Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Представник ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» - Андрієнко Ю.А. звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просила стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» грошові кошти в розмірі 23688,15 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 29.08.2014 між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АІ/0906240, відповідно до якого Позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов`язану з експлуатацією автомобіля ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] . 13.02.2015 близько 23.30 години [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи ТЗ ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ -210700-20 під керуванням [PERSON] . Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2017 [PERSON] визнано винуватим за ст. 286 ч.2 КК України та піддано покаранню у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 та постановою ВСУ від 26.06.2018 вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області залишено без змін. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 зобов`язано ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» виплати ти страхове відшкодування по даному страховому випадку в розмірі 23688,15 грн, з яких виплачено на користь [PERSON] в розмірі 9072,15 грн. та на користь [PERSON] в розмірі 14616.00 грн., які в порядку регресу підлягають стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с.38). Відповідач також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.36). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована згідно поліса № АІ/0906240 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (а.с.16). Відповідно до рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 (а.с.5-11) з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 9072,15 грн, та на користь [PERSON] , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 14616 гривень 00 копійок. Відповідно до зазначеного рішення відповідач [PERSON] 13.02.2015, у темний час доби, приблизно о 23 годині 30 хвилин, керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «ЗАЗ-VIDA», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по сухому чистому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги вул. Леніна в селі Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області із швидкістю більшою ніж 113,2 км/год, чим грубо порушував вимоги п.п.2.9. а), 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди через злочинну недбалість водія [PERSON] спричинено загибель водія автомобіля «ВАЗ-210700-20» [PERSON] , а пасажиру даного автомобіля [PERSON] , - тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2017 [PERSON] визнано винуватим за ст. 286 ч. 2 КК України та піддано покаранню у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суд від 26.06.2018 вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.03.207 та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 залишені без змін. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. На виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2019, позивачем виплачено [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в загальному розмірі 23688,15 грн, про що свідчать страховий акт № 5209 від 27.08.2019 (а.с.12), страховий акт № 10415 від 29.08.2019 (а.с.13), розрахунки суми страхового відшкодування (а.с. 14,15) та платіжні доручення № 5369 від 04.09.2019 (а.с.21) та № 848 від 27.08.2019 (а.с.22). Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати на користь [PERSON] та [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до винної особи. Крім того, відповідно до п. 38.1. ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суд, вважає, що в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують той факт, що позивач має обґрунтоване право на регресне відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23688,15 грн. до відповідача, який спричинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння та відповідно до його письмової заяви визнав позов у повному обсязі, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 960,50 гривень, а інші 50 відсотків судового збору в розмірі 960,50 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved