Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом про визнання за позивачем, як за єдиним спадкоємцем за законом, у порядку спадкування, право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями [ADDRESS], що належали її батьку, а затим - матері, які померли. В обґрунтування позовний вимог вказано, що після смерті останньої, як спадкоємець за законом позивач, через свого представника, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Мама позивача за життя не оформила свідоцтва про право власності на будинок після смерті батька позивача, хоча він за ним рахувався. З метою захисту спадкових прав відбулося звернення до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача у заяві до суду просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав, які просив задовольнити. Від сільського голови надійшла заява у якій останній просив розглядати справу у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позову. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Його дружина [PERSON], як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак спадкових справ не оформила. Остання померла [INFO], що слідує з копії свідоцтва про смерть (а.с.9). Її єдиним спадкоємцем за законом є позивач по справі. Представник позивача в її інтересах звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не зміг оскільки батько та мати позивача за життя не оформили належним чином за собою право власності на вказаний будинок, що слідує з інформації КП «Новоград-Волинське МБТІ» Житомирської обласної ради за № 55 від 14.04.2014 року (а.с.12) та № 292 від 20.03.2014 року (а.с.17), копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.04.2014 року (а.с.16) та відповіді на запит суду приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області від 30.04.2014 року (а.с.27). Відповідно до положень ст. ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Із довідки Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району за № 119 від 25.02.2014 року слідує, що згідно погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON] (а.с.17). Згідно копії технічного паспорта вказаний будинок 1976 року побудови (а.с.14-15). Враховуючи ту обставину, що будинок побудований до 05.08.1992 року, суд приходить до висновку, що позивач не може належним чином оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків …», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому з метою захисту її спадкових прав задовольняє позов.

Outcome: approved