Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі: Вишгородської районної ради, Комунального некомерційного підприємства «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської районної ради з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Обґрунтовуючи заяву тим, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.06.2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] з 05.09.2019 року по 11.09.2019 року знаходився у хірургічному КНП «Вишгородська ЦРЛ» Вишгородської районної ради. Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] становлять 4 173,95 грн., за 6 ліжко-днів. Таким чином, прокурор просить стягнути з відповідача на користь КНП «Вишгородська ЦРЛ» Вишгородської районної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину у сумі 4 173,95 грн. Ухвалою суду від 10.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання прокурор не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити. Представник Вишгородської районної ради в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.06.2019 року, визнано винною [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і за цим законом призначено їй покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання [PERSON] звільнено з випробуванням, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч.1 ст.76 КК України. 17.10.2019 року вироком Київського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури задоволено частково. Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 10.06.2019 року щодо [PERSON] в частині призначеного покарання скасовано. Призщначено [PERSON] за ч.1 ст.121 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Як встановлено, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.06.2019 року, та вироком Київського апеляційного суду від 17.10.2019 року, 05.09.2018 року близько 03 години 30 хвилин [PERSON] поблизу озера «Бегемотики» на набережній у м. Вишгороді на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, дістала кишеньковий складний ніж, який мала з собою, та тримаючи його в правій руці, з метою завдання тілесних ушкоджень, умисно завдала потерпілому [PERSON] удар в черевну порожнину, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у виді проникаючого поранення черевної порожнини, пошкодження великого чепця, внутрішньої кровотечі. Згідно листа КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської районної ради від 17.12.2019 року №496/1, що з 05.09.2019 року по 11.09.2019 року в хірургічному відділенні КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської районної ради знаходився хворий [PERSON] , 1991 року народження, хворим проведено 6 ліжко-днів, вартість лікування становить 4 173,95 грн. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.89 Бюджетного кодексу України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому такі витрати суттєво зачіпають інтереси держави. КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської районної ради є комунальним закладом та перебуває у спільній комунальній власності територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району, власником якої є Вишгородська районна рада Київської області. Згідно до ст.1166 ЦК України, передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Згідно до статуту КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської районної ради затвердженого рішенням районної ради від 20.06.2019 року №620-38-VII, КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської районної ради є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом та перебуває у спільній комунальній власності територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району, власником якого є Вишгородська районна рада Київської області, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно п.4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що відповідач не заперечувала проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що витрати, понесені КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської районної ради на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину у сумі 4 173,95 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом звільнений від сплати судового збору, тому згідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 840,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved