Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав пред'явлений уточнений позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити припинивши право спільної сумісної власності сторін на домоволодіння [ADDRESS] та визнати за позивачкою право власності на ? частину вказаного майна. Відповідача у судовому засідання визнав позовні вимоги та не заперечував проти розподілу майна подружжя і визнання за позивачкою права власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що з 06.06.1981 року [PERSON] та [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12. 2011 року було розірвано. Так, в період шлюбу, 30.11.1993 року [PERSON] на підставі рішення ХV сесії XXI скликання Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,17 га , яка розташована на території Новоолександрівської сільської Ради по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Згодом, 01.12.1997 року на ім'я відповідача було видано державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1437 та на якій, за спільні кошти, сторонами був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з наступного: житлового будинку - А, тераси - а, погрібу - ПГ, літ.кухні - Б, погрібу - ПГ, вбиральні - В, навісу - Г, басейну - Бас, входу в погріб - Д, зливної ями - з/я, воріт №1, хвіртки №2, огорожі №3, огорожі №4, замощення - І. Після чого, 05.03.2008 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської Ради [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме побудований за спільні сімейні кошти, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 184,7 кв.м, з яких житлова площа становить 70,1 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вказане свідоцтво про право власності на домоволодіння зареєстроване в Дніпропетровському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» 05.05.2008 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Частиною 4 статті 55 Конституції України (Основного Закону) передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, з огляду на яку у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки ніякого договору про набуте майно між сторонами не було, воно належить їм у рівних частках кожному, тобто по ? частці. Зокрема, згідно роз'яснень Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що домоволодіння [ADDRESS] - є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] до [PERSON], а тому - вважаю за можливе визнати право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна та його розподіл між подружжям, виходячи з принципу рівності часток його співвласників. Враховуючи вказані факти та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору у розмір 976,99 грн.

Outcome: approved