Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 13 січня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30 червня 2015 року має заборгованість 21 936,12 грн. На даний час продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи без участі відповідача, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 13 січня 2012 року [PERSON] отримав від банку кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В судовому засіданні встановлено, що Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. З моменту отримання кредиту позичальник належним чином не виконував умови договору, кредит повністю не погасив, відсотки та комісію за користування кредитом не сплатив. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Представник позивача надав суду розрахунок заборгованості, у відповідності до якого заборгованість [PERSON] перед банком станом на 30 червня 2015 року становить 21 936,12 грн., яка складається з наступного : заборгованість за кредитом у сумі 14 332,38 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 5 582,97 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 500,00 грн. штраф в розмірі 500,00 грн. та 1 020,77 грн. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, а відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved