Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати причину пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною; призначити позивачам [PERSON] та [PERSON] додатковий строк (три місяці) для подачі заяв до Приморської нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 06.08.2016 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.01.2015 [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла своїм дітям позивачам все своє майно. 06.08.2016 [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 35 по вул. Куйбишева в м.Приморську. Встановлений законом шести місячний строк позивачами пропущений в звязку з їх юридичною необізнаністю, так як вважажли, що при наявності заповіту заяву до нотаріальної контори подавати не треба. Крім того 25.01.2017 померла дружина позивача [PERSON] [PERSON], що стало душевною травмою для їх родини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є брат позивачів відповідач [PERSON], який звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивачі та їх представник на позовних вимогах наполягають, відповідач проти позову заперечень не має (а.с. 28-31). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що 29 січня 2015 року [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та її обов`язки на час смерті, в рівних частках [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (а.с.4). Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 06 серпня 2016 року в м. Бердянську Запорізької області (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 30 листопада 2002 року в м. Приморську Запорізької області (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 25 січня 2017 року у м. Бердянську Запорізької області (а.с.7). 26.01.2009 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] видано [PERSON] дублікат договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно замість втраченого (а.с.8-9). Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 18.02.2009 Приморським КПТІ власником будинку № 35 по вул. Куйбишева в м. Приморську Запорізької області є [PERSON] (а.с.10). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 29.01.2015 приватним нотаріусом [PERSON] зареєстровано заповіт за номером 57044316 після смерті [PERSON] (а.с.11). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 31.01.2015 приватним нотаріусом [PERSON] зареєстровано спадкову справу за № 57053321 після смерті [PERSON] (а.с.11 звор.стор.). Згідно з свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] 11 березня 2015 року зареєстрували шлюб (а.с.17). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народилася 10 листопада 1958 року в м. Бердянську Запорізької області, її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.18). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. То ж, дійсно позивачами пропущено строк на прийняття спадщини після смерті їх матері [PERSON], з поважних причин, так як незадовго до спливу встановленого законом шестимісячного строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини померла дружина позивача [PERSON], це стало душевною травмою для всій їх родини. Відповідач по справі позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивачі навели поважні причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Такі обставини позбавляють можливості позивачів оформити свої спадкові права. В інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право вони не можуть. Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, їм необхідно встановити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, та визнати причину пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною.

Outcome: approved