Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 01.02.2016 року, посилаючись на вимоги ст.ст. 387, 400 ЦК України, просила суд витребувати у відповідача [PERSON] правовстановлюючі документи на будинок загальною площею 53,5 кв.м. з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: с. Веселе, вул. Садова, 28 Криворізького району Дніпропетровської області, а саме: свідоцтво про право власності від 30.08.1989 року, виданого виконавчим комітетом Веселівської сільської ради на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради №309 від 27.11.1987 року, а також технічний паспорт на спірний будинок, зобовязавши у двотижневий строк з моменту набрання рішенням законної сили передати правовстановлюючі документи на зазначений будинок позивачу [PERSON] для реалізації його спадкових прав після померлого 14 грудня 2008 року батька [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14.12.2008 оку помер його батька [PERSON], який на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. За життя [PERSON] склав заповіт на все своє майно, яким заповів належний йому житловий будинок площею 53,5 кв.м. з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: с. Веселе, вул. Садова, 28 Криворізького району Дніпропетровської області, в рівних частинах позивачу та його сестрі [PERSON] відповідачу по справі. При зверненні позивача до Криворізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом на вказаний будинок йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідач безпідставно на протязі тривалого часу утримує у себе та не надає документи, що підтверджують право власності на вказаний житловий будинок, що позбавляє позивача реалізувати його право на спадщину після смерті його батька [PERSON], порушує права на володіння спадковим майном та правовстановлюючими документами на нього. Позивач також просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, скориставшись правом участі у цивільній справі через свого представника відповідно до ст. 38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, вказувала, що позивач на рівні з відповідачем являється спадкоємцем після смерті батька, однак в звязку з тим, що в них виникли напружені стосунки, відповідач перешкоджає оформити його спадкові права належним чином, протиправно утримуючи у себе правовстановлюючі документи, про що йому достеменно відомо, оскільки [PERSON] періодично проживає у спірному будинку та користується ним. Відповідач також не зявилася в судове засідання, скориставшись правом участі у справі через свого представника відповідно до ст. 38 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, в судовому засіданні зазначав, що відповідач заперечує наявність в неї правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, який за життя належав її батькові, що також позбавляє її право нотаріального оформлення спадщини. Позивач стверджує про протиправне утримання нею документів голослівно, без будь-якого підтвердження вказаних обставин. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання (а.с.68-70, 110-113), правом на участь в судому засіданні не скористалися, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності не надали. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2008 року помер [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON], померлого 14.12.2008 року відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з господарчими побудовами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Веселе, вул. Садова, 28, та належав за життя померлому на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.1989 року, виданого виконавчим комітетом Веселівської сільської рали на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради №309 від 27.11.1987 року, що вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також з довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 26.04.2016 року (а.с. 39-41, 76-77106). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON], померлий 14.12.2008 року, розпорядився належним йому майном, склавши 26.02.2007 рок заповіт, посвідчений секретарем Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №25 (а.с. 9-10), одним із пунктів якого визначено, що [PERSON] заповів належний йому будинок загальною площею 53,3 кв.м. з усіма будовами та надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: с. Веселе, вул. Садова, 28 Криворізького району Дніпропетровської області, позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON], в рівних частках. Вказаний заповіт, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №43015685 від 19.02.2016 року (а.с. 66) не скасований та не змінений, тобто є чинним. Як вбачається з дослідженої судом копії спадкової справи№229/2008 щодо майна померлого 14.12.2008 року [PERSON], яка міститься в матеріалах цивільної справи Криворізького районного суду Дніпропетровської області №177/1966/14-ц, провадження №2/177/11/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно (а.с. 50-155 вказаної цивільної справи), а також з листа Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області №336/01-14 від 10.05.2016 року (а.с. 104), спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] від 26.05.2009 року по прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Крім неї, до нотаріуса звернулися: 27.05.2009 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно; 27.05.2009 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно; 02.06.2009 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно; 06.12.2011 року [PERSON] із заявою про відмову від спадщини за заповітом на автомобіль марки М-2140; 20.07.2012 року [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,040 га для ведення товарного сільського господарства. Криворізькою районною державною нотаріальною конторою 23.11.2012 року за р.№ 1-2406 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,205 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області . На звернення представника [PERSON] до Криворізької районної державної нотаріальної контори із заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме на частину вказаного вище житлового будинку, постановою нотаріуса № 1896/02-31 від 30.09.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок (а.с.11). Відповідно до п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право власності на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правоустановчих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до положень ст. 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивач стверджує, що відповідач незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа правовстановлюючими документами на житловий будинок загальною площею 53,5 кв.м. з господарськими побудовами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с Веселе, вул. Садова, 28, та незаконно утримує їх, порушуючи його права на спадкування після смерті [PERSON], померлого 14.12.2008 року. В той же час жодного доказу на підтвердження вказаних обставин сторони не надали. Зазначене в тексті постанови нотаріуса № 1896/02-31 від 30.09.2013 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину про те, що зі слів представника [PERSON] [PERSON] правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок знаходяться у [PERSON], - нічим не підтверджено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього кодексу. Статтею 11 ЦПК України закріплений принцип диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач [PERSON] дійсно утримує свідоцтво про право власності на житловий будинок, який входить до складу спадщини після смерті [PERSON], померлого 14.12.2008 року. За таких обставин, суд вважає необхідним, в задоволенні позовних вимог відмовити у звязку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed