Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] [PERSON]» звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Регіональний сервісний центр МВС України в Рівненській області про визнання свідоцтва недійсним, у якому просить скасувати свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.11.2012 року серії САО 389841, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07.02.2013 року серії САО 688997 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.08.2014 року серії СХХ 377648. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18.12.2014 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 487/5188/14-ц задоволено позов Банку та визнано недійсними правочин відчуження-продаж з прилюдних торгів від 12.11.2012 року арештованого рухомого майна транспортного засобу Мitsubishi Оutlander 2,0, державний реєстраційний номер [NUMBER], та складені за результатами проведення прилюдних торгів протокол №1512181 від 12.112012 року, акт державного виконавця відділу ДВС Миколаївського РУЮ від 14.11.2012 року про придбання [PERSON] у власність вказаного транспортного засобу. На підставі скасованого акту державного виконавця та протоколу проведення аукціону переможцем [PERSON] було отримано свідоцтво на право власності, а в подальшому відчужено та перереєстровано новим власником. Вказує, що 14.11.2012 року свідоцтвом серії САО 389841 право власності зареєстроване за [PERSON], 07.02.2013 року свідоцтвом серії САО 688997 право власності зареєстровано за [PERSON], 23.08.2014 року свідоцтвом серії СХХ 377648 перереєстровано при заміні свідоцтва про реєстрацію. Як на підставу заявлених позовних вимог позивач покликається на ст. 16 ЦК України щодо захисту цивільних прав та інтересів шляхом припинення правовідношення. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]», треті особи на стороні відповідача [PERSON], Регіональний сервісний центр МВС України в Рівненській області про визнання права власності у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просив його задовольнити та визнати за ним право власності на автомобіль Мitsubishi Оutlander 2,0, сірого кольору, кузов № [NUMBER], 2006 року випуску, а у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» відмовити. В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.02.2013 року серії САО № 688997 було видано йому уповноваженим органом Відділом РЕР ДАІ з обслуговування м. Рівне, Рівненського та Здолбунівського районів, підпорядкованого УМВС, на підтвердження реєстрації за ним права власності на придбаний автомобіль Мitsubishi Оutlander 2,0, сірого кольору, кузов № [NUMBER], 2006 року випуску. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23.08.2014 року серії СХХ № 377648 було видано уповноваженим органом Відділом РЕР ДАІ з обслуговування м. Рівне, Рівненського та Здолбунівського районів, підпорядкованого УМВС, на підтвердження реєстрації за ним права власності на переобладнаний автомобіль Мitsubishi Оutlander 2,0, сірого кольору, кузов № [NUMBER], 2006 року випуску, а саме після встановлення на нього газобалонного обладнання. Як на підставу заявлених позовних вимог покликається на ст. 392 ЦК України, відповідно до якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ухвалою суду від 22.11.2016 року зустрічний позов було обєдано у одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]». В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання заявлених позовних вимог. [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату і час судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області в судове засідання не зявився, подав суду відзив на позов та просив розглядати справу у його відсутності. У поданому відзиві вказав, що реєстрація спірного автомобіля була проведена з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі документів, що підтверджували правомірність придбання [PERSON] спірного транспортного засобу. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечував, просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суд заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що первісний позов не підлягає до задоволення, а зустрічний позов підлягає до задоволення у повному обсязі. У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2014 року у справі № 487/5188/14-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» та визнано недійсними правочин відчуження-продаж з прилюдних торгів від 12.11.2012 року арештованого рухомого майна транспортного засобу Мitsubishi Оutlander 2,0, державний реєстраційний номер [NUMBER], складений за результатами проведення прилюдних торгів протокол №1512181 від 12.112012 року та акт державного виконавця відділу ДВС Миколаївського РУЮ від 14.11.2012 року про придбання [PERSON] у власність вказаного транспортного засобу, на підставі яких останній 14.11.2012 року отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО 389841 (а.с. 4). У подальшому, [PERSON] відчужив вказаний автомобіль [PERSON], а той, у свою чергу, 07.02.2013 року отримав на своє імя свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО 688997 та у звязку із перереєстрацією свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23.08.2014 року серії СХХ 377648. З наданих Регіональним сервісним центром МВС України в Рівненській області документів вбачається, що на реєстрацію за собою автомобіля Мitsubishi Оutlander 2,0, сірого кольору, кузов № [NUMBER], 2006 року випуску [PERSON] подав довідку-рахунок серії ДПІ № 815775 видану ФОП [PERSON] на громадянина [PERSON], свідоцтво про реєстрацію транспортного САО 389841, облікову картку № 13105980 від 05.02.2013 року та паспорт. Таким чином зясовано, що спірні свідоцтва були видані до ухвалення рішення Заводським районним судом м. Миколаєва від 18.12.2014 року у справі № 487/5188/14-ц. Крім того, судом встановлено, що свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.11.2012 року серії САО 389841, від 07.02.2013 року серії САО 688997 та від 23.08.2014 року серії СХХ 377648 були видані відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388, згідно п. 1 якого цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Згідно п. 3 вказаного Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Відповідно до п. 8 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Пунктом 16 Порядку визначено, що на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. З вказаного Порядку вбачається, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видається після проведення державної реєстрації такого транспортного засобу уповноваженими державою територіальними органами з надання сервісних послуг МВС сервісними центрами МВС. Тобто, свідоцтво є похідним документом, який видається на підтвердження проведення державної реєстрації транспортного засобу за його власником. З позовних вимог позивача за первісним позовом, вбачається, що позивач просить лише скасувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але не звертається з вимогою про скасування державної реєстрації автомобіля Мitsubishi Оutlander 2,0, сірого кольору, кузов № [NUMBER], 2006 року, також позивач не надав суду доказів, що така реєстрація була скасована у визначеному законом порядку, що було б підставою для скасування свідоцтва. Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Разом з тим, заявляючи вимогу про скасування свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, позивач за первісним позовом фактично оспорює право власності [PERSON] на належний та зареєстрований за ним у визначеному законодавством порядку автомобіль Мitsubishi Оutlander 2,0, сірого кольору, кузов № [NUMBER], 2006 року випуску. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 Цивільного кодексу України і одним із способів захисту є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладену в ухвалі від 06.04.2016 року у справі № 6-34006ск15, а також відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15 та відповідно до аналогічної правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка викладена в ухвалі від 08 серпня 2016 року у справі № 265/861/15, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на законних підставах набув у власність автомобіль Мitsubishi Оutlander 2,0, сірого кольору, кузов № [NUMBER], 2006 року випуску та зареєстрував за собою право власності на останній у порядку, який визначений законодавством, а за таких умов, суд вважає позовні вимоги позивача за зустрічним позовом обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed