Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Представник позивача, який діє на підставі належним чином завіреної довіреності звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором, яка складається з тіла кредита в розмірі 31595,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до заяви № б/н від 11.04.2014 відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Взяті на себе зобов`язання з надання кредитних коштів позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених укладеним договором. Відповідач не надавав позивачу вчасно грошові кошти для погашення заборгованості, чим порушив зобов`язання за договором. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань утворилась заборгованість, яка станом на 07.12.2020 складає 31595,15 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про відкриття провадження в справі повідомлявся належним чином. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, вимоги підтримав. Позивач до початку проведення судового засідання подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та застосувати строки позовної давності. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наданих суду матеріалів вбачається, що сторони уклали кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви № б/н від 11.04.2014 (а.с. 13). Відповідач укладення договору та його умови не оспорював. Згідно з роздруківкою руху коштів по картковому рахунку відповідача (а.с. 51-52) відповідач отримував від позивача кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту. За змістом статтей 256, 257, частин 3, 4 статті 267 ЦК України вбачається, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. З копії розрахунку заборгованості (а.с. 6-10) вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем з тіла кредиту становить 35159,15 грн. При цьому, шляхом перевірки дати виникнення заборгованості суд встановив, що вказана заборгованість виникла в межах строків позовної давності, про застосування яких просить відповідач. З огляду на викладене з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі заборгованості з тіла кредиту, наданого відповідачу на підставі анкети-заяви № б/н від 11.04.2014 (а.с. 13). Відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд розподіляє судові витрати згідно зі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved