Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача надмірно виплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послугу розмірі 6625 грн. 40 коп та судовий збір. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 26.10.2015 року [PERSON] , як уповноважений представник сім`ї звернувся до департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з заявою про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг», якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. За результатами обробки наданої заяви, позивачем було призначено та виплачена тимчасова допомога переміщеним особам на проживання: за лютий-квітень 2016 року у сумі 6625 гривень 40 копійок. Вказана грошова допомога була призначена відповідачу та його батькам: [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок того, що відповідачем не було повідомлено про факт знаходження у його матері на депозитному рахунку коштів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у відповідності до положень п. 6 Порядку № 505 відповідачу було здійснено надмірне перерахування грошових коштів за період лютий-квітень 2016 року в сумі 6625 гривень 40 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відстуності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та його батьки перебувають на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.10). [PERSON] , як уповноважений представник сім`ї, 26.10.2015 року звернувся до департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з заявою про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в дому числі на оплату житлово-комунальних послуг», якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.12). На підставі поданої відповідачем заяви та документів, департаментом прийнято рішення від 28.10.2015 року про здійснення нарахування відповідачу, як уповноваженому представнику сім`ї, грошової допомоги на період з 24.10.2015 р. по 23.04.2016 р. в сумі 2400 гривень щомісячно (а.с.15). Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Згідно із п. 6 вказаного Порядку, в редакції яка діяла на час виникнення правовідносин, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Судом встановлено, що державною фінансовою інспекцією в Одеській області проводилась ревізія використання коштів, виділених з державного бюджету, в ході якої було встановлено, що мати відповідача [PERSON] у 2016 році мала на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 07.03.2018 р., загальна сума переплати допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання [PERSON] за період лютий- квітень 2016 року складає 6625 гривень 40 копійок (а.с.11). Внаслідок вказаних обставин, відповідачу було надмірно виплачена грошова допомога на вказану суму та доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем в ході розгляду справи суду надано не було. Відповідачу, 06.12.2016 року була направлена вимога про повернення надміру виплачених коштів (а.с.17), однак, відповідач станом на дату подачі позову кошти позивачу не повернув, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Згідно із ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстав, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не було повідомлено позивача щодо знаходження у його матері на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що призвело до виплати надмірно виплачених коштів, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК відповідач є інвалідом I групи, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення судового збору з відповідача, який відповідно до ЗУ «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати. Зазначені висновки суду щодо відмови в стягненні судового збору повністю узгоджуються з правовою позицією ВСУ від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17.

Outcome: partial