Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Прокурор Вінницького району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в інтересах держави в особі: Департаменту фінансів Вінницької обласної державної адміністраці мотивуючи тим, що 13.09.2013 року приблизно о 08 год. 00 хв. [PERSON], керуючи технічно справним легковим автомобілем «ГАЗ 31029», сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись на відрізку автодороги «Вінниця-Тиврів» в с. Лука-Мелешківська по вул. Тиврівське шосе, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку, [PERSON] повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху [PERSON] повинен був урахувати дорожню обстановку та особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 210700-20», червоного кольору, номерний знак якого [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 10.1, 12.1 ПДР України. В результаті ДТП пасажир автомобіля марки «ВАЗ 210700-20», державний номер знак [NUMBER], [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи № 2012 від 24.10.2013 року, отримав тілесні ушкодження, що належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Своїми діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України, в зв'язку з чим прокуратурою району направлено до суду кримінальне провадження № 12013010100001543 від 13.09.2013 року. Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 3400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до довідки-розрахунку загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення становить 1109,30 гривень. Відповідачу направлено пропозицію прибути до Департаменту фінансів Вінницької обласної державної адміністрації для вирішення питання відшкодування збитків в добровільному порядку, однак, до цього часу вказана сума не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Прокурор Вінницького району Сопрун В.В. надав суду заяву, в якій позов підтримує, змін та доповнень не має, просить розглянути справу у його відсутність. Представник Департаменту фінансів Вінницької облдержадміністрації Дем`яник А.В. в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Просив справу розглянути у його відсутність. Представник Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги в судове засідання не з'явився будучи судом належним чином та в установленому порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судової повістки. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно довідки міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги за № 0126/632 від 23.04.2013 року, у зв'язку із вчиненням кримінального правопорушення [PERSON], тобто ДТП [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 13.09.2013 року по 19.09.2013 року (а.с.4). Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 2012 від 24.10.2013 року, [PERSON] отримав тілесні ушкодження, що належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я (а.с.5). Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 3400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами, за те, що останній 13.09.2013 року приблизно о 08 год. 00 хв. керуючи технічно справним легковим автомобілем «ГАЗ 31029», сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись на відрізку автодороги «Вінниця-Тиврів» в с. Лука-Мелешківська по вул. Тиврівське шосе, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 210700-20», червоного кольору, номерний знак якого [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів. Відповідно до вимог п.п. 1, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року під № 545, суму, витрачена на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, підлягає стягненню на користь бюджету з якого фінансується лікувальний заклад, 4у сумі фактичних витрат з винних осіб, тобто з [PERSON] Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги фінансується з місцевого бюджету Вінницької області, розпорядником коштів якого є Департамент фінансів Вінницької облдержадміністрації, тому кошти повинні стягуватись на користь зазначеного департаменту. Оскільки фінансування закладів охорони здоров'я, зокрема лікарні, здійснюється з місцевого бюджету Вінницької області, вбачається порушення державних інтересів, а тому прокурор має підстави для звернення до суду в межах його компетенції, передбаченої ст.. 121 Конституції України та ст. 36-1 ЗУ «Про прокуратуру». Встановленим в суді фактам відповідають правовідносини, що виникли із не договірних зобов'язань з підстав по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, які регулюються Цивільним кодексом України, актами цивільного законодавства України, які не суперечать положенням ЦК України та які регулюють встановлені судом відносини сторін. Дані правовідносини регулюються: - відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку від завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого; - відповідно до вимог ч.3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що майнової шкоди державі - Департаменту фінансів Вінницької облдержадміністрації завдано з вини [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з останнього 1109 грн. 30 коп. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати пов'язані з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати пов'язані з явкою до суду, витрати пов'язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. За ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Беручи до уваги повне задоволення вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved