Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення [PERSON] додаткового строку - три місяці, достатнього для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] матері [PERSON], вказуючи, що [PERSON] встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, через те, що тривалий час перебувала за кордоном, що не дало їй можливості вчасно звернутися з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Стрільчук В.І. подав заперечення проти позову, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки твердження позивачки про, те що вона не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини так як перебувала у Польщі на заробітках є безпідставними. Вказав, що сам факт перебування за кордоном не є поважною причиною, адже країна Польща межує з нашою державою і є автомобільне сполучення, Борщів-Варшава, кожен день. [PERSON], знаючи про смерть матері, не приїхала на її похорон, на 40 днів, річницю. На даний час відповідач [PERSON], який є батьком позивачки, являється інвалідом першої групи, не ходячий, постійно потребує сторонньої допомоги, як фізичної так і матеріальної, однак позивачка ігнорує його не приїздить до нього та не телефонує. Представник позивачки адвокат Товарніцький Р.М. в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, а також уточнив, що на час відкриття спадщини позивачка перебувала не в Польщі а в Італії і не могля покинути цю країну, оскільки оформляла необхідні документи на право проживання. Представник відповідача [PERSON] адвокат Стрільчук В.І. в судовому засіданні позову не визнав та заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися.. Судова повістка, направлена відповідачам, повернулася з відміткою на конверті про відсутність адресатів за місцем проживання. Вказана обставина потягла застосування ч. 3 ст.76 ЦПК України, якою передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. В порядку вказаної норми процесуального права судова повістка про виклик відповідачів в судове засідання вручена виконавчому органу місцевого самоврядування (Борщівській міській раді). Дослідивши матеріали справи, докази, надані представником позивача, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] в м.Борщеві померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане повторно 10.06.2016 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області). За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 січня 1965 року Борщівським райбюро ЗАГС Тернопільської області позивачка [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON], а отже вона являється спадкоємцем першої черги спадкування після померлої матері [PERSON] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивачка [PERSON] 27 квітня 1985 року уклала шлюб з [PERSON], змінивши після укладення шлюбу дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. Згідно довідки Глибочецької сільської ради Борщівського району №1173 від 26 жовтня 2016 року за [PERSON] на території Глибочецької сільської ради числиться земельна ділянка (пай) площею 1,87 га. Заповіт [PERSON] в Глибочецькій сільській раді не складала. З листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. від 13 червня 2016 року вбачається, що [PERSON] пропустила строк достатній для прийняття спадщини, оскільки заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подала та не проживала із спадкодавцем за однією адресою, а тому їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом зазначено, що згідно відомостей, викладених у Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру №40067613 від 03.04.2015 року 03 квітня 2015 року на підставі заяви про прийняття спадщини дочки померлої [PERSON] та заяви про відмову від прийняття спадщини чоловіка померлої [PERSON] відкрито спадкову справу до майна спадкодавця за Р №79/2015. 24 квітня 2015 року [PERSON] відкликано заяву про відмову від спадщини та подано заяву про прийняття спадщини. Відповідно до реєстраційного запису у будинковій книзі дочка спадкодавця [PERSON] на день смерті спадкодавця була зареєстрована із останньою за однією адресою у [ADDRESS], що підтверджує факт прийняття нею спадщини відповідно до ст.1268 ЦК України. Станом на 13 червня 2016 року свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця не видавалися. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в ч.ч. 1, 2, 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження. Представником позивачки на підтвердження пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин надано витяг Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України №.64-/Б-6458 від 30.09.2016 року щодо перетинання позивачкою [PERSON] державного кордону України через пункти пропуску Чоп та Шегині у період з 01.01.2015 року по 01.01.2016 року, згідно якого остання вперше, після смерті матері, в'їхала на територію України 29.08.2015 року, що свідчить про перебування позивачки [PERSON] протягом строку передбаченого для прийняття спадщини за межами України. Однак, з врахуванням вищанаведеного, суд не може вказану підставу пропуску строку для подачі заяви позивачкою про прийняття спадщини визнати поважною. В той же час, як вбачається з позовної заяви, позивачкою не заперечується той факт, що під час перебування за кордоном їй було відомо про смерть матері, однак нею не надано доказів, які свідчили б про неможливість у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини приїхати в Україну з метою подання відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Отже, позивачка не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], а також того, що ці причини пропуску строку пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивачку. На підставі ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: dismissed