Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 4068 грн. 76 коп. у рахунок погашення заборгованості за період з 01.11.2017 року по 01.11.2020 року по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , яка виникла в результаті невиконання відповідачами своїх обов`язків по оплаті наданих послуг. Разом з тим, у зв`язку з тим, що у добровільному порядку відповідачі виниклу заборгованість не погашають, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом та просити суд стягнути також з відповідачів на свою користь інфляційні втрати у розмірі 312 грн. 52 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 191 грн. 16 коп. та понесені судові витрати у розмірі 2102 грн. Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідачів ухвалити заочне рішення. Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, як убачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] , належить до території обслуговування ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.5,6). Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с.18,19,20). Згідно розрахунку суми заборгованості, за період часу з листопада 2017 року по листопад 2020 року заборгованість відповідачів по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , складає 4068 грн. 76 коп. (а.с.9). Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2020 року ТОВ «Житлосервіс-КР» відмовлено у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (а.с.8). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VІІІ, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги надаються безперебійно, виключно за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт; міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; ліквідацію наслідків аварії. Так, позивач послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території будинку [ADDRESS] надавав безперебійно на підставі чого нарахування за надані послуги здійснювались щомісячно згідно загальної площі квартири. Доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо ненадання або неналежного надання послуг, відповідачами суду не надано. Згідно п.п. 1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України строки оплати встановлено - щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги належним чином не виконували, у зв`язку з чим позовні вимоги про солідарне стягнення з них на користь позивача заборгованості по оплаті за надані послуги у розмірі 4068 грн. 76 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачами плати за отримані житлово-комунальні послуги позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, суд уважає, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, відповідно до наданих розрахунків (а.с.10, 10 зворот), з якими погоджується суд, також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 141, 164 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 2102 грн. (а.с.3,4), в рівних частках, тобто по 700 грн. 67 коп. з кожного відповідача окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved