Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Прокурор Чернівецької місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоровя Чернівецької обласної державної адміністрації в якому вказує, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.11.2015 року встановлено, що [PERSON], 18.07.2015 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «[PERSON] STI» та наближаючись до перехрестя доріг вулиць [PERSON] та Хотинської, допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїзної частини дороги із наступним зіткненням з електроопорою, внаслідок чого пасажиру [PERSON], у відповідності до висновку СМЕ № 958 від 21.08.2015, спричинено тілесні ушкодження. У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] змушена була звернутись за медичною допомогою до ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги». Потерпіла [PERSON], [INFO], знаходилася на стаціонарному лікуванні в відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії з 18.07.2015р. по 03.08.2015р., в нейрохірургічному відділенні з 03.08.2015р. по 14.08.2015 р. та загальна вартість лікування склала 26 491,24 грн. У звязку із викладеним, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Департаменту охорони здоровя Чернівецької обласної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення в сумі 26491,24 гривень. В судовому засіданні представник позивача та особи в інтересах якої подано заяву позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Із вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.11.2015 року встановлено, що [PERSON], 18.07.2015 року перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER], рухався в межах населеного пункту міста Чернівці, із перевищенням швидкості понад 60.0 км./год. допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїзної частини дороги із наступним зіткненням з електроопорою. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру [PERSON], у відповідності до висновку СМЕ № 958 від 21.08.2015, спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Як встановлено із листа ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» № 1720 від 08.10.2015 року Потерпіла [PERSON], [INFO], знаходилася на стаціонарному лікуванні в відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії з 18.07.2015р. по 03.08.2015р., в нейрохірургічному відділенні з 03.08.2015р. по 14.08.2015р, відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 8545. Хвора [PERSON], провела 16 ліжко-днів у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, зокрема вартість 1 л/дня в липні становила 1 553,48 грн., в серпні становила 1 473,66 грн. Вартість 16 л/днів становить 24 696,04 грн. В нейрохірургічному відділенні хвора провела 11 л/днів, вартість 1 л/дня становила 163,20 грн. Вартість 11 л/днів становить 1 795,20 грн. Загальна вартість лікування складає 26 491,24 грн. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 вказаної статті передбачено те, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктами 1,2,3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 15.07.1993 року передбачено, що кошти, витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого, або інших документів які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже судовий збір в розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved