Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON], яка також представляє інтереси малолітнього [PERSON], 2013 р.н. у січні 2016 р. звернулася до суду з позовними вимогами про встановлення порядку користування квартирою № [ADDRESS], вселити позивачку та її сина в ізольовану житлову кімнату площею 14,00 кв.м. виділивши їм в користування вказану кімнату, змінити умови договору найму житлового приміщення розділивши особовий рахунок на вказану вище квартиру та зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» укласти з позивачкою окремий договір найму житлового приміщення на ізольовану житлову кімнату площею 14.00 кв.м. та відкрити відповідний рахунок для сплати витрат по комунально-житловим та іншим витратам. В обґрунтування позову представник позивачки посилається на те, що відповідачка [PERSON].11.01.1978 р. отримала ордер на вселення у трикімнатну квартиру [ADDRESS] на сім'ю з чотирьох осіб, а саме: [PERSON], її чоловік [PERSON] та їх дві дочки [PERSON] та [PERSON] Зазначена вище квартира на сьогоднішній день перебуває в комунальній власності територіальної громади Святошинського району м. Києва, оскільки Розпорядження про приватизацію вказаного вище житла від 10.02.1997 р. рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2015 р. було визнано недійсним. Далі представник позивачки зазначає, що у спірній квартирі зареєстровано шість осіб, а саме: позивачка, її син та відповідачі. Проте, позивачка та її син з квітня 2013 р. у вказаному житловому приміщенні не проживають, оскільки відповідачі замінили замки у вхідних дверях та не надають позивачці доступу до квартири, при цьому, остання іншого житла не має, а тому представник позивачки просила позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2016 р. позовні вимоги [PERSON] в частині її вселення разом з її сином в спірне житлове приміщення залишено без розгляду за заявою представника позивачки [PERSON] Також, в судовому засіданні представник позивачки [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до яких остаточно просила суд встановити порядок користування квартирою № [ADDRESS] виділивши позивачці та її сину в окреме користування ізольовану житлову кімнату площею 9,40 кв.м., змінити умови договору найму житлового приміщення розділивши особовий рахунок на вказану вище квартиру та зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» укласти з позивачкою окремий договір найму житлового приміщення на ізольовану житлову кімнату площею 9,40 кв.м. та відкрити відповідний рахунок для сплати витрат по комунально-житловим та іншим витратам Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов з урахуванням уточненого обсягу позовних вимог та просила їх задовольнити. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва», відповідачка [PERSON], яка також представляє інтереси [PERSON], їх представник [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, у зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю та просили у його задоволенні відмовити. Представник третьої особи Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, направила на адресу суду листа, в якому просили розглянути справу за її відсутності (а.с. 37). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON].11.01.1978 р. отримала ордер на вселення у трикімнатну квартиру [ADDRESS] на сім'ю з чотирьох осіб, а саме: [PERSON], її чоловік [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Встановлено, що в спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровано сім осіб, а саме: сторони по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. та малолітні: [PERSON], 2000 р.н., [PERSON], 2013 р.н. та [PERSON], 2014 р.н. (а.с. 82). Судом встановлено, що Розпорядженням Управління справами національної академії наук України № 294 від 10.02.1997 р. у спільну власність [PERSON] передано квартиру [ADDRESS], яке рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2015 р. було визнано недійсним (а.с. 13, 20-24). Рішення Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2015 р. набуло чинності, а тому квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади Святошинського району м. Києва. Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту спірна квартира складається з трьох кімнат жилою площею 41,6 м2 (9,4 м2, 14,9 м2, 17,3 м2), а тому на кожну зареєстровану особу, враховуючи малолітніх у даному житловому приміщенні припадає 1/7 частка у користуванні житловою площею в розмірі 5,94 м2 (а.с. 57-59). Посилання позивачки [PERSON] та її представника на необхідність визначення порядку користування спірним житловим приміщенням, шляхом виділення в користування [PERSON] та її малолітньому сину [PERSON], 2013 р.н. житлової кімнати площею 9,40 м2, суд вважає безпідставним, оскільки доля позивачки та її малолітнього сина станвоить 11,88 кв.м. (5,94 кв.м. х 2) , однак кімнати відповідної площі в квартирі не має, кімната площею 9,40 м2 , на яку претендує позивачка, набагато менша їх долі і укладання договору найму на вказану кімнату значно погіршить їх житлові права. Крім того, суд враховує, що кімната площею 9,40 м2 у спірній квартирі на яку претендує позивачка оснащена балконом, що вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], а тому виділ вказаної житлової кімнати у конкретне користування одному із проживаючих, може погіршувати права інших зареєстрованих осіб (а.с. 57-59). Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ч. 1 ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. Проте, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі заперечують проти укладення окремого договору найму з позивачкою на окремо виділену їй у користування кімнату у спірній квартирі, оскільки, на їх думку це буде порушувати їх житлові права враховуючи метраж житлової площі цього житлового приміщення, який припадає на одну зареєстровану особу. Згідно ч. 1 ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Таким чином, оскільки між сторонами фактично не встановлено порядку користування спірним житловим приміщенням, у зв'язку з неприязними стосунками, при цьому, метраж житлової площі спірної квартири не дозволяє виділити позивачці та її малолітньому сину окрему житлову кімнату без порушенням житлових прав інших зареєстрованих осіб у вказаному житловому приміщенні, в тому числі, малолітніх, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про визначення порядку користування квартирою № [ADDRESS]. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування квартирою № [ADDRESS], відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зміну умов договору найму житлового приміщення, розподіл особового рахунку та зобов'язання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» укласти з позивачкою окремий договір найму житлового приміщення, яке не має таких повноважень як укладання з громадянами договору найму житлового приміщення та розподіл особових рахунків, при цьому в судовому засіданні ні позивачкою ні її представником обсяг позовних вимог не уточнявся, не збільшувався та не змінювався. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позову, який відповідно до ст. 60 ЦПК України позивачкою та їх представником в судовому засіданні не доведено, безперечних доказів в підтвердження та обґрунтування позовних вимог не надано, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 63, 64 ,104 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed