Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.12.2016 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 166856а6аа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Skoda Fabia, державний номерний знак [NUMBER] . 03.10.2017 року о 18 год. 38 хв. у м. Львові, по вул. Снопківська, 12 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Skoda Fabia, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ) та автомобіля Mazda 3, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Skoda Fabia, державний номерний знак [NUMBER] , що був застрахований ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 166856а6аа від 28.12.2016 року (механічні пошкодження транспортного засобу зафіксовані у Довідці № 3017277662820440 про дорожньо-транспортну пригоду та акті огляду пошкодженого транспортного засобу з фото-додатками. Згідно Довідки № 3017277662820440 про дорожньо-транспортну пригоду та Постанови Сихівського районного суду м. Львова від 03.11.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху (ст. 124 КУпАП). Страхувальник (потерпіла особа) звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА 2236362 від 19.10.2017 року, страхового акту № АХА2236357 від 19.10.2017 року та умов Договору страхування № 166856а6аа від 28.12.2016 року, розмір страхового відшкодування склав 53 116 грн. 52 коп., яке АТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальники на СТО згідно платіжного доручення. Окрім цього, згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 388, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia, державний номерний знак [NUMBER] розрахована оцінювачем, складає 54 362 грн. 47 коп. Коефіцієнт фізичного зносу становить 0,43 %. Окрім цього, враховуючи що до АТ «СК «АХА Страхування» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля Skoda Fabia та той факт, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АК9267148 - позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» із Заявою про виплату страхового відшкодування. 01.06.2018 року АТ СГ «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 37 080 грн. 39 коп. З таких обставин сума збитків, які не відшкодовані становить 16 036 грн. 13 коп. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст.178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до постанови Сихівського районного суду м. Львова від 03.11.2017 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, про те, що 03.10.2017 року о 18 год. 38 хв. по вул. Снопківська, 12 у м. Львові, керуючи автомобілем марки Mazda 3, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки та її змін, дорожніх умов, не дотрималася безпечної дистанції, чим порушила вимоги п. 2.3 (б), п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки Skoda Fabia, державний номерний знак [NUMBER] , який у свою чергу, отримавши від даного зіткнення інерційний рух, здійснив зіткнення з автомобілем марки Chevrolet Nubira, державний номерний знак [NUMBER] . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень (а.с.10). У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки Skoda Fabia, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 388 від 21.10.2017 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки Skoda Fabia, державний номерний знак [NUMBER] складає 54 362 грн. 47 коп. (а.с.19-21). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.14), страхового акту №АХА2236362 від 19.10.2017 року (а.с.12), страхового акту № АХА2236357 від 19.10.2017 року (а.с.13) та умов Договору страхування № 166856а6аа від 28.12.2016 року (а.с.32-36) розмір страхового відшкодування, який склад 53 116 грн. 52 коп. АТ «СК «АХА Страхування» сплатило за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви страхувальника на СТО згідно платіжного доручення (а.с. 15, 16). Окрім цього, як встановлено судом АТ «СК «АХА Страхування» направило [PERSON] Претензію про регресні вимоги на суму 16 034 грн. 13 коп. (а.с.7), яка була вручена [PERSON] 11.01.2019 року (а.с.8). Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таку ж позицію висловила Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі №6-6068св11 від 14 березня 2012 року «у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вищенаведена позиція узгоджується з позицією викладеною у Постанові Верховного суду України у справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року. Відповідно до п. 4 ст. 263 ЦІІК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладеш в постановах Верховного Суду. 27.12.2018 року з метою досудового врегулювання спору, АТ «СК «АХА Страхування» звернулось до відповідача з Претензією про регресні вимоги на суму 16 036 грн. 13 коп. у добровільному порядку, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати. Таким чином, враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода була скоєна з вини [PERSON] , а також те, що АТ «СК «АХА Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, відтак у позивача виникло право регресної вимоги до особи, що завдала шкоду, а тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим поданий позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved