Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого вказав, що 26.11.2015 р. на автодорозі Київ-Овруч відбулось ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], яким керуванням [PERSON], що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Постановою Вишгородського районного суду Київської області, [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована та потерпіла особа звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБ України) з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. 29.03.2016р. на підставі звіту про оцінку автомобіля, був складений наказ про виплату страхового відшкодування та 30.03.2016р., [PERSON] було виплачено 5730,68 грн. страхового відшкодування. Крім того МТСБУ понесла витрати по сплаті послуг аварійного комісара в розмірі 620,00 гривень. 21.06.2016р. на адресу [PERSON] було направлено лист про досудове врегулювання спору, однак він залишився без уваги та страхове відшкодування у добровільному порядку [PERSON] не сплатив. У звязку із чим, МТСБ України звернулось до суду із даним позовом та просить, стягнути з [PERSON] на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 5730,68 грн., витрати на залучення аварійного комісара у розмірі 620.00 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач у судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містять поштові повідомлення, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. За таких умов суд вважає за можливе винести рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України «обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі,що набрало законної чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини». 26.11.2015 р. на автомобільній дорозі Київ-Овруч відбулось ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], яким керуванням [PERSON], що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Відповідно до постанови Вишгородського районного суду Київської області, від 18.12.2015р., [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 6). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована та потерпіла особа звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБ України) з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10-11,30). Згідно зі звітом про оцінку автомобіля від 19.02.2016р., вартість відновлювальних робіт складає 7517,76 грн. (а.с. 13-28). Відповідно до наказу від 29.03.2016р. № 2421 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжного доручення № 2421рв від. 30.03.2016р., [PERSON] було виплачено суму страхового відшкодування 5730,68 грн. (а.с. 12,29). Разом із цим, МТСБ України понесла витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю [PERSON] в розмірі 620.00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4893рв від 11.03.2016р. (а.с. 29). 21.06.2016р. на адресу [PERSON] було направлено лист про досудове врегулювання спору, одна останні суму страхового відшкодування не сплатив. (а.с.31) Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.1.1 (ґ) ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 5730,68 грн., витрати на залучення аварійного комісара у розмірі 620.00 грн. що загалом становить 6350,68 грн. та у відповідності до ст. 88 ЦПК України судових витрат - у вигляді судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved