Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 17.05.2008 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-10021-170508, відповідно до якого позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 3000 грн. на власні потреби, на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 16.05.2010 року. Проте [PERSON] несвоєчасно виконувала зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, тому станом на 22.07.2014 року за нею рахується заборгованість по кредитному договору в сумі 4064,29 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідачки, а також стягнути з неї судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до адресної довідки, виданої Петрівським РС УДМС, відповідачка [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] (а.с.19). Згідно зі ст.74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За наявності згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.05.2008 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №002-10021-170508 та надано кредит у сумі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування Кредитом, виходячи зі ставки 0,001 відсотків в рік (а.с.5-7). Згідно п.п.1.1, 1.2 Кредитного договору позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 3000 грн. на власні потреби, на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 16.05.2010 року. У відповідності до п.2.2 вищевказаного договору моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на вказану суму, про що свідчить меморіальний ордер №20574225 від 19.05.2008 року (а.с.4). Однак [PERSON] порушила умови кредитного договору. Так, згідно з розрахунком, наданим позивачем станом на 22.07.2014 року, заборгованість за кредитним договором №002-10021-170508 від 17.05.2008 року становить 4064 гривень 29 копійок, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 2339 гривень 11 копійок; заборгованість за відсотками - 0 гривень 18 копійок; заборгованість за комісіями - 1725 гривень 00 копійок (а.с. 3). На підставі п.п.6.1,6.2 Кредитного договору позивач у випадку порушення позичальником строків сплати платежів більше ніж на 1 місяць має право вимагати від нього дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зобов'язання вважається порушеним у випадках або повного невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України). Як вбачається зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 002-10021-170508 від 17.05.2008 року в сумі 4064 гривень 29 копійки, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 509,526,527,610,625,1049 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved