Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб 19 вересня 2009 року, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`їМіністерства юстиції України, актовий запис № 2637. У шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини не підтримують з березня 2018 року, спільне господарство не ведуть, хоч і проживають разом в одній квартирі, порядок користування якою встановлений за домовленістю. Примирення між подружжям вважає неможливим, оскільки вищевказані обставини продовжуються тривалий час. Сім`я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає інтересам позивача та відповідача. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , судовий збір залишити на позивача. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року позовну заяву передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, Також зазначив, що вимоги викладені у позові сторона позивача підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань від неї, відзиву на позовну заяву в адресу суду не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, яка повідомлялась належним чином і в судове засідання не з`явилась, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 09 вересня 2009 року, зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`їМіністерства юстиції України,про що зроблено актовий запис № 2637. У шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1653. На час звернення до суду із позовом, як вказує позивач, між сторонами немає спору про поділ майна, що є спільною власністю. За домовленістю сторін, після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом із матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначено у позові, сторони не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, шлюбні відносини припинені з березня 2018 року, не зважаючи на те, що проживають в одній квартирі. Крім того, стороною позивача зазначено, що строк на примирення їм не потрібен, оскільки наміру збереження сім`ї немає. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , оскільки його збереження не відповідає інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Питання щодо залишення прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища в судовому засіданні не вирішувалось. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти такі витрати на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved