Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - Комунальний заклад «Маріупольський міський дитячий будинок змішаного типу «Центр Опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, у якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] . Мати малолітньої дитини, [PERSON] померла [INFO] , та на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2017 року, малолітню [PERSON] було відібрано від батька, без позбавлення його батьківських прав та влаштовано на повне державне забезпечення до комунального закладу «Маріупольський міський дитячий будинок змішаного типу «Центр Опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області. Відповідач [PERSON] на час звернення до суду рідко відвідує свою доньку, кошти на ощадний рахунок дитини в якості сплати аліментів не перераховує, заборгованість з аліментів, станом на 01 лютого 2019 року становить 48 058,81 грн. Відповідач не звертався до служби у справах дітей з питань повернення своєї малолітньої доньки. Ухвалою судді від 06 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 16 вересня 2019 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30.06.2020 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача Єрмоленко Т.М. надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Лаврентьєва А.О. надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 червня 2016 року. Мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 вересня 2011 року. На підставі заочного рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2017 року, малолітню [PERSON] було відібрано від батька [PERSON] , без позбавлення його батьківських прав . Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 137 від 14 березня 2018 року малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 257 від 16 травня 2018 року, малолітню [PERSON] влаштовано на повне державне забезпечення до комунального закладу «Маріупольський міський дитячий будинок змішаного типу «Центр Опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області». Як вбачається з Довідки-розрахунку Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області № 1/57904872, та № 57904872/1231 від 03 червня 2019 року, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , яка за період з 05 жовтня 2017 року по 22 січня 2019 року складає 48 058,81 грн., та з 22 січня 2019 року по травень 2019 року складає 14 931,51 грн. З листа Комунального закладу «Маріупольський міський дитячий будинок змішаного типу «Центр Опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» № 442 від 02 квітня 2019 року вбачається, що за період з моменту винесення рішення суду про відібрання дитини, тобто 04 грудня 2017 року, відповідач навідував дитину лише 9 разів, останній раз 11 березня 2019 року. Крім цього, в ході бесіди з малолітньою [PERSON] було встановлено, що вона не вірить в те, що батько її забере з дитячого будинку, оскільки за час її перебування у дитячому будинку нічого для цього не зробив та відвідує її дуже рідко. На її думку батько дитини не прагне виконувати батьківські обов`язки добросовісно, відноситься до цього легковажно. Враховуючи зазначені обставини, адміністрація дитячого будинку вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Згідно Довідки-характеристики серії від 13 травня 2019 року, наданої Приморським відділенням поліції Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області, [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони, проживає один, зловживає спиртними напоями, мав приводи до Приморського ВП ГУНП в Донецькій області за зловживання алкоголем та порушення тиші, на останнього надходили скарги з боку сусідів, побутові умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29 березня 2019 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району Солохою І.Г. , житло, в якому проживає [PERSON] , не пристосоване для постійного проживання сімей з дітьми, відсутні умови для проживання малолітньої [PERSON] . Як вбачається з витягу з протоколу № 6 від 03 квітня 2019 року засідання Центральної районної в місті Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, комісія вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої мешкає дитина, установа охорони здоров`я, учбовий чи інший дитячий заклад, в якому дитина знаходиться, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Згідно з ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої доньки, не цікавиться її життям, не надає матеріальної допомоги на її утримання, має заборгованість з аліментів, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] відповідає її інтересам, таке розлучення, з урахуванням відношення відповідача до своїх батьківських обов`язків, необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 19, 164, 165, 180, 182, 191, 199 СК України,

Outcome: approved