Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Прокурор м. Кіровограда звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з вказаним вище позовом вказавши, що відповідно до рішення Кіровоградської міської ради № 2469 від 03.09.2009 року «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність по вул.Чорноморській», відповідачу -2 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2200,00 кв. м. по вул. Чорноморській для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і для ведення садівництва та акт визначення розміру збитків для відшкодування власникам землі та землекористувачам, повязаних з вилученням земельної ділянки. Цим же рішенням, відповідачу 2 передано у власність земельні ділянки по вул.. Чорноморській площею 1000,00 кв. м. (землі одно- та двоповерхової житлової забудови) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови та площею 1200,00 кв. м. (рілля) для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі. В обґрунтування позову прокурор вказав, що управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради 12.08.2009 року, видано висновок № 3615 по проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул. Чорноморській в м. Кіровограді. Проект землеустрою погоджено за умови внесення змін до містобудівної документації (генерального плану м. Кіровограда). Враховуючі, що вимоги висновку не виконані, на думку прокурора висновок є не чинним. Крім того, в обгрунтування позову прокурор зазначив, що Генеральним планом м. Кіровограда, що затверджений рішенням Кіровоградської міської ради № 627 від 12.09.2000 року, землі в районі вул. Чорноморської в м. Кіровограді, в тому числі спірні земельні ділянки, віднесено до території зелених насаджень загального користування. З урахуванням вказаних вище обставин, відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурор з даним позовом звернувся до суду. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав та посилаючись на викладені в позові обставини, позовні вимоги просив задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання зявилися, позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити. Заслухавши сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти. Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради № 1302 від 16.09.2008 року «Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул.. Чорноморській» громадянам міста Кіровограда дано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам місті Кіровограда у власність по вул.. Чорноморській для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та для ведення садівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі згідно до додатку. 03.09.2009 року чотирнадцятою сесією пятого скликання Кіровоградської міської ради прийнято рішення № 2469 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність по вул. Чорноморській». 05 вересня 2014 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради до прокуратури міста Кіровограда направлено листа, відповідно до якого повідомлено, що відповідно до Генерального плану м. Кіровограда, вищезазначені земельні ділянки, відносяться до території зелених насаджень загального користування. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Згідно зі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, на чотирнадцятій сесії пятого скликання Кіровоградської міської ради, при прийнятті рішення № 2469 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність по вул. Чорноморській» був присутнім прокурор, якому було відомо при прийняття вказаного рішення, а саме 03.09.2009 року. Таким чином з урахуванням заяви представника відповідача -2 про застосування у спірних правовідносинах строку позовної давності, яке також було підтримано представником відповідача -1, проти якого прокурор заперечував, суд вбачає підстави для відмови в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ст.. 16 ЦК України). Відповідно до матеріалів даної справи, з позовом до суду позивач звернулася 08.07.2015 року, тобто понад встановлений ст. 267 ЦК України строк. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Outcome: dismissed