Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідно до договору № PLGWSE00000231 від 16.12.2005 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 4 400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Зазначає, що банк зобов’язання за даним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому договором. Відповідач, у свою чергу, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № PLGWSE00000231 від 16.12.2005 року. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № PLGWSE00000231 від 16.12.2005 року в сумі 24 546,82 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 245,47 грн. В судове засідання представник позивача не з’явився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з’явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги визнає частково, просила зменшити розмір пені у зв’язку із скрутним матеріальним становищем. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 16 грудня 2005 року між сторонами було укладено договір № PLGWSE00000231, згідно п. 1.1. якого банк зобов’язався надати відповідачу строковий кредит на строк по 16.12.2008 року включно в розмірі 4 400,00 грн. на наступні цілі: на споживчі потреби із сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,00% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,5% від суми виданого кредиту (а.с. 5-6). Згідно з п.п. 3.1.-3.2. Договору, відповідач зобов’язалася починаючи з місяця, наступного за датою надання кредиту, щомісяця надавати банку грошові кошти на рахунок для зарахування коштів з метою погашення заборгованості по кредиту, відсотками і комісії за користування кредитом, згідно п.п. 1.1., 1.2. цього договору. При порушенні відповідачем терміну повернення кредиту, вказаного в п.п. 1.1., відповідач зобов’язалася сплачувати банку відсотки за користування кредитом у розмірі 8,30% в місяць від суми залишку непогашеного кредиту, комісію в розмірі і в терміни, зазначені в п. 1.1. цього Договору. Згідно з ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв’язку з порушенням відповідачем своїх зобов’язань за кредитним договором, станом на 11.10.2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 24 546,82 грн., з яких: 3 282,18 грн. – заборгованість за кредитом, 3 821,52 грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом, 15 991,12 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором (а.с. 3-4). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків, приймаючи до уваги те, що відповідач являється інвалідом ІІІ групи, відповідно до посвідчення серії АЗ № 276199 від 16.04.2010 року, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені вдвічі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial