Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 19.12.2016 року, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ( надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.08.2006 року, станом на 30.11.2016 рік, в загальному розмірі 17571,72 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 3382,95 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 12875,83 грн., штрафів: 500 грн. фіксована частина, 812,94 грн. процентна складова; стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1378 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказав, що 22.08.2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач свої зобовязання виконував неналежним чином, в результаті чого станом на 30.11.2016 року має заборгованість в розмірі 17 571,72 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно письмової заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи, у контексті ст. 74 ЦПК України, повідомлений належним чином про, що свідчить реєстр поштового відправлення з якого вбачається отримання відповідачем 26.01.2017 року копії позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів згідно приписів ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.08.2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (п.1.1 Статуту, а.с. 18) та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки № 42000008835620, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом підписання заяви позичальника, яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між банком та відповідачем договір про надання банківських послуг. Своїм підписом [PERSON] підтвердив, що ознайомлений та погоджується із вказаними складовими укладеного договору.(а.с.7) Відповідно до пункту 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Відповідно до п. 3.2 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 6.7. Умов надання банківських послуг, власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 8.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 22.08.2006 року перед [PERSON] виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що в ході судового розгляду не спростовано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення (ч.1 ст.509 ЦК України). В порушення умов договору, вимог ст.1054 ЦК України [PERSON] зобовязання належним чином не виконував, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4-6). Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Виходячи зі ст.ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (у формі штрафу, пені), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. Так, в результаті неналежного виконання [PERSON] зобовязань станом на 30.11.2016 року виникла заборгованість за кредитом 3382,95 грн., по процентам за користування кредитом 12875,83 грн., штрафам 500 грн. фіксована частина, 812,94 грн. процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6), який суд вважає обґрунтованим, в розумінні ст. 60 ЦПК України належним та допустимим доказом, а допущення відповідачем порушення виконання кредитно-договірних зобовязань доведеним, у звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача, в силу ч.1 ст. 79, ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. (а.с.1).

Outcome: approved