Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачки із вимогами звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із приведенням її у придатний для використання стан. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства в Лівобережному районі м. Маріуполя, в ході якої 04 серпня 2017 року спеціалістами вказаного управління була проведена перевірка дотримання таких вимог [PERSON], внаслідок чого було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за яким [PERSON] самовільно займає та використовує земельну ділянку по пр. Перемоги,98 в місті Маріуполі загальною площею 0,0010 га під розміщення торгівельного павільйону «Млинці», чим порушує вимоги ст. ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу. На підставі наведеного [PERSON] було направлено вказівку (попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 04.08.2017 року № 105/2017 з наданням строку на усунення виявлених порушень протягом 10 днів. Натомість спеціалістами відділу контролю за використанням земель управління земельних відносин міської ради було вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.08.2017 року, згідно з яким виявлено, що [PERSON] вимоги попередження від 04.08.2017 року про усунення порушень земельного законодавства не виконала, бо земельна ділянка не звільнена та у придатний до використання стан не була приведена. При цьому Маріупольською міською радою, в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться вказана земельна ділянка, рішення про передачу у власність або надання у користування відповідачу земельної ділянки по пр. Перемоги,98 для вказаних цілей не приймалось. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідачки відсутні, а добровільно самовільно зайняту земельну ділянку відповідачка не бажає звільняти. Таким чином, самовільно зайнявши та використовуючи земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0010 га під розміщення торгівельного павільйону «Млинці», відповідачка порушила права територіальної громади м. Маріуполя. На підставі переліченого, просив суд зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку зазначеної площі, на якій розміщено торгівельний павільйон «Млинці» по пр.Перемоги,98 у м. Маріуполі, з приведенням земельної ділянки в придатний для використання стан. Також просив стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Представник Маріупольської міської ради, Зіновєв І.Г. який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідачка в судове засідання неодноразово, а саме: 01, 19 грудня 2017р., 06, 30 березня, 12 квітня та 15 травня 2018р. не зявлялася, надавала до суду заяви з проханням відкласти розгляд справи з різних причин. Суд розцінює таку позицію відповідачки, як зловживання правами з метою затягування строків розгляду справи, у звязку з чим приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 142 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім іншого, належить земля, що є у власності територіальних громад, управління якою вона здійснює. За п. п. «Б» та «В» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. Відповідно ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. На підставі ч. 2 ст. 83 ЗК України в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки є будь-якими діями, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. На підставі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. За ст. 387 ЦК України власник має право на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно до п. «Б» ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04 серпня 2017 року, Управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради було встановлено, що [PERSON] самовільно зайнята та використовується земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови за адресою: м. Маріуполь, пр. Перемоги,98 під розміщення торгівельного павільйону «Млинці» загальною площею 0,0010 га. На підставі виявленого порушення відповідачем норм земельного законодавства було винесено вказівку (попередження) № 105/2017 від 04.08.2017 року про необхідність усунення виявлених за актом від 04.08.2017 року порушень з боку [PERSON], яку було зобовязано усунути вказані порушення земельного законодавства у 10-денний строк. Натомість перевіркою від 19.08.2017 року дотримання вимог земельного законодавства відділом землеустрою та охорони земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради на підставі вкладеного акту від 19.08.2017 року було виявлено, що [PERSON] вимоги вказівки (попередження) від 04.08.2017 року № 105/2017 не виконала, оскільки земельна ділянка по пр. Перемоги,98 в м. Маріуполі площею 0,0010 га не звільнена та до придатного для використання стану не приведена. З наданих суду доказів, натомість, вбачається, що у порушення норм земельного законодавства вказана земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови самовільно зайнята та використовується по пр. Перемоги,98 в м. Маріуполі під розміщення торгівельного павільйону «Млинці» [PERSON] в порушення земельного законодавства за відсутності правовстановлюючих документів на право власності або право користування нею, оскільки на даний час у відповідачки відсутні будь-які правовстановлюючі документи. На підставі наведеного, позовні вимоги Маріупольської міської ради підлягають задоволенню шляхом зобовязання відповідачки звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0010 га, на якій розміщено торгівельний павільйон «Млинці», розташовану по пр. Перемоги,98 в м. Маріуполі, з приведенням земельної ділянки в придатний для використання стан, шляхом демонтажу торгівельного павільйону. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved