Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Прокуратура м. Одеси звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до [PERSON], [PERSON], ТОВ «Грань», Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, та просить визнати недійсним рішення №1 загальних зборів учасників ТОВ «Грань» від 30 вересня 2013 року в частині передачі [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки нерухомого майна приміщення №101, пляж «Ленжерон», 65 в м. Одесі; зобовязати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради скасувати реєстрацію права власності на нежитлові приміщення кафе №101, розташовані на пляжі «Ланжерон», 65 в м. Одесі за [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 10 червня 2013 року видане ТРВ «Грань» на нежитлові приміщення кафе №101, розташовані на пляжі «Ланжерон», 65 в м. Одесі; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 11 жовтня 2013 року, видане на імя [PERSON] та [PERSON] на нежитлові приміщення кафе №101, розташовані на пляжі «Ланжерон», 65 в м. Одесі; привести вказані нежитлові приміщення у первісний стан шляхом знесення добудованих споруд. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «Грань» є власником 862/1000 частин нежитлових приміщень кафе розташованих на пляжі «Ланжерон», 65 в м. Одесі, площею 178, 8 кв. м. на підставі свідоцтва про право власності від 12 квітня 2010 року, та власником 138/1000 частин вказаних приміщень, площею 213, 7 кв. м. на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2010 року. В подальшому, ТОВ «Грань» здійснило реконструкцію вищевказаного обєкту шляхом збільшення площі до 1\~058, 7 кв. м. на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД 142130360555 зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області 05 лютого 2013 року. На підставі вказаної декларації 10 червня 2013 року ТОВ «Грань» отримало свідоцтво про право власності за реконструйовані нежитлові приміщення. В подальшому, рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Грань» від 30 вересня 2013 року вирішено виключити [PERSON] та [PERSON] зі складу учасників товариства, компенсувавши кожному по 45 % статутного капіталу товариства у вигляді 1/2 частини нерухомого майна - приміщення №101, пляж «Ленжерон», 65 в м. Одесі кожному. На підставі вказаного рішення [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності від 11 жовтня 2013 року серії №10712154. Прокуратура Одеської області також зазначила, що вищевказані рішення загальних зборів учасників ТОВ «Грань» від 30 вересня 2013 року, свідоцтва про право власності від 10 червня 2013 року та 11 жовтня 2013 року є незаконними, оскільки наказом Інспекції ДАБК в Одеській області №167 ОД від 20 грудня 2013 року було скасовано декларацію про готовність обєкта до експлуатації серії ОД №142130360555. Також зазначила, що Інспекцією ДАБК в Одеській області були складені відповідні приписи про усунення порушень від 14 лютого 2014 року, та постанови про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2014 року, згідно з якими було встановлено недостовірність даних внесених до декларації про готовність обєкта до експлуатації серії ОД №142130360555. На підставі ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» та наказу Генерального прокурора України №87-ш від 23 вересня 2015 року, згідно з якими було припинено діяльність міських, районних та міжрайонних прокуратур, до участі в справі в якості позивача замість Прокуратури м. Одеси вступила Прокуратура Одеської області. В судовому засіданні представник Прокуратури Одеської області та представник Одеської міської ради підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Грань» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог Прокуратури Одеської області. Інші учасники у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради до суду надійшли заперечення проти позовних вимог Прокуратури Одеської області, в яких зазначено, що згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для скасування реєстрації права власності на майно є належним чином подана заява та рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності. Оскільки з такою заявою до Управлінні ніхто не звертався, представник вважає позовні вимоги Прокуратури Одеської області необґрунтованими. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає\~задоволенню з наступних підстав. \~Відповідно до ст. ст.\~11,\~60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що ТОВ «Грань» є власником 862/1000 частин нежитлових приміщень кафе розташованих на пляжі «Ланжерон», 65 в м. Одесі, площею 178, 8 кв. м. на підставі свідоцтва про право власності від 12 квітня 2010 року, та власником 138/1000 частин вказаних приміщень, площею 213, 7 кв. м. на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2010 року. В подальшому, ТОВ «Грань» здійснило реконструкцію вищевказаного обєкту нерухомості шляхом збільшення площі до 1\~058, 7 кв. м. на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД 142130360555 зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області 05 лютого 2013 року. На підставі вказаної декларації 10 червня 2013 року ТОВ «Грань» отримало свідоцтво про право власності за реконструйовані нежитлові приміщення. Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Грань» від 30 вересня 2013 року було вирішено виключити [PERSON] та [PERSON] зі складу учасників товариства, компенсувавши кожному по 45 % статутного капіталу товариства у вигляді 1/2 частини нерухомого майна - приміщення №101, пляж «Ленжерон», 65 в м. Одесі кожному. На підставі вказаного рішення [PERSON] та [PERSON] отримали відповідне свідоцтво про право власності від 10 жовтня 2013 року серії №10712154. Також судом встановлено, що наказом Інспекції ДАБК в Одеській області №167 ОД від 20 грудня 2013 року було скасовано декларацію про готовність обєкта до експлуатації серії ОД №142130360555. Проте, в подальшому, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року вищевказаний наказ Інспекції ДАБК в Одеській області було визнано протиправним та скасовано. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року, що набрала чинності, вищевказана постанова була змінена в мотивувальній частині, а саме в частині посилань на відсутність повноважень Інспекції ДАБК в Одеській області щодо прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. В іншій частині постанова Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року була залишена без змін. Посилання позивача на те, що Інспекцією ДАБК в Одеській області були складені приписи про усунення порушень від 14 лютого 2014 року, та постанови про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2014 року, згідно з якими було встановлено недостовірність даних внесених до декларації про готовність обєкта до експлуатації серії ОД №142130360555, є також безпідставними, оскільки постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року, що набрало чинності, вищевказані постанови та приписи також були скасовані. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинному на час звернення з позовом) передбачено, що підставою представництва прокурором в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. За наявності таких підстав прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, звертатися до суду з позовами. При цьому прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах (в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави), обґрунтовує необхідність їх захисту, форму його здійснення. Частиною 2 ст. 45 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до правил, встановлених ст. ст. 15, 16, 17 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач не посилається на будь-які інші обставини. Крім того, матеріали справи не містять інших доказів того, що ТОВ «Грань» було незаконно проведено реконструкцію нежитлових приміщень кафе №101, розташованих на пляжі «Ланжерон», 65 в м. Одесі. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог Прокуратури Одеської області про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Грань», скасування свідоцтв про право власності, скасування рішення про реєстрацію та зобовязання привести нежитлові приміщення у первісний стан необхідно відмовити, оскільки декларація про готовність обєкта до експлуатації №ОД 142130360555 зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області 05 лютого 2013 року, є чинною. На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed