Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Представник позивача КС «Довіра» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21.02.2017 року між КС «Довіра» та [PERSON] Віталієвною було укладено кредитний договір № 54, згідно якого КС «Довіра» надала відповідачеві грошові кошти в сумі 5000,00 грн готівкою через касу КС, на строк дванадцять місяців. Пунктом 3.1. Договору було передбачено, що позичальник - [PERSON] за користування кредитом повинна сплачувати 60 відсотків річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Було складено графік розрахунків, який згідно п. 3.5 Договору є його невід'ємною частиною. Для забезпечення вищезазначеного кредитного договору №54 був укладений договір поруки між КС «Довіра» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, за умовами якого (п.п.2.1, 2.2. договору поруки) відповідальність Поручителя настає в тому разі, якщо Боржник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання. У разі порушення Боржником зобов'язання, Боржник і Поручитель несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. КС «Довіра» свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Однак на даний час відповідач не виконала свої обов'язки за договором. Заборгованість за кредитом становить 8203,87 грн, з яких 5000,00 грн - основна сума кредиту, 3203,87 грн - проценти за користування кредитом. Згідно п.8.2. кредитного договору та п. 5.2. договору поруки, якщо спір з приводу виконання договору неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку. Згідно п.10.4 кредитного договору закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (відповідно до ст. 631 ЦК України). На даний час відповідач [PERSON] та поручитель [PERSON] продовжують ухилятись від виконання зобов'язань, заборгованість за договором не погашають, у звязку з чим представник позивача вимушений звернутися з позовом про стягнення заборгованості. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 8203,87 грн та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 1841,00 грн. Представник позивача КС «Довіра» в судове засідання не зявився, однак неодноразово надсилав до суду письмові заяви про розгляд справи за його відсутності (а.с.19, 24, 29), в позовній заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.2 - зворотна сторона) Відповідачі [PERSON], [PERSON] відзивів на позов не надали, у жодне судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомляли, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце судових засідань шляхом надсилання повісток про виклик до суду засобами поштового звязку (а.с.20-21, 25-27, 30-31), заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2017 року між КС «Довіра» та [PERSON] Віталієвною було укладено кредитний договір №54, згідно якого КС «Довіра» надала відповідачеві грошові кошти в сумі 5000,00 грн готівкою через касу КС, на строк дванадцять місяців (а.с.8-9). Вільне волевиявлення [PERSON] щодо отримання кредитних коштів підтверджується копією заяви про надання кредиту від 21.02.2017 року (а.с.6) за її особистим підписом. Отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується копією довідки про підтвердження отримання кредиту від 21.02.2017 року (а.с.7). Пунктом 3.1. Договору було передбачено, що позичальник - [PERSON] за користування кредитом повинна сплачувати 60 відсотків річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.8-9). Також було складено графік розрахунків (а.с.9 зворотна сторона), який згідно п. 3.5 Договору є його невід'ємною частиною. Для забезпечення вищезазначеного кредитного договору №54 був укладений договір поруки №105 від 21.02.2017 року між КС «Довіра» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони (а.с.10), за умовами якого (п.п.2.1, 2.2. договору поруки) відповідальність Поручителя настає в тому разі, якщо Боржник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання. У разі порушення Боржником зобов'язання, Боржник і Поручитель несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. КС «Довіра» свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Однак на даний час відповідач [PERSON] не виконала свої обов'язки за договором. Згідно довідки, наданої головою правління КС «Довіра» (а.с.3) та згідно графіку розрахунків за договором №54 від 21.02.2017 року (а.с.4) заборгованість [PERSON] згідно договору №54 від 21.02.2017 року складає 8203,87 грн, з яких 5000,00 грн - основна сума кредиту, 3203,87 грн - проценти за користування кредитом. Відповідно до\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~ боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до\~ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до\~ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до\~ст.\~629\~ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, відповідачами не було подано відзивів та не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені представником позивача та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при предявленні позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір у сумі 1841,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №266 (а.с.1). Разом з тим, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зважаючи на ціну позову, що становить 8203,87 грн, при подачі позову до суду підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Тобто позивачем сплачена надмірна сума судового збору, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1762,00 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved