Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Представник позивача звернувся із вказаним позовом до Сільськогосподарського товариства з обмежаною відповідальністю «Мир», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР № 020927 виданого Кропивницькою сільською радою 11 грудня 2001 року позивач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 14,7977 га, кадастровий номер 3524082800:02:001:0816, розташованої на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. З 2011 року земельну ділянку позивачки розпочало обробляти ФГ «Олена-5», жодних договорів [PERSON] з відповідачем не укладала. На протязі 2011-2017 років, на неодноразові звернення позивачки, відповідач повідомляв що між ними укладено договір оренди земельної ділянки строком до 15 листопада 2017 року. Дочекавшись листопада місяця 2017 року [PERSON] звернулась до ФГ «Олена5» з вимогою стосовно повернення земельної ділянки. Однак, відповідачем було повідомлено, що відповідно до угоди про внесення змін до договору оренди строк оренди земельної ділянки продовжено до 15 листопада 2027 року. За таких обставин відповідач надав договір оренди земельної ділянки від 04.01.2011 року укладений між позивачкою та ФГ «Олена5», який було зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 04 увітня 2011 року за № 352408284001044 строком до 15.11.2017 року та угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 14.02.2017 року, яку зареєстровано приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], номер запису про інше речове право: 19111747 від 15.02.2017 року строком до 15.11.2027 року. Таким чином, позивач по справі довідалася про існування не тільки договору а також і угоди, лише в грудні місяці 2017 року. Ні договор, ні угода позивачкою не укладалися та не підписувалися, підпис як в договорі так і в угоді у графі «Орендодавець» вчинений не [PERSON] та їй не належить, згоду на укладання даного правочину вона не надавала та нікого не уповноважувала на укладення правочину від її імені. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що сторони не доясгли згоди стосовно істотних умов спірного правочину, а саме терміну дії Договору, тому представник позивача звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.04.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Крім того, відповідачу у справі було надано п'ятнадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач представник ФГ «Олена5» в судове засідання не зявився, відзивів на позов не подав. Вирішуючи заявлений позов, суд виходить із наступного, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.93\~Земельного кодексу\~України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди земельної ділянки укладається в письмовій формі (ст.14 ЗУ «Про оренду землі»). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). Істотні умови договору оренди визначені в ст.15\~ЗУ «Про\~оренду землі» і за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до ч.2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч.3 ст.203 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР №020927, кадастровий номер 3524082800:02:000:0258 [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 14,80 га, що розташова на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №372 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). 04 січня 2011 року між сторонами укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований 04 січня 2011 року, за № 352408284001045 (а.с.7). Згідно з угодою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 14.02.2017 року орендодавець гр. [PERSON], та орендар фермерське господарство «Олена-5» в особі голови фермерського господарства гр. [PERSON] уклали угоду про наступне: Орендодавець і орендар прийшли до згоди внести зміни до договору оренди земельної ділянки №258 площею 14,80 га за кадастровим номером 3524082800:02:001:0816, яка знаходиться на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, державна реєстрація якого проведена Управлінням Держкомзему у Новоукраїнському районі Кіровоградської області 4 квітня 2011 року за № 352408284001044, а саме: в абзаці 1 (пункт 8) розділу строк дії договору викласти в такій редакції: «Договір оренди укладається на строк починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2027 року». (а.с.8). Висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03 вересня 2018 року №3306/3307/18-27/3416/18-27, яка проведена Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що підпис у договорі оренди земельної ділянки, укладеного 04.01.2011 року між [PERSON] та ФГ «Олена-5», який зареєстровано в Кіровоградській філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 04.04.2011 року, № 352408284001044 в графі «Орендодавець підпис», виконаний не самою [PERSON], а іншою особою. Підпис в угоді про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 14.02.2017 року, яку зареєстровано приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], номер запису про інше речове право: 19111747 від 15.02.2017 року в графі «Орендодавець підпис», виконаний не самою [PERSON], а іншою особою. (а.с.63-68). Для проведення судової почеркознавчої експертизи, експертній установі було надано: матеріали цивільної справи №398/470/18, експериментальні і вільні зразки підпису і почерку [PERSON], надані позивачем. При дослідженні підписів експертом встановлені розбіжні ознаки, які є стійкі, суттєві, та у своїй сукупності достатні для категоричного висновку, що досліджувані підписи в оригіналі договору оренди землі та угодою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки виконано не [PERSON], а іншою особою. Відповідно дост.12\~ЦПКУкраїни цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 25 травня 1998 року №15, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Представник відповідача не надав належних та допустимих доказів для спростування висновку експерта, який надсилався відповідачу, а також не навели інших доводів щодо неправильності проведення експертизи та неправильності висновку судово-почеркознавчої експертизи. Враховуючи вищевикладене і оцінивши висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 03 вересня 2018 року, суд вважає, що даний висновок відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, є чітким та обґрунтованим, а тому приймає його в якості належного та допустимого доказу по даній справі. У п. 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~6\~листопада 2009\~року №9\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними» розяснено, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. Враховуючи те, що договір оренди власник земельної ділянки особисто не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав, що свідчить про відсутність волі орендодавця на її укладення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а договір оренди від 04.01.2011 року визнанню недійсним. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (а. с. 1) та витрати на проведення експертизи в сумі 4862 грн. (а. с. 60).

Outcome: approved