Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу,, посилаючись на те, що 26.09.2014 р. о 21.00 год. в м. Хмельницькому на перехресті вул. Тернопільська-Кам'янецька відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21063», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «КІА СІД», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. На момент вчинення ДТП автомобіль ВАЗ «ВАЗ 21063», д/н [NUMBER] було застраховано у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності трнасопртних засобів № АІ/1334429. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124,122-4 КУпАП України. 29.09.2014 р. [PERSON], власник пошкодженого автомобіля «КІА СІД», д/н [NUMBER], звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку. На підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 6397, 00 грн. Відповідно до абз. ґ) підп. 1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, не повідомив страховика протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди. Позивач просить на підставі ст.ст.1166 ч.1, 2, 1188 ЦК України, підп. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» стягнути із [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 6397,00 грн. та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив клопотання про розгляд у їх відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що ПАТ «СК ПЗУ Україна» було належним чином про настання страхового випадку в термін, що передбачений законодавством України, що підтверджується страховим актом № UA2014092900023/L01/01 від 17.10.2014 р. Вказує, що сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п. ґ) п. 38.1.1 ст. 38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно із п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Судом встановлено, що 26.09.2014 р. близько 21.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н [NUMBER], по вул. Тернопільській у м. Хмельницькому, не дотримався безпечної дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «КІА», д/н [NUMBER]. Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент вчинення ДТП автомобіль «ВАЗ 21063», д/н [NUMBER] згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1334429 було застраховано у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору обов'язкового страхування. 29.09.2014 р. [PERSON], власник пошкодженого автомобіля «КІА СІД», д/н [NUMBER], звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку. Згідно висновку № 1564/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 03.10.2014 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 6796,11 грн. На підставі страхового акта № UA2014092900023/L/01/01 від 17.10.2014 р. ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» вирішило провести виплату страхового відшкодування у розмірі 6397,00 грн. та виплатило вказану суму [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 27341 від 17.10.2014 р. Судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Згідно правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі № 6-284цс15 сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Відповідно до ст. 3607 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт неповідомлення [PERSON] страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed