Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] про виселення з самоправно зайнятого жилого приміщення , посилаючись на те, що відповідно рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03.12 2015 року по справі № 415/6185/15-ц квартира [ADDRESS] (Ленінського комсомолу) в м. Лисичанську визнана відумерлою та передана у власність територіальної громади в особі Лисичанської міської ради після смерті [PERSON], тобто власником даної квартири є позивач, балансоутримувачем Комунальне підприємство «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 5». Відповідач [PERSON] у вищезазначеній квартирі не зареєстрований, договір найму жилого приміщення на вищезазначену квартиру з ним не укладався, тому він незаконно займає жиле приміщення та не вважається наймачем вказаної квартири. 08.01.2016 року відповідачу було направлено припис з вимогою про добровільне виселення, але відповідач добровільно виселятися з квартири не бажає, на теперішній час проживає в спірній квартирі, про що було складено відповідний акт. Оскільки відповідач самовільно вселився в дану квартиру , без належної правової підставі, просить виселити відповідача з квартири без надання йому іншого житла. У судовому засіданні представник позивача Оліфіренко Ю.Ю. підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладеній у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Доповнила, що відповідач начебто є спадкоємцем цієї квартири. Однак не надав доказів, що він є спадкоємцем, рішення про визнання спадщини відумерлою не скасовано, набрало чинності. У судовому засіданні представник 3 особи [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити посилаючись на те, що правових підстав для визнання відповідача спадкоємцем він не надав, рішення суду про визнання спадщини відумерлою, прийняте Лисичанським міським судом від 03.12.2015 року, набрало чинності, не оскаржено та не скасоване. Ніяких дій щодо оформлення спадщини відповідачем не прийнято. Крім того, після його попередження про виселення з квартири він погодився з цим, але до теперішнього часу з квартир не виселився. Відповідача був попереджений про день і час розгулу справи, але до суду не з»явився, що свідчить про його незацікавленість у залишенні за ним спірної квартири. Вважає, що по справі зібрано достатньо підставі для задоволення позовних вимоги та виселення відповідача без надання йому іншого житла. Раніше займану ним квартиру продав. У подальшому у судовому засіданні не була присутня , подала заяву про розгляд справи без її участі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач [PERSON] є родичем померлого [PERSON], мати якого була сестрою [PERSON], документально це не підтверджено. Тричі зобов»язувався добровільно залиши спірну квартиру, але потім відмовлявся. Раніше відповідач проживав за адресою [ADDRESS], але потім цю квартиру продав. Після смерті [PERSON], самовільно вселився в спірну квартиру [ADDRESS]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що раніше в квартирі [ADDRESS] проживала [PERSON] разом з сином, [PERSON]. До них часто приходив відповідач [PERSON], примушував жінку ходити просити милостиню. Потім жінка стала вживати спиртні напої і померла. Через деякий час помер і її син, [PERSON]. У відповідача були ключі від їх квартири і після їх смерті він вселився в квартиру. Вона розмовляла з відповідачем, який їй говорив, що його викликають до суду, що дільничний давав йому гроші на проїзди до суду, чому він не з»явився, невідомо. Він продає речі з квартири, з його слів збирається їхати до Криму на заробітки. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, виданий на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом в добровільному або судовому порядку. Відповідно до ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого живого приміщення. Матеріалами справи встановлено, що відповідно відомостей адресно-довідкового підрозділу [PERSON] був прописаний за адресою [ADDRESS], знятий з реєстрації 26.07.2013 року АР Крим ( а.с.3) Із актів КП «ЛЖЕК№5» від 29.02.2016 року, 04.05.2016 року вбачається, що комісією було проведено перевірку квартири [ADDRESS], з яких встановлено, що в спірній квартирі проживає [PERSON]. Звільнити квартиру відмовився ( а.с.4,5,20). З довідки відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради від 10.05.2016 року № 2997/10-02 вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON],[PERSON], [PERSON] ( а.с.22) Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що відповідач самовільно, без належного оформлення документів на право вселення в квартиру [ADDRESS], самовільно вселився в спірну квартиру. Документів на право власності як на спадщину, на дану квартиру не надав. Його неявка у судове засіданні є доказом про відсутність належним чином оформлених документів на спірну квартиру, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 10,11,60, 212-215, 2178, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 58, 61,109, 116 ЖК УРСР, суд

Outcome: approved