Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Представник ТОВ «РОЕК» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиту електичну енергію у розмірі 3738 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що споживач [PERSON] , житель [ADDRESS] , з 01.01.2019 приєднався як споживач до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, яким є ТОВ «РОЕК», шляхом фактичного споживання електричної енергії, що підтверджується долученою до цієї заяви копією реєстру спожитої електричної енергії цим побутовим споживачем у 2019 році. Однак, станом на 26.02.2020 вказаний побутовий споживач не заплатив для постачальника кошти за фактично спожиту в 2019 році електричну енергію у загальній сумі 2533,68 гривень. У зв`язку з цим постачальником направлено для споживача претензію про оплату вказаної заборгованості. Однак, споживач не сплатив цієї суми заборгованості. На даний час заборгованість споживача за спожиту електричну енергію за 2019 та 2020 роки становить 3738 гривень. У зв`язку з цим постачальник 16.06.2020 звернувся до Рівненського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з побутового споживача [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію. Ухвалою від 21.07.2020 Рівненський міський суд у справі №569/9970/20 відмовив постачальнику у видачі судового наказу. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Ухвалою суду від 25.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» відповідно до ліцензії, наданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №429 від 14 червня 2018 року, здійснює діяльність із постачання електричної енергії споживачам. З 01 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», здійснює постачання електричної енергії для побутового споживача [PERSON] , жителя [ADDRESS] , на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до пункту 13 розділу 17 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» упродовж двох років з 01 січня 2019 року ТОВ «РОЕК» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Рівненської області. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачений Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затвердженні постановою № 312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та є додатком №6 до цих правил. На виконання вимог закону та правил постачальником розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розміщений на офіціному веб-сайті ТОВ «РОЕК» www.ez.rv.ua за наступним посиланням - https://www.ez.rv.ua/docs/public/typovyi_dogovir_pro_postachannia_elektr_energii_PUP_z_doddatkamy.pdf. Положеннями пункту 13 Розділу 17 «Прикінцеві та перехідні положення» закону передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема: - надання підписаної заяви про приєднання, - оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або - факт споживання електричної енергії. Крім того, пунктом 7 постанови № 312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом: - оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або - фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або - підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Персональні дані споживача передані для ТОВ «РОЕК» відповідно до положень пункту 13 Розділу 17 «Прикінцеві та перехідні положення» закону ПрАТ «Рівнеобленерго», який, згідно закону, є вертикально інтегрованим суб`єктом господарювання та засновником постачальника, під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу і вважається, що передача даних здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який оприлюднений ТОВ «РОЕК» на офіціному веб-сайті, підтверджується фактичним споживанням електричної енергії вказаним споживачем у продовж 2019 та 2020 років. Фактичне споживання побутовим споживачем електричної енергії у продовж 2019 року підтверджується долученою до позовної заяви копією реєстру спожитої електричної енергії, що складений ТОВ «РОЕК» та ПрАТ «Рівнеобленерго», яке є оператором системи розподілу електричної енергії та на даний час виконує функцію оператора комерційного обліку електричної енергії. Положеннями ч. 1 ст.205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятись усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У даному випадку форма договору про постачання електричної енергії постачальником універсаних послуг встановлена положеннями ч. 4 ст. 63 закону, де вказано, що цей договір є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальних послуг на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчиненний у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, тощо. Таким чином форма договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на підставі якого ТОВ «РОЕК» постачає з 01.01.2019 електричну енергію для побутового споживача [PERSON] , є письмовою. Частиною 2 ст. 640 ЦК України встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно вчинення дії, договір є укладений з моменту вчинення певної дії, тощо. Як було вказано вище, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг є вчинення споживачем, зокрема, фактичного споживання електричної енергії. На підставі викладеного, побутовий споживач [PERSON] , житель [ADDRESS] , з 01.01.2019 приєднався як споживач до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, яким є ТОВ «РОЕК», шляхом фактичного споживання електричної енергії, що підтверджується долученою до позовної заяви копією реєстру спожитої електричної енергії цим побутовим споживачем у 2019 році Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії. Положеннями пункту 5.1. договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до методики, затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію, відповідно до пункту 5.2. договору 1, зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Ціна на електричну енергію, відповідно до пункту 5.3. договору, визначається постачальником у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором. Положеннями пункту 13 розділу 17 «Прикінцеві та перехідні положення» закону передбачено, що тариф на послуги постачальника універсальних послуг встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Відповідно до пункту 1 комерційної пропозиції №1.01/2-РОЕК для побутових споживачів, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, яка є додатком №3 до договору та оприлюднена на офіційному веб-сайті ТОВ «РОЕК» www.ez.rv.ua за посиланням - https://www.ez.rv.ua/docs/public/1.01ROEK.pdf (далі по тексту - комерційна пропозиція), постачання електричної енергії здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електричну енергію, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Ціна (тариф) на електричну енергію, яка постачається для вказаного побутового споживача, визначена у «Тарифи на електричну енергію, що відпускається населеню, з 01 березня 2017 року», що затвердженні постановою № 220 від 26.02.2015 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, і становить: за обсяг, спожитий до 100 кВт.год на місяць - 90 копійок з податком на додану вартість; за обсяг, спожитий понад 100 кВт.год на місяць - 168 копійок з податком на додану вартість. Відповідно до підпункту 1) пункту 6.2. договору споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії. Підпунктами 1) та 6) пункту 7.1. договору передбачено, що постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та відшкодування збитків від споживача, що понесенні у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань, відповідно до пункту 9.1. договору, сторони несуть відповідальність, передбачену договором та законодавством. Відповідно до пункту 9.2. договору постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки у разі порушення споживачем строків розрахунків з постачальником, тощо. Відповідно до реєстру спожитої електричної енергії [PERSON] спожив у 2019 році 2785 кВт.год електричної енергії, станом на 14.05.2020 р. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за спожиту електричну енергію за 2019 та 2020 роки становить 3738 гривень, з яких: заборгованість за квітень 2019 року у сумі 68,88 гривень, заборгованість за травень 2019 року у сумі 222,72 гривні, заборгованість за червень 2019 року у сумі 236,16 гривень, заборгованість за липень 2019 року у сумі 261,36 гривень, заборгованість за серпень 2019 року у сумі 300 гривень, заборгованість за вересень 2019 року у сумі 227,76 гривень, заборгованість за жовтень 2019 року у сумі 318,48 гривень, заборгованість за листопад 2019 року у сумі 306,72 гривень, заборгованість за грудень 2019 року у сумі 291,60 гривень, заборгованість за січень 2020 року у сумі 335,28 гривень, заборгованість за лютий 2020 року у сумі 258 гривень, заборгованість за березень 2020 року у сумі 234,48 гривень, заборгованість за квітень 2020 року у сумі 306,72 гривень, заборгованість за травень 2020 року у сумі 306,72 гривень, заборгованість за червень 2020 року у сумі 63,12 гривень. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу, тощо. З огляду на зазначене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved