Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Форміка» (далі - ПрАТ «СК «Форміка») через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивує наступним. 06.01.2017 року між ПрАТ «СК «Форміка» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) був укладений договір №3-706ф добровільного страхування наземного транспорту «Daewoo Gentra», д.н.з. [NUMBER], згідно якого страховик зобов'язувався в разі настання страхового випадку (в т.ч. дорожньо-транспортної пригоди) здійснити страхувальнику виплату страхового відшкодування в межах обумовленої Договором страхової суми відповідно до умов Договору. 21.01.2017 року приблизно о 19:25 год. на перехресті вулиць Антоновича та Жилянської в м. Києві сталася ДТП за участю: - автомобіля, марки «Daewoo Gentra», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]; - автомобіля, марки «Hyundai Getz», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] - автомобіля, марки «Cadillac Escalade», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобіль, марки «Daewoo Gentra», д.н.з. [NUMBER], отримав численні механічні пошкодження. 21.01.2017 року страхувальник звернувся до страховика із повідомленням про виникнення збитку та надав відповідні документи. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року по справі №752/2191/17 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON]. за ч.4 ст. 122 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з недоведеністю наявності складу адміністративного правопорушення. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2017 року по справі №752/2203/17 винним у вчиненні вищезазначеної ДТП визнано [PERSON] За заявою ПрАТ «СК «Форміка» ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» було проведене незалежне товарознавче дослідження пошкодженого у ДТП застрахованого транспортного засобу. Відповідно до звіту №8 від 20.02.2017 року про оцінку автомобіля [NUMBER], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, становить 54271,54 грн. За надання послуг з проведення товарознавчого дослідження позивачем було сплачено 600 грн. 20.02.2017 року страхувальником подана заява на виплату страхового відшкодування, в якій він просив сплатити на розрахунковий рахунок станції технічного обслуговування. Оскільки вартість відновлювального ремонту, вказана у рахунку станції технічного обслуговування була меншою ніж вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], що зазначена в експертному висновку, страховиком був складений страховий акт 5/17 від 20.02.2017 року, на підставі якого страхувальнику була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 46807 грн. З боку відповідача була складена розписка від 22.01.2017 року, згідно якої він зобов'язувався оплатити ремонт пошкодженого внаслідок вищезазначеної ДТП автомобіля, марки «Daewoo Gentra», д.н.з. [NUMBER], протягом двох календарних місяців, однак, на день звернення позивача з даним позовом до суду зобов'язання так і не виконав. З огляду на викладене, ПрАТ «СК «Форміка» через представника звернулось до суду з даним позовом, відповідно до вимог якого просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Форміка» відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) в загальній сумі 47407 грн. - стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Форміка» сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача [PERSON] до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак, конверти із судовими повістками та копією позовної заяви з додатками повернулись до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві власності автомобіль, марки «Daewoo Gentra», д.н.з. АА 7813 О, 2013 року випуску (а.с. 12). 06.01.2017 року між [PERSON] (позичкодавець) та [PERSON] (користувач) був укладений договір позички транспортного засобу №8, відповідно до умов якого позичкодавець зобов'язався передати користувачу в безоплатне користування транспортний засіб - автомобіль, марки «Daewoo Gentra», сірого кольору, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 37-38). Відповідно до копії акта прийому-передачі до договору позички транспортного засобу за №8 від 06.01.2017 року, позичкодавець передав, а користувач прийняв вищезазначений транспортний засіб та отримав дублікат ключів і документацію (а.с. 39). 06.01.2017 року між ПрАТ «СК «Форміка» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) був укладений договір №3-706ф добровільного страхування наземного транспорту «Daewoo Gentra», д.н.з. [NUMBER], згідно якого страховик зобов'язувався в разі настання страхового випадку (в т.ч. дорожньо-транспортної пригоди) здійснити страхувальнику виплату страхового відшкодування в межах обумовленої Договором страхової суми відповідно до умов Договору (а.с. 7-9). 21.01.2017 року приблизно о 19:25 год. на перехресті вулиць Антоновича та Жилянської в м. Києві сталася ДТП за участю: - автомобіля, марки «Daewoo Gentra», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]; - автомобіля, марки «Hyundai Getz», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] - автомобіля, марки «Cadillac Escalade», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобіль, марки «Daewoo Gentra», д.н.з. [NUMBER], отримав численні механічні пошкодження. 21.01.2017 року власник автомобіля, марки «Daewoo Gentra», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] звернувся до страховика із повідомленням про виникнення збитку та надав відповідні документи (а.с. 11). З копії розписки, наявної в матеріалах справи, вбачається, що відповідач [PERSON] зобов'язався оплатити ремонт автомобіля, марки «Daewoo Gentra», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER], у зв'язку з ДТП, яке відбулось 21.01.2017 року о 21:25 год. на перехресті вулиць Антоновича (Горького) та Жилянської в м. Києві, протягом двох календарних місяців (а.с. 36). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року по справі №752/2191/17 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON]. за ч.4 ст. 122 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з недоведеністю наявності складу адміністративного правопорушення (а.с. 13). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2017 року по справі №752/2203/17 винним у вчиненні вищезазначеної ДТП визнано [PERSON] (а.с. 14). На замовлення ПрАТ «СК «Форміка» ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» було проведене незалежне товарознавче дослідження пошкодженого у ДТП застрахованого транспортного засобу. Відповідно до звіту №8 від 20.02.2017 року про оцінку автомобіля [NUMBER], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, становить 54271,54 грн. (а.с. 15-29). Відповідно до копії рахунку-фактури №СФ-0031 від 20.02.2017 року (а.с. 30) та копії платіжного доручення №96 від 22.02.2017 року (а.с. 31), ПрАТ «СК «Форміка» на користь ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» було сплачено 600 грн. за надання послуг з проведення незалежного товарознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу. 20.02.2017 року [PERSON] була подана заява до ПрАТ «СК «Форміка» на виплату страхового відшкодування, в якій він просив сплатити на розрахунковий рахунок станції технічного обслуговування (а.с. 32). Оскільки вартість відновлювального ремонту, вказана у рахунку станції технічного обслуговування була меншою ніж вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], що зазначена в експертному висновку, страховиком був складений страховий акт 5/17 від 20.02.2017 року, на підставі якого страхувальнику була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 46807 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №86 від 20.02.2017 року (а.с. 35). З огляду на викладене, у позивача виникло право зворотньої вимоги (регресу) до відповідача. 14.07.2017 року позивачем ПрАТ «СК «Форміка» було направлено відповідачу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (у порядку регресу) на суму 47407 грн. (а.с. 40-41), яке було вручено йому особисто 19.07.2017 року (а.с. 42), однак, жодних дій щодо відшкодування шкоди відповідачем вчинено не було. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Підпунктом 33.1.1, 3.1.4 пункту 33.1. статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно підпункту «г» пункту 38.1.1. статті 38 вищезазначеного Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону та якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідач у встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» триденний строк не повідомив страховика про настання події, яка може бути визнана страховою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Згідно з приписами ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «СК «Форміка» до [PERSON] та необхідність їх задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved