Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» звернувся в суд з даним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 40 461, 78 грн. В обґрунтування позову вказано, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 15 травня 2012 року укладено договір №R53113255655В, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 31 000 грн., строком користування до 15.05.2015 р. та сплатою відсотків за користування ним у розмірі 27 % річних. Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 15.05.2012 року щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, провівши заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечив проти такого розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 15 травня 2012 року укладено договір №R53113255655В, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 31 000 грн., а відповідач у свою чергу зобов'язався погасити кредит до 15.05.2015 року, сплатити за його користування проценти у розмірі 27, 0% річних. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього станом на 28.11.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 40 461, 78 грн., що складається із: - 26142, 64 грн. - суми основного боргу (неповерненої суми кредиту); - 5 012, 47 грн. - простроченої заборгованості по відсотках; - 9 146, 93 грн. - суми пені за порушення строків повернення кредиту та процентів (в розмірі 0,5% за кожен день просточення платежу); - 159, 74 грн. - 3% річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту та відсотків. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із відповідача у користь позивача слід стягнути 404, 61 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved