Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 02.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 39.29-50/270к відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 45 000 доларів США, зі строком погашення заборгованості до 27.12.2017 року. Крім того, 12.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої ліміт кредитування складав 100 000 доларів США зі строком погашення заборгованості до 01.06.2021 року. 08.10.2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору, в частині зміни розміру відсоткової ставки до рівня 15,5 % річних. Відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язалася повертати своєчасно отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом. Для забезпечення належного виконання зобов'язань за цим договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено Договір поруки, на підставі якого [PERSON] зобов'язався забезпечити належне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті відсотків. Однак відповідачі, в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання не виконували належним чином, не повернули отриманий кредит, своєчасно в повному обсязі та не сплатили кошти за користування ним. Відповідно до умов кредитного договору у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість по кредиту у розмірі 1 016 805,65 грн., заборгованість по відсотках 316 045,99 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 52 923,70 грн. та пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 33 336,79 грн., а всього заборгованість складає 1 419 112,13 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за кредитом у розмірі 1 419 112,13 грн., а також судовий збір. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив суд застосувати строк позовної давності, вказуючи на те, що порушення прав позивача зі сторони відповідачів в частині прострочення сплати кредиту відбулося в 2010 році, що відповідно підтверджується вимогою, яка направлялась на адресу відповідачів, однак, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості у 2014 році, тобто з пропущенням строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 39.29-50/270к відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 45 000 доларів США зі сплатою 11,85 % річних . 12.04.2007 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 відповідно до якої сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування, а саме: змінити ліміт кредитування до 100 000 доларів США та змінити кінцеву дату погашення кредиту до 01.06.2021 року, а також змінити порядок погашення кредиту (а.с. 26-29). 08.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту, відповідно до якого, сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування в частині зміни розміру відсоткової ставки до рівня 15,5 % річних. 09.04.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до якої сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування, а саме в частині зміни графіку погашення основного боргу. Відповідно до п.3.3.7.- п.3.3.8. Договору про надання відновлювальної кредитної лінії, позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку зміни максимального ліміту заборгованості у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду та сплачувати відсотки за користування кредитом. Згідно п.2.5 Договору, сплата відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані відсотки. Відповідно до п.2.6 Договору, нарахування та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Згідно п.4.5. Договору, у разі невиконання позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8 цього Договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). В порушення умов даного Договору відповідач [PERSON] кредит не повернула у повному обсязі та не проводить оплату за користування ним. Станом на 18.06.2014 року заборгованість відповідача по кредиту становить 1 016 805,65 грн. та заборгованість по відсотках 316 045,99 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Пунктом 4.2 Договору кредиту визначено, що у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, строків сплати відсотків, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 10 відсотків від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Станом на 18.06.2014 року розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 52 923,70 грн. та пеня за несвоєчасне повернення відсотків становить 33 336,79 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 39.29-50/270к від 02.06.20067 року, [PERSON] виступив поручителем на підставі Договору поруки № 39.29-50/109п від 02.06.2006 року. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі в строки та в порядку, визначених Договором. Крім того, 12.04.2007 року, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поруки №39.29-50/109п, відповідно до якої [PERSON] надав згоду на всі зміни, які були внесені внаслідок підписання Додаткової угоди №1 до Договору кредиту. Статтями 553, 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Як було встановлено у судовому засіданні та підтверджується розрахунком суми боргу від 18.06.2014 року (а.с.7-16), наданої представником ПАТ «Укрсоцбанк», заборгованість відповідачів по кредиту становить 1 016 805,65 грн., заборгованість по сплаті відсотків ставить 316 045,99 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 52 923,70 грн. та пеня за несвоєчасне повернення відсотків становить 33 336,79 грн., а всього заборгованість складає 1 419 112,13 грн. Що стосується доводів представника відповідачів, щодо пропуску позовної давності, суд вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, оскільки строк закінчення виконання зобов'язання відповідачів перед позивачем визначений строком дії Кредитного договору, тобто до 01.06.2021 року, а тому відповідно позивач вправі пред'явити позов про дострокове стягнення боргу (сум періодичних платежів по сплаті кредиту та відсотків) протягом усього часу дії договору кредиту. Разом із тим, слід зазначити, що надсилання вимоги про погашення заборгованості є лише засобом досудового врегулювання спору у даних правовідносинах. Таким чином, доводи представника відповідачів є необґрунтованими та безпідставними, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості по кредитному договору у розмірі 1 419 112,13 грн.

Outcome: approved