Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 114152,77 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної угоди про надання кредиту №500822157 від 30.09.2019 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 98613,89 грн. під 32% річних, строком на 60 місяців. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 01.03.2020 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 114152,77 грн., яка складається з 95770,66 грн. - строкової заборгованості, 2843,23 грн. - простроченої заборгованості, 2627,73 грн. - строкової заборгованості по нарахованим відсоткам та комісіях, 10511,15 грн. - простроченої заборгованості по нарахованих відсотках та комісіях, 2400 грн. - штрафу. Представник позивача Мальцева А .В. у судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов, не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.09.2019 року між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] була укладена угода про надання кредиту №500822157, відповідно до якого відповідач отримав споживчий кредит «Кредит готівка» у розмірі 98613,89 грн. під 32% річних, строком на 60 міс., з кінцевим терміном повернення 01.10.2024 року. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Взяті на себе зобов`язання по договору №500822157 від 30.09.2019 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит. У порушення зазначених умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за договором №500822157 від 30.09.2019 року належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, у [PERSON] станом на 01.03.2020 року виникла заборгованість у сумі 114152,77 грн., яка складається з 95770,66 грн. - строкової заборгованості, 2843,23 грн. - простроченої заборгованості, 2627,73 грн. - строкової заборгованості по нарахованим відсоткам та комісіях, 10511,15 грн. - простроченої заборгованості по нарахованих відсотках та комісіях, 2400 грн. - штрафу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved