Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ») Незамай А.Д. звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що 07.10.2016 року відповідачка [PERSON] подала до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву №9931403962 від 07.10.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що дана заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становить кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також отримала примірник кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 26.06.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги №20190626, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками. Згідно п.1.2 договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - додатку №1 до договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 34 888,56 грн., з яких: 6 919,07 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 637,51 грн.- сума заборгованості за відсотками; 14 955,21 грн.- сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 11 376,77 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно п.6.2.3 договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до позивача з моменту підписання сторонами цього договору, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п.3.1 даного договору ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. На виконання п.6.6 договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст.ст.512-514,516 ЦК України на адресу відповідачки, зазначену в кредитному договорі, ТОВ «ФК «ЦФР» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Не зважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до п.6.4 даного договору, у випадку якщо з моменту переходу до позивача права вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» отримав від боржників/державної виконавчої служби будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості боржників, ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язаний перерахувати вказану суму позивачу протягом 5-ти банківських днів з моменту її отримання. Таким, чином в разі сплати відповідачкою коштів на рахунок попереднього кредитора, вони були б перераховані на рахунки позивача та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання - після відступлення ТОВ «ФК «ЦФР» позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 26.06.2019 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №9931403962 від 07.10.2016 року в сумі 34 888,56 грн., з яких: 6 919,07 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 637,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14 955,21 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 11 376,77 грн. - сума заборгованості за пенею. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №9931403962 від 07.10.2016 року року в сумі 34 888,56 грн., а також судові витрати у розмірі 2 102 грн. Представник позивача Ткаченко М.М. у судове засідання не з`явилася, однак подала письмове клопотання про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідачки не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, а також не подала відзиву на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.10.2016 року відповідачка [PERSON] подала до ТОВ «ФК «ЦФР» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву №9931403962 від 07.10.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що дана заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становить кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та нею, як позичальником, а також отримала примірник кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до заяви №9931403962 від 07.10.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» з підписом відповідачки [PERSON] , сума кредиту - 25 242 грн.; строк на який надається кредит - 24 місяці; початковий процент 4,5% від суми кредиту (810 грн.), щомісячні проценти 2,50% від суми кредиту, річні проценти 12,00% від суми боргу за договором; щоденна пеня 0,3% від загальної суми прострочення. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється на умовах, передбачених графіком платежів - шляхом сплати щомісячних платежів у розмірах передбачених графіком, граничний термін повернення кредиту та сплати процентів за користування ним - 05 жовтня 2018 року. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З долученого до справи розрахунку заборгованості видно, що станом на 26 червня 2019 року у відповідачки [PERSON] утворилась заборгованість перед фінансовою компанією в сумі 34 888,56 грн., з яких: 6 919,07 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 637,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14 955,21 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 11 376,77 грн. - сума заборгованості за пенею. Крім того, судом встановлено, що внаслідок укладеного 26.06.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР»та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору відступлення прав вимоги №20190626, ТОВ «ФК «ЦФР»відступило свої права грошової вимоги щодо заборгованостей по кредитних договорах ТОВ «ФК «ЄАПБ», внаслідок чого позивач набув статусу нового кредитора, в тому числі і по вищезазначеному кредитному договору, відповідно до якого позичальником є відповідачка [PERSON] . Частиною першою ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно частини першої та другої ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідачка [PERSON] допустила заборгованість за кредитом і сплатою відсотків, і після відступлення ТОВ «ФК «ЦФР» позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, заборгованість не погасила. Відповідно позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» вимагає від відповідачки [PERSON] повернути суму заборгованості по кредиту зі сплатою відсотків та неустойки. У зв`язку із тим, що відповідачка отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути такі кошти, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом (за основною сумою боргу) в сумі 6 919,07 грн. підлягають задоволенню. Що стосується вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення з відповідачки [PERSON] суми заборгованостей за відсотками та пенею станом на 26.06.2019 року, в сумах 1 637,51 грн., 14 955,21 грн. і 11 376,77 грн. відповідно, судом встановлено наступне. Відповідно до заяви №9931403962 від 07.10.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» з підписом відповідачки [PERSON], строк на який надається кредит - 24 місяці; граничний термін повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним - 05 жовтня 2018 року. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно частини першої ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, Верховним Судом у п.п.89-91 викладено наступні висновки. За змістом ст.526, частини першої ст.530, ст.610 та частини першої ст.612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої ст.1048 та частини першої ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи при застосуванні норм права до спірних правовідносин у відповідності до положень ч.4 ст.263 ЦПК України вищезазначені висновки, суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення відсотків та пені після 05 жовтня 2018 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у даній справі позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення відсотків та пені, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення відсотків та пені, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрутнованими. З долученого до справи розрахунку заборгованості видно, що заборгованість за відсотками, щомісячними процентами (платою за управління кредитом) та пенею станом на 05 жовтня 2018 року становить: 1 035,55 грн., 9 465,75 грн. і 7 313,06 грн. відповідно. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками, щомісячними процентами та пенею підлягають частковому задоволенню, в сумах розрахованих станом на 05 жовтня 2018 року - 1 035,55 грн., 9 465,75 грн. і 7 313,06 грн. відповідно. Таким чином, суд приходить висновку, що сума заборгованості [PERSON] по виконанню кредитного договору №9931403962 від 07.10.2016 року становить 24 733,43 грн., яка складається з наступного: 6 919,07 грн. - сума заборгованості за кредитом (основна сума боргу); 1 035,55 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9 465,75 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 7 313,06 грн. - сума заборгованості за пенею. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення відсотків і пені нарахованих після спливу визначеного договором строку кредитування суд відмовляє. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 490,11 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial