Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь сплачене страхове відшкодування в розмірі 3971,31 грн. та суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 10.07.2014 року на Промринку 7 км площадка №5 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки Опель, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автобуса марки «Санос», номерний знак [NUMBER] власником якого є [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами не була застрахована, тому потерпіла особа звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3371,31 грн. Так як цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент ДТП, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. У звязку з викладеним представник позивача був змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.38). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву до 11 квітня 2018 року. Відповідач [PERSON] в установлений ч.7\~ст.178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву (а.с.48), а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8\~ст.178 ЦПК України. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 10.07.2014 р. гр-н [PERSON] о 10.30 год. на Промринку 7 км площадка № 5 керував автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обставину, пересік сполошну лінію розмітки, в результаті чого скоїв зіткнення з автобусом Sanos р/н 473 99 АА, під керуванням водія [PERSON], який рухався в своїй смузі праворуч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. У скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був визнаний винним відповідач по справі [PERSON], відповідно до постанови Біляївського районного суду Одеської області від 19.08.2014 року по адміністративній справі № 496/3765/14-п (а.с.5-6). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 14.07.2014 року представник потерпілої особи [PERSON] звернувся до позивача із повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.10, 26). Згідно Звіту № Д28/08/14 від 15.08.2014 року, сума матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого автобуса Sanos 415 реєстраційний номер [NUMBER], складає 3371,31 грн. (а.с.13-18), що також підтверджується ремонтною калькуляцією №Д28/08/14 від 15.08.2014 року (а.с.18-19). 10.11.2014 року позивачем було видано наказ №5828 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих - [PERSON], у розмірі 3371,31 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.27), та відповідно до платіжного доручення №1/24038 від 11.11.2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування у розмірі 3371,31 грн. (а.с.28). Також позивачем буди понесені витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілій особі в розмірі 600,00 грн., згідно платіжного доручення №8157 від 11.11.2014 року (а.с.29). Таким чином позивач виконав покладений на нього законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 19.07.2016 року на адресу відповідача було направлено лист про добровільне врегулювання спору (а.с.32). Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1 і 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 від 01.07.2004 року (з змінами та доповненнями) Моторне (транспортне) страхове бюро України, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При таких обставинах, сума сплаченого відшкодування підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved