 04.08.2011 року (а.с.37). Згідно з повідомленням Центрального РВ м. Сімферополя на запит суду [PERSON] станом на 25.04.2013 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та знятий з реєстраційного обліку 05.09.2012 року в м. Харків (а.с.63 т.1). Частиною 57 КпШС, яка діяла на час народження [PERSON] передбачено, що діти, походження яких встановлено за спільною заявою батьків або за рішенням суду, мають ті ж права і обов'язки щодо батьків та їх родичів, що й діти, які народилися від осіб, які перебувають у шлюбі. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 2 статті 17 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року передбачено, що місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п'ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів. Як слідує з матеріалів цивільної справи за позовом прокурора Центрального району м. Сімферополя до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, оглянутої в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] проживали спільно із дітьми, в томі числі з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (вказані дані відображені в запитах Виконавчого комітету Центральної районної ради м. Сімферополя, відповіді начальника Центрального РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС в АР Крим, поданні школи №21, поясненнях [PERSON], поясненнях [PERSON], акті обстеження умов проживання [PERSON], рапорті, характеристиці на [PERSON]). Мати дітей [PERSON] була зареєстрована до 11.08.2000 року за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 71 Житлового кодексу УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. З метою забезпечення інтересів неповнолітніх дітей Виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради прийнято рішення від 27.06.2003 року № 924 про збереження за неповнолітнім [PERSON] на період його перебування в державній інтернатній установі права користування жилим приміщенням за місцем проживання його батька за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч.4 ст. 5 Закону України «Про приватизації державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Враховуючи, що спірна квартира [ADDRESS] була збережена за неповнолітньою дитиною, але її приватизація відбулась без врахування її права на користування квартирою, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації жилого фонду № 586 від 23.07.2003 року, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 23.07.2003 року, видане Виконкомом Сімферопольської міської ради на ім'я [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 145 ЦК Української РСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею. Витребування майна з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не допускається, якщо майно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно набуто безоплатно від особи, яка не мала права його відчужувати, власник вправі витребувати майно в усіх випадках. Однак, враховуючи, що власником квартири є Сімферопольська міська рада, а не [PERSON], вимоги прокурора в інтересах [PERSON] про витребування квартири у [PERSON] та визнання недійсним договору дарування не підлягають задоволенню. Також, не підлягають задоволенню і вимоги про скасування витягу № 1396529 від 04.09.2003 року серії СВВ № 284057, оскільки згідно із законодавством, яке діяло на час його видачі, він дійсний протягом трьох місяців, тому визнання його недійсним та скасування не потребується. При цьому суд вважає, що строк позовної давності не є пропущеним, оскільки прокуратура лише у серпні 2011 року при проведенні перевірки дотримання прав дітей-сиріт дізналася про порушення їх прав.

Outcome: partial