Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з відповідним позовом. В обґрунтування вимог зазначивши, що позивач та відповідач перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004р., який рішенням Новокаховського міського суду від 05.06.2014р. розірвано. За час перебування у шлюбі, а саме: 05.08.2011 р. відповідачем було придбано трьох кімнатну квартиру [ADDRESS], на що позивач як дружина надала згоду. В зазначені квартирі на даний час позивач з дитиною не проживає через погіршення стосунків з відповідачем. Враховуючи, що спірна квартира була придбана під час шлюбу та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, представник позивача просить суд, позов задовольнити. У судове засідання представник позивача та позивач не з'явились, подали заяви про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 р., який рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05.06.2014 р., було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] та рішенням суду у справі № 661/1787/14-ц. Згідно договору купівлі продажу квартири від 05.08.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сушко С.В., відповідач [PERSON] придбав у власність трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежного від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як вказує ст.68 цього ж кодексу розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Ця ж норма роз'яснюється і п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду. Постановою Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 60-74 СК). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. За таких підстав, оскільки з матеріалів справи підтверджено, що спірна квартира придбана сторонами під час шлюбу, тому є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON], які мають право на поділ вказаного майна, при цьому, частки дружини та чоловіка в спірній квартирі, які являються неподільними речами, є рівними.

Outcome: approved