Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу на загальну суму 43688207,11 гривень, посилаючись на те, що між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та відповідачем був укладений договір поруки, однак із невиконанням третьою особою своїх обов'язків по кредитному договору, по якому виникла прострочена заборгованість, відповідач також не виконав вимогу банку про сплату боргу. Представник відповідача пред'явив зустрічний позов про визнання припиненим договору поруки №12/42-2/14 від 29 серпня 2012 року, посилаючись на те, що позивач пропустив шестимісячний термін звернення із вимогою про сплату після настання строку платежу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 43688207,11 гривень та судові витрати, заперечував щодо задоволення зустрічного позову. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що в позові слід відмовити оскільки договір поруки припинив свою дію у зв'язку із закінченням шестимісячного строку для подачі вимоги про оплату до поручителя, та просив задовольнити зустрічний позов. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно укладеного 18.10.2007 року кредитного договору №012/05-1/13 із подальшими змінами та доповненнями між позивачем та ТОВ «Родничок» останнім було отримано кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в 39955597 гривень з кінцевим погашенням до 31.07.2013 року. Відповідно до п.2.2 додаткової угоди №012/05-1/13/8 від 29.08.2012 року встановлено графік погашення, а саме: із серпня 2012 року по грудень 2012 року - в розмірі не менше 856000 гривень, із січня 2013 року по березень 2013 року - не менше 432000 гривень, з квітня 2013 по грудень 2013 року - не менше 856000 гривень, із січня 2014 року по березень 2014 року - не менше 432000 гривень, з квітня 2014 по червень 2014 року - не менше 856000 гривень, 31 липня 2014 року - остаточне погашення боргу. У зв'язку із простроченням в оплаті згідно вищевказаного графіку позивач скористався своїм правом вимагати дострокового погашення всього боргу, який станом на 01.03.2014 року становить 43688207,11 гривень, що підтверджено рішенням господарського суду Чернівецької області від 27.08.2014 року по справі №926/483/14 про стягнення заборгованості розглянутою за участю сторін кредитного договору, та складається із тіла кредиту - 36768490,05 гривень, заборгованості за відсотками - 6493137,64 гривні та пені в розмірі 426579,42 гривні. Відповідно до договору поруки №12/42-2/14 від 29 серпня 2012 року укладеного між публічним акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON], останній поручився солідарно відповідати перед позивачем щодо виконання ТОВ «Родничок» своїх обов'язків по кредитному договору №012/05-1/13 від 18.10.2007 року із всіма змінами та доповненнями до нього. Термін дії договору поруки відповідно до п.7.2 встановлено сторонами до повного виконання зобов'язань поручителем, а тому оскільки договором поруки не визначено конкретну дату, після закінчення якого порука припиняється, то до даних правовідносин підлягають застосуванню норми другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, згідно з якими порука вважається припиненою, оскільки кредитор після настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців. Зазначена правова позиція закріплена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 29.01.2014 року № 6-155цс13. Судом встановлено, що третьою особою впродовж часу із серпня 2012 року неналежно сплачувалися щомісячні платежі, тобто в меншому обсязі ніж визначено графіком, а з березня 2013 року - не здійснювалося жодне погашення. Таким чином, суд вважає, що із часу прострочення кожного щомісячного платежу почав спливати шестимісячний строк на пред'явлення вимоги до поручителя за конкретний період, а з березня 2013 року за всіма вимогами, які залишилися невиконаними надалі. З врахуванням того, що позов до поручителя пред'явлено лише 20.03.2014 року, то відповідно слід вважати, що порука припинила свою дію. У зв'язку із тим, що підставою задоволення первісного позову є наявність чинного договору поруки із відповідачем, то його припинення дії тягне за собою підстави для відмови в даному позові. Щодо посилання позивача на пред'явлення претензії до відповідача про дострокове погашення боргу від 09.01.2014 року, то в суді не було доведено її отримання [PERSON], оскільки останній перебував в період часу із 27.12.2013 року по 19.01.2014 року за кордоном, що підтверджено листом Державної прикордонної служби України №254/Г-1213 від 25.07.2014 року, а тому не міг її особисто отримати, а відповідного доручення на отримання поштової кореспонденції на поштове відділення він не подавав (довідка відділення поштового зв'язку с.Бояни Новоселицького району від 25.06.2014 року). На підставі ст.ст.559, 1054-1057 ЦК України,

Outcome: approved