Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом у якому просить зняти заборону відчуження з будинку з господарськими спорудами та побудовами [ADDRESS] , яка внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого та рухомого майна на підставі архівних відомостей, які внесені на підставі повідомлення від Чаплинського відділення Держбанку від 17 травня 1985 року. Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами по [ADDRESS] . Право власності на будинок посвідчується витягом про реєстрацію права власності № 184665999 від 15.10.2019 року. Під час реєстрації права власності виявилося, що на будинок накладено заборону, яка внесена до Реєстру на підставі архівних відомостей, які надійшли 17 травня 1985 року до Чаплинської ДНК від Чаплинського відділення Держбанку про взяття позики [PERSON] , згідно якого було накладено заборону відчуження будинку [ADDRESS] . Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження, листом від 28.12.2019 року було надано роз`яснення, що нотаріус не може зняти заборону відчуження, оскільки відсутнє повідомлення кредитора про погашення позики. Банком було лише видано довідку про відсутність кредитних договорів. 14 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, його інтереси в судовому засідання представляла адвокат Кушнеренко Т.В., яка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач АТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами по [ADDRESS] . Право власності на будинок посвідчується витягом про реєстрацію права власності № 184665999 від 15.10.2019 року. Під час реєстрації права власності виявилося, що на будинок накладено заборону, яка внесена до Реєстру на підставі архівних відомостей, які надійшли 17 травня 1985 року до Чаплинської ДНК від Чаплинського відділення Держбанку про взяття позики [PERSON] , згідно якого було накладено заборону відчуження будинку [ADDRESS] . Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження, листом від 28.12.2019 року було надано роз`яснення, що нотаріус не може зняти заборону відчуження, оскільки відсутнє повідомлення кредитора про погашення позики. Банком було лише видано довідку про відсутність кредитних договорів. Згідно довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» №11-18/70 від 02.08.2019 вбачається, що [PERSON] станом на 02.08.2019 кредитів у філі - Херсонське облуправління АТ «Ощадбанк» не має. Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії,які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 74 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі , садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону на їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири). У відповідності до вимог ст. 74 ЗУ «Про нотаріат», одержавши повідомлення банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання,звернення органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Враховуючи вищезазначене, запис про обтяження - заборона (архівний запис), який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, протиправно обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном. За таких обставин суд вважає, що наведені обставини дають підстави стверджувати, що порушуються права позивача власника майна, зокрема будинку по [ADDRESS] , а саме право на подальше розпорядження цим майном, а тому приходить до висновку про задоволення позову. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

Outcome: approved