Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Представник ТОВ Інвест-Фінанс звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 5 960,00 грн. заборгованості за договором позики №ІF00000021 від 31.05.2016 року та 1 378,00 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що [PERSON], уклавши з ТОВ Інвест-Фінанс договір позики отримав кредитні кошти у розмірі 2 000,00 грн. строком до 30.06.2016 року включно зі сплатою відсотків на рівні 1% в день від суми позики. На підтвердження укладення договору та отримання коштів, відповідачем надано розписку про отримання коштів в розмірі 2 000,00 грн. У звязку з порушенням договірних зобов`язань, за відповідачем наявна заборгованості на загальну суму 5 960 грн. 00 коп., яку банк просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив що у нього наявна заборгованість за договором позики №ІF00000021 від 31.05.2016 року та зобовязався її погасити. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого товариство позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за вказаним договором. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 31.05.2016 року між ТОВ Інвест-Фінанс та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до вказаного договору позики(розписки) відповідач отримав у позивача грошові кошти в розмірі 2 000,00 грн. строком до 30.06.2016 року включно із процентною ставкою в розмірі 1% в день від суми позики (п.п.1.2.-1.4.) (а.с. 4, 5). На підтвердження укладення договору позики та отримання коштів, відповідачем було надано розписку, відповідно до якої він отримав кошти в позику у позивача в розмірі 2 000,00 грн. на підставі договору позики № ІF00000021 та зобовязався повернути кошти не пізніше 30.06.2016 року (а.с.19). Незважаючи на взяті на себе за договором позики зобов'язання, відповідач належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості боржника [PERSON] (а.с. 7). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 4.1. договору позики передбачено, що у разі порушення термінів повернення позики та сплати відсотків за користування позикою, позичальник зобовязується сплатити позикодавцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1 000,00 грн. Позивачем станом на 24.10.2016 року проведено розрахунок заборгованості за договором позики №ІF00000021 від 31.05.2016 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитом в розмірі 5 960 грн. 00 коп., в тому числі: основний борг 2 000 грн. 00 коп.; відсотки за користування позикою 2 960 грн. 00 коп., штраф 1 000 грн. 00 коп. (а.с. 7). Відповідач в судовому засіданні жодних заперечинь щодо проведеного позивачем розрахунку заборгованості суду не надав, визнав суму заборгованості в повному обсязі та зобовязався її сплатити. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 530, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved