Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Представник позивача у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, пояснив, що кредитний договір не оформлював, а також, що підпис в кредитному договорі належить йому, проти позову заперечував в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №DNXRFО01520324 від 06.11.2007 року відповідач [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Приват Банк» кредит у розмірі 7989,02 грн. під 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.05.2010 року. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення сум кредиту та відсотків не виконав, у зв'язку з чим, станом на 12.09.2013 року має заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, суми штрафів. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 549, 551 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, суд враховуючи суму заборгованості по тілу кредиту та відсотках, виходячи з принципу розумності та справедливості, зменшує суму заборгованості по пені з 28232,97 грн. до 6300 грн., вважаючи таку суму обґрунтованою та достатньою для задоволення вимог позивача у даній частині. Отже, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитом, розмір якої визначено судом і становить 14827,17 грн., яка складається з: - 6287,75 грн. - заборгованість за кредитом; - 12,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6300 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1726,67 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 229,4 грн. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач має заборгованість перед банком за кредитним договором.

Outcome: partial