Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить: стягнути з відповідача на користь ПрАТ СК «ПРОВІДНА» 132 364 грн. 27 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір у сумі 1 975 грн. 25 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 29 березня 2018 року між ПрАТ СК «Провідна» та Представництвом «Сіско Сістемз Менеджмент» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0668840/9069/18 забезпечений транспорт «SUZUKI VITARA» р.н. [NUMBER] . 15 липня 2018 року на а/д М-05-Київ-Одеса 100 км. 5 м. сталася ДТП за участю автомобіля марки «SUZUKI VITARA» р.н. [NUMBER] та автомобіля марки «VOLVO FH 13/480» д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль марки «SUZUKI VITARA» р.н. [NUMBER] , який був застрахований у ПрАТ СК «ПРОВІДНА», згідно Договору страхування № 06/0668840/9069/18. Факт вчинення відповідачем ДТП підтверджується постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року. Страхувальник звернувся до ПрАТ СК «ПРОВІДНА» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до страхового акту та умов Договору страхування від 29 березня 2018 року, розмір страхового відшкодування склав 230 364 грн. 27 коп., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «VOLVO FH 13/480» д.р.н. [NUMBER] , була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно полісу № АК/008566626. 13 лютого 2019 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила часткову виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ СК «ПРОВІДНА» у розмірі 98 000 грн., в межах ліміту своєї відповідальності за мінусом франшизи. За даних обставин до позивача, у порядку зворотної вимоги, перейшло право на отримання від відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, завданої внаслідок ДТП. Також від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, дана справа є малозначною та ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову становить 132 364 грн. 27 коп. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року позовну заяву ПрАТ СК «ПРОВІДНА» до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати письмовий відзив в строк 15 днів з дня вручення йому ухвали суду про відкриття провадження у справі. Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач у справі [PERSON] ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 04 січня 2020 року, що підтверджується датою та підписом у поштовому повідомленні. Від представника відповідача у справі [PERSON] - адвоката Тризни Є.М. 13 січня 2020 року до суду надійшов письмовий відзив на позов ПрАТ СК «ПРОВІДНА», з підтвердженням про направлення примірника відзиву позивачу у справі, відповідно до змісту якого, в задоволенні позову він просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача відзив мотивує тим, що зі змісту позову ПрАТ СК «ПРОВІДНА» вбачається, що факт вчинення відповідачем у справі ДТП підтверджується постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року. Однак, за даним рішенням суду, провадження по справі відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито за закінченням строків, передбачених законом для накладення адміністративного стягнення, при цьому, позивач вважає, що дана обставина не є реабілітуючою підставою та підтверджує факт вини в скоєнні ДТП. Інших доказів спричинення шкоди позивач в позові не вказує. З твердженнями позивача він не погоджується, та вважає, що відповідальність за завдану шкоду, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданій шкоді особа, яка є водієм автомобіля, чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталася ДТП. При цьому, постанова суду від 08 листопада 2018 року не містить жодного посилання на те, що дії відповідача знаходились в причинному зв`язку зі спричиненням шкоди позивачу та взагалі на встановлення його вини у вчиненні ДТП. Від представника позивача 28 січня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача не погоджується з позицією представника відповідача з приводу того, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не встановлена та він не зобов`язаний нести відповідальність за збитки, що заподіяні транспортному засобу марки «SUZUKI VITARA» р.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 15 липня 2018 року на а/д М-05-Київ-Одеса 100 км. 5 м. Представник вважає, що факт вчинення відповідачем ДТП підтверджується постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року. Даним рішенням суду дійсно закрито провадження по справі за закінченням строків, передбачених законом на накладення адміністративного стягнення, проте, закриття справи в адміністративному судочинстві не є її закриттям з реабілітуючи підстав, тобто не через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, що не доводить відсутність вини останнього у порушенні ПДР. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що власником легкового автомобіля марки «SUZUKI VITARA» р.н. [NUMBER] є «Сіско Сістемз Менеджмент Б.В.»., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Згідно договору страхування № 06/0668840/9069/18 від 29 березня 2018 року, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «SUZUKI VITARA» р.н. [NUMBER] , власником якого є «Сіско Сістемз Менеджмент Б.В.» застрахована в ПрАТ СК «ПРОВІДНА». Цивільно-правова відповідність автомобіля марки Volvo FH 13.460 д.н.з. [NUMBER] застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується копією поліса серії АК № 008566625 . Ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн., франшиза - 2 000 грн. Відомості щодо ДТП відображені в довідці Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області № 3018197402364165 від 15 липня 2018 року, про дорожньо-транспортну пригоду. Як вбачається з даної довідки, 15 липня 2018 року о 16.01 год. на а/д М-05-Київ-Одеса 100 км. 5 м. сталася ДТП за участю транспортного засобу марки Volvo FH 13.480 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «SUZUKI VITARA» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить «Сіско Сістемз Менеджмент». Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа убієнна Іншуранс груп», а водія [PERSON] - ПрАТ СК «ПРОВІДНА». В результаті ДТП автомобіль Volvo механічних пошкоджень не отримав, тоді як легковий автомобіль марки «SUZUKI VITARA» отримав механічні пошкодження передньої центральної частини. 16 липня 2018 року представництво «Сіско Сістемз Менеджмент Б.В.» звернулось до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з подією, яка має ознаки страхової, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб марки «SUZUKI VITARA». Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Дане рішення суду 18 листопада 2018 року набрало законної сили. Актами огляду транспортного засобу було встановлено наявні в легковому автомобілі марки «SUZUKI VITARA» механічні пошкодження, які утворились в результаті ДТП,що мала місце 15 липня 2018 року. Відповідно до копії розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300231767 від 06 листопада 2018 року (доплата) вартість відновлювального ремонту, який визначений на підставі рахунку станції технічного обслуговування становить 230 364 грн. 27 коп. Згідно страхових актів 1, 2, 3, 4, 5 №2300231767 від 15 серпня, 13 вересня, 18 жовтня та 06 листопада 2018 року, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті складає 100 000 грн., 60 681 грн. 04 коп., 13 467 грн. 75 коп., 52 418 грн.28 коп. та 3 797 грн. 20 коп. Відповідно до копій платіжних доручень № 0038193 від 21 серпня 2018 року, № 0038244 від 22 серпня 2018 року, № 0041816 від 18 вересня 20198 року, № 0046828 від 19 жовтня 2018 року та № 049696 від 08 листопада 2018 року, вбачається, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» сплачено Представництву «Сіско Сістемз Менеджмент Б.В.» страхове відшкодування у загальному розмірі 230 364 грн.27 коп. (100 000 грн. + 52 418 гр. 28 коп. + 60 681 грн. коп. + 13 467 грн. 75 коп. + 3 797 грн. 20 коп.) Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Тобто, обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на винуватця ДТП. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. ПрАТ СК «ПРОВІДНА» на підтвердження вини відповідача у вчиненні ДТП, що мала місце 15 липня 2018 року, та як підставу для відшкодування шкоди, долучено до матеріалів справи копію постанови Богодухівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року, що набрала законної сили 18 листопада 2018 року. Судом встановлено, що зазначеним вище рішенням суду від 08 листопада 2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. В постанові зазначено, що п. 7 ст. 247 КУпАП є імперативною нормою та не передбачає обов`язку суду визначати питання наявності чи відсутності вини особи за межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. Тобто, судом не встановлена вина [PERSON] у вчиненні ДТП, а отже, вважати, що спричинення шкоди майну знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з діями відповідача не можна. Інших доказів - висновки експертизи, спеціаліста тощо, що шкода завдана саме протиправними діями [PERSON] , позивачем не надано. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляд у цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки»,розглядаючи позови про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода,завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. На підставі викладеного, враховуючи, що позивач, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а саме не надав доказів, що підтверджують вину [PERSON] у вчиненні ДТП, що сталась 15 липня 2018 року та того факту, що відповідач є завдавачем шкоди, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача шкоди. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, тому відмовляє і у стягненні судового збору з відповідача. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Outcome: dismissed