Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Представник позивача звернулась в суд з цим позовом, в якому просила ухвалити рішення про визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що складається з житлового будинку, загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 30,8 кв. м з господарчими будівлями та спорудами розташованому в [ADDRESS], який рахується за померлим [INFO] [PERSON]. Свій позов аргументувала тим, що після смерті [PERSON], який являється батьком [PERSON], залишився вищезазначений будинок з господарськими будівлями. Жмеринська районна державна нотаріальна контора відмовила позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача за довіреністю [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути у її відсутність. Представник відповідача - Браїлівської селищної ради Слободенюк Н.П. надав заяву, в якій позов визнав, справу просив розглянути у його відсутність. Суд вважає, що оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до п.11 ч. 1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємиць, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що батьком [PERSON] являється [PERSON] (а.с.8, 9), якому відповідно до дозволу № 132 виконавчого комітету Жмеринської районної Ради депутатів трудящих Вінницької області було дозволено будівництво будинку в с. Сьомаки Жмеринського району, який він і побудував (а.с.18). [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть помер [INFO] (а.с.11), після його смерті зареєстрована спадкова справа, яка на час розгляду справи чинна, заповіту він не залишав (а.с.12, 13). Померлий [PERSON] до дня своєї смерті проживав [ADDRESS], та згідно по господарської книги за ним рахується будинок по [ADDRESS], проте дані про отримання ним свідоцтв про право власності на даний житловий будинок відсутні (а.с.14-16), земельна ділянка на якій побудований будинок у приватну власність [PERSON] не передавалась, правовстановлюючі документи на неї не видавались (а.с.17); замовником технічного паспорта на будинок по [ADDRESS] значиться [PERSON] (а.с.19-22); 04.02.2014 нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.23); відповідно до технічного звіту будинок відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель (а.с.24 -57). Згідно витребуваної спадкоємці справи після смерті [PERSON] [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину (а.с.65 - 67). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved