Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0099800-ССр1_02412 від 20.03.2014 року, яка станом на 02.03.2017 року складає 59 206, 13 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» та [PERSON] був укладений 20 березня 2014 року договір № 0099800-ССр1_02412 про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки та надання кредиту в межах кредитного ліміту. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 18 500 грн., позичальник зобов'язався повернути кредит в повному обсязі до 24 березня 2015 року та сплатити проценти за користування кредитом, у перший рік користування є фіксованими та складають 23,88 %, після спливу зазначеного строку процентна ставка встановлюється на рівні 30,00 % річних на покупки та 38,00 % річних за використання кредиту, окрім покупок. Відповідач підписав кредитний договір, чим підтвердив свою згоду на такі умови кредитного договору. Банк свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач порушив зобов'язання за договором, у зв'язку з чим у нього станом на 02.03.2017 року, виникла заборгованість у розмірі 59 206,13 грн. Представник позивач не з'явився в судове засідання, до суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надано. Ніяких документів, в тому числі відзиву на позов, від відповідача до суду не надходило. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 березня 2014 року між ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» та [PERSON] був укладений договір № 0099800-ССр1_02412 про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки та надання кредиту в межах кредитного ліміту. Відповідач підтвердив свою згоду на прийняття умов договору, оскільки підписав даний кредитний договір. Відповідно до п. 4 Договору № 0099800-ССр1_02412, цей договір вважається укладеним та є таким, що набрав чинності, а кредит вважається наданим з дати підписання цього договору та скріплення печаткою банку. Позивач виконав вимоги укладеного між ним та Відповідачем кредитного договору та надав Відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені. З позову вбачається, що відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань кредитного договору № 0099800-ССр1_02412 від 20.03.2014 року у відповідача [PERSON] станом на 02.03.2017 року, виникла заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить - 59 206 (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті шість) гривень 13 копійок, з яких: - 18 500 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; - 40 706,13 грн. - прострочені проценти по кредиту. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № 0099800-ССр1_02412 від 20.03.2014 року, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 1942725 від 06.03.2017 року, на зазначену суму. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved