Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Представник позивачів Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація-105 Голосіївського району» у розмірі 66489,05 грн. та на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» у розмірі 6377,66 грн., а також судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог кожного позивача. В обґрунтування позову представник позивачів вказав, що відповідачі на підставі свідоцтва про право власності від 21.10.1994 є власниками квартири [ADDRESS] , та є користувачами послуг, що надавалися/надаються позивачами. Також зазначив, що будинок [ADDRESS] з 01.05.2015 перебуває на обслуговуванні та утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», що створене на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», та до 01.05.2015 перебував на утриманні КП «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району», що утворене рішенням сесії Голосіївської районної ради м. Києва від 08.11.2007. Однак, в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, а також вимог Житлового кодексу України, відповідачі не у повному обсязі сплачують квартирну плату та плату за надані послуги, внаслідок чого мають заборгованість перед КП «Житлово-експлуатаційна організація-105 Голосіївського району» за період з 01.10.2010 по 28.02.2015 в загальному розмірі 66489,05 грн. та перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» за період з 01.03.2015 по 01.06.2018 - в сумі 6377,66 грн., а тому представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення сум заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2019, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідачі скористалися своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позивачі не надали документи, які б підтверджували наявність договірних правовідносин мід Відповідачами та Позивачами. Також Відповідачі просили застосувати позовну давність за вимогами Позивача-2 Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району». Позивачі відповідь на відзив до суду не надали. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1994, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі є користувачами комунальних послуг та доказів зворотному з боку відповідачів суду надано не було. Також встановлено, що будинок [ADDRESS] з 01.05.2015 знаходиться на утриманні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та до 01.05.2015 знаходився на утриманні КП «Житлово-експлуатаційна організація-105 Голосіївського району». Як вбачається зі Статуту Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-105 Голосіївського району», останнє утворене рішенням 11 сесії ІІ скликання Голосіївської районної ради м. Києва від 25.11.2004 року № 30/07 та на підставі рішення VII сесії Київської міської ради VI скликання від 31.03.2011 року № 102/5489 перейменовано в Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району» і передане до сфери управління Голосіївській районній в місті Києві державній адміністрації. Відповідно до п. 2.2. вищевказаного Статуту Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-105 Голосіївського району», основними напрями діяльності Підприємства є: - 2.2.1. Утримання та експлуатація житлового і нежитлового фонду на підставі замовлення; - 2.2.2. Технічне обслуговування будівель, споруд, окремих будівельних конструкцій та інженерного обладнання будинків. Як вбачається зі Статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», останнє утворене відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», перейменоване в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Відповідно до п. 2.2. вищезазначеного Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», предметом діяльності Підприємства є: - 2.2.1. Утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за Підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку; - 2.2.2. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, зі змінами та доповненнями, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Позивачі - це виконавець послуг. Згідно із п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ст. 554 ЦК України, в разі невиконання зобов`язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачами в частині позовних вимог Відповідача-2 Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району» було заявлено клопотання про застосування позовної давності до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України). Відповідно до ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Статтею 266 ЦК України, передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У відповідності до ст. 267 ЦК України, особа, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається, з наданого стороною позивачів розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачів перед: - КП «Житлово-експлуатаційна організація-105 Голосіївського району» за період з 01.10.2010 по 28.02.2015 становить 66489,05 грн., з них: сума основної заборгованості - 47467,85 грн., інфляційні нарахування - 15449,77 грн., 3% річних - 3571,43 грн.; - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» за період з 01.03.2015 по 01.06.2018 становить 6377,66 грн., з них: сума основної заборгованості - 5764,14 грн., інфляційні нарахування - 483,25 грн., 3% річних - 130,27 грн. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що позивачами доведено факт неналежного виконання зобов`язання відповідачів щодо сплати коштів за отримані житлово-комунальні послуги, разом з тим до спірних правовідносин в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2010 по 28.02.2015 слід застосувати позовну давність, враховуючи наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі 27.11.2018 звернулися до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.10.2010 по 28.02.2015 та за період з 01.03.2015 по 01.06.2018. З урахуванням того, що сплата коштів за комунальні послуги характеризується щомісячними черговими платежами, то у позивача виникає право на захист порушеного права щодо стягнення цих коштів з моменту невнесення відповідної суми у визначений строк. Таким чином, право на звернення до суду з позовом щодо стягнення заборгованості виникло з наступного дня після несплати такого платежу, тому до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2010 по 28.02.2015 слід застосувати позовну давність. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по комунальним послугам за період з 01.03.2015 по 01.06.2018, то такі вимоги підлягають до задоволення. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивачів підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в частині стягнення з Відповідачів на користь Позивача-1 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» за період з 01.03.2015 по 01.06.2018 в розмірі 6377,66 грн. Згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивачів з відповідачів підлягає солідарному стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial