Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Пришибська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням посилаючись, що відповідач значиться наймачем та зареєстрована в [INFO], яка знаходиться у них на балансі, в якій не проживає з 2000 року, облаштування та ремонту якої не проводила, приватизацію не здійснювала, угоди з КП «Пришибське» на надання послуг не укладала, лічильники обліку електроенергії, газу та води там відсутні. Квартира пустує, в належному стані вона її не підтримує, комунальних послуг не сплачує, що підтверджується актами від 04 січня 2016 року, 14 березня 2016 року та 01 липня 2016 року. Місце проживання відповідача не відоме. З заявою про збереження житла до них не зверталася. Просили суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 12 в будинку № 7 по вул. Молодіжній в с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується розміщеним в газеті «Зоря Полтавщини» від 26 вересня 2017 року № 139-140 (23071-23072) оголошенням про її виклик до суду, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO], який перебуває на балансі позивача згідно довідок Виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 05 жовтня 2017 року за № 02-19/717-1 та довідки Комунального підприємства «Пришибське» від 05 жовтня 2017 року за № 05-10/1. Проте з 2000 року відповідач не користується вищезгаданим житлом без поважних причин. Поважності причин, з яких вона не користуються спірним житлом, в судовому засіданні встановлено не було. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. Відповідно до актів обстеження житла від 04 січня 2016 року, 14 березня 2016 року, 01 липня 2016 року відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2000 року, житлове приміщення знаходиться в незадовільному стані, на підлозі сміття, відсутні двері та вікна. Договір на утримання житлових будинків і прибудинкової території відповідач підписуватися відмовилася, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Пришибське» Кременчуцького району Полтавської області від 05 жовтня 2017 року за № 05-10/1. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, оскільки була відсутня в ньому без поважних причин понад встановлений законом термін. Даних про наявність домовленостей між сторонами про більш тривалий термін користування житлом немає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тому його задовольняє, виходячи з положень ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., що підтверджується документально.

Outcome: approved