Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 03.06.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6316865 на автомобіль «Mercedes», д/н [NUMBER] , згідно якого ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання здійснити відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. 27.05.2016 року в м. Запоріжжя, на вул. Ладозька, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi» , д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Mercedes» д/н [NUMBER] , [PERSON] .. У постанові зазначено, що [PERSON] самовільно залишив місце пригоди. Внаслідок даної ДТП автомобілю «Mitsubishi» , д/н [NUMBER] , були спричинені значні механічні пошкодження, а його власнику-завданий матеріальний збиток, який на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та Страхового акту № АЕ/6316865-1 від 21.09.2016 року, за вирахуванням франшизи у розмірі 1000,00 грн., був виплачений [PERSON] в розмірі 11 369 грн. 00 коп. 03.02.2017 року позивач направив на адресу відповідача Претензію про відшкодування збитків, з додатком копій необхідних документів, однак відповідач не задовольнив її на час подачі позовної заяви. В зв`язку з вищевикладеним, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11369,00 грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації, відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. г, п.38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану га обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Регрес - це право особи, яка виконувала зобов`язання іншої особи, пред`являти до останньої зворотну вимогу про відшкодування витрат. Відповідно до полісу №АЕ/6316865 від 03.06.2015 року встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6316865 на автомобіль «Mercedes», д/н [NUMBER] , згідно якого ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання здійснити відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. Судом встановлено, що 27.05.2016 року о 22 год. 25 хв. в м. Запоріжжя по вул. Ладозька біля буд. 12 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi» , д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП. На час розгляду справи постанова в адміністративній справі відповідачем не оскаржена, відповідно до ст. 82 ЦПК України обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та нічим не спростована. В результаті ДТП автомобіль «Mitsubishi», д/н [NUMBER] , отримав ряд механічних пошкоджень. Відповідно п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України № АЕ/6316865 від 03 червня 2015 року, збиток, заподіяний [PERSON] , власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer» , д/н [NUMBER] , згідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди № 130/10 від 17.10.2016 року ФОП [PERSON] , складає 12369,00 грн. Сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 1000 грн. дорівнює 11369,00 грн. Аналогічні обставини викладені у страховому акті № АЕ/6316865 за Договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на території України № АЕ/6316865 від 03.06.2015 року. Відповідно до матеріалів справи, позивачем було відшкодовано на користь потерпілої особи завдану шкоду в розмірі 11369 грн.00 коп., про що надано копію платіжного доручення № 36423 від 26.09.2016 року про перерахування суми відшкодування завданої шкоди. Вимогою про відшкодування майнової шкоди від 03 лютого 2017 року за вих. № 302-17 запропоновано відповідачу в досудовому порядку здійснити перерахування коштів в розмірі 11369,00 грн. на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Позивачем відшкодовано шкоду та здійснено виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням № 36423 від 26.09.2016 в розмірі 11369 грн.00 коп. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виплатив страхове відшкодування та на підставі ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування» отримав право вимоги (регресу)до особи, відповідальної за збитки. Відповідачем, в свою чергу, доказів про відшкодування збитків позивачу, не надано. Оцінюючи докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом його порушеного права, та задовольняє позов в повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 1762 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають відшкодуванню при повному задоволенню позовних вимог по оплаті судового збору.

Outcome: approved