Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 29 серпня 2012 року о 11 год. 20 хв. керуючи автомобілем [NUMBER], на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вулиці Огієнка 8-го Березня в м. Луцьку в порушення п. 16.11 ПДР України [PERSON] не надала перевагу в русі та скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався по головній дорозі, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Луцького міськрайонного суду від 08.10.2012 року винною у вчиненні ДТП визнано відповідача. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлюваного ремонту, завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 125 705 грн. 95 коп. Автомобіль останнього був застрахований ПрАТ «ПЗУ Україна» , згідно договору страхування № 040169 від 16.08.2012 року. У звязку з пошкодженням автомобіля страхувальника йому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 125\~705,95 грн. ПАТ «СК «Українська страхова група» за придбаним відповідачем полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортним засобів на користь ПрАТ «ПЗУ Україна» було перераховано 49 745 грн. Таким чином сума невідшкодованих збитків становить 75 960,95 грн. Відшкодувати спричинені збитки ПрАТ «ПЗУ Україна» в добровільному порядку відповідач не бажає. Просить суд стягнути з [PERSON] 75 960,95 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача по наявним матеріалам справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася по невідомим суду причинам, хоч була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові матеріали справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено судом, 16.08.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 040169, а саме автомобіля [NUMBER] (а.с. 5). Судом встановлено, що 29 серпня 2012 року о 11 год. 20 хв. на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вулиці Огієнка 8-го Березня в м. Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду від 08.10.2012 року винною в даному ДТП визнано [PERSON] та накладено на останню адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 14). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Згідно із ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останньої. Згідно звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, розмір відшкодування, що підлягає виплаті [PERSON] становить 125 705,95 грн. (а.с. 15-35). Відповідно до платіжних доручень ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало виплату страхового відшкодування в розмірі 125 705,95 грн. на користь [PERSON] (а.с. 36-37). ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» за придбаним відповідачем полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортним засобів № АА-5751991, 05.09.2011 року на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було перераховано 49 745 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем в порядку регресу на користь позивача становить 75\~960,95 грн. Згідно ч. 3 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В судовому засіданні встановлено, що зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Крім того, відповідно ч. 2 п. 11 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобовязанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 75\~960,95 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягає до задоволення в повному обємі.

Outcome: approved