Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Прокурор Ізяславського району звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] завданих кримінальним правопорушенням збитків, мотивуючи це тим, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч. 1, 358 ч. 4, 190 ч. 1 КК України та йому призначене покарання. [PERSON] засуджено за те, що в січні 2013 року, являючись випускником Плужненського професійного аграрного ліцею, будучи дитиною-сиротою та маючи право при умові працевлаштування згідно підпункту 4 пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів, а також грошову компенсацію для придбання одягу та взуття, вирішив отримати таку допомогу без працевлаштування шляхом обману та шляхом використання підробленої довідки. З метою реалізації свого умислу спрямованого на заволодіння бюджетними коштами у вигляді вищезазначених державних допомог 01 березня 2013 року [PERSON], перебуваючи на території домогосподарства [PERSON], розташованого в [ADDRESS], ввів в оману останнього та його дружину [PERSON], переконавши їх видати йому довідку про працевлаштування у КП «Поліське», директором якого є [PERSON], для чого особисто надав типовий бланк довідки про працевлаштування та самотужки повідомив свої персональні дані і відомості, без яких видача довідки була б неможливою. Надалі [PERSON], будучи необізнаною про злочинний умисел [PERSON] та переконаною ним в законності своїх дій, на прохання останнього заповнила бланк довідки шляхом рукописного внесення відомостей про те, що [PERSON] згідно наказу № 6 від 01 березня 2013 року прийнятий на посаду тракториста у КП «Поліське» з місячним окладом 1200 грн., після чого [PERSON] як директор КП «Поліське», маючи доступ до печатки підприємства, поставив свої підписи в графах «Головний бухгалтер» і «Керівник підприємства (організації, установи)» та відтиск печатки КП «Поліське», чим закінчив виготовлення довідки. Крім того, 02 березня 2013 року [PERSON], перебуваючи в приміщенні бухгалтерії Плужненського професійного аграрного ліцею за адресою м. Ізяслав Хмельницької області, вул. Шевченка, 139, продовжуючи свої дії, направлені на заволодіння бюджетними грошовими коштами шляхом обману, достовірно знаючи, що він офіційно не працевлаштований, подав до бухгалтерії завідомо неправдивий документ - довідку про працевлаштування в КП «Поліське» від 01 березня 2013 року, таким чином використавши його. На підставі поданої ним завідомо неправдивої довідки про працевлаштування та з урахуванням вимог підпункту 4 пункту 13 Постанови Кабінету міністрів України від 5 квітня 1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» бухгалтерією Плужненського професійного аграрного ліцею 29 квітня 2013 року було нараховано [PERSON] одноразову грошову допомогу в розмірі 6648 грн. та грошову компенсацію в розмірі 680 грн., які обвинувачений 07 травня 2013 року отримав в касі ПАТ «Ощадбанк», розташованому в с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, та використав на власні потреби, чим завдав державі шкоду на загальну суму 7328 грн. Прокурор Ізяславського району вказав, що під час досудового слідства [PERSON] добровільно відшкодував державі в особі Плужненського професійного аграрного ліцею 100 грн. заподіяних збитків, просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Плужненського професійного аграрного ліцею 7228 грн. завданої шкоди. Прокурор Ізяславського району Шнайдер М. А. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог Плужненського професійного аграрного ліцею в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач позов визнав і визнання позову відповідачем прийнято судом, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області справа № 675/148/14-к (провадження № 1-кп/675/27/2014) від 26 лютого 2014 року, який набрав законної сили, копія якого додана до матеріалів справи, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч. 1, 358 ч. 4, 190 ч. 1 КК України, та з урахуванням ст. 70 КК України йому призначено покарання 1 (один) рік 1 (один) місяць обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та на нього покладені обов'язки, передбачені ст. 76 КК України. [PERSON] засуджено за те, що в січні 2013 року, являючись випускником Плужненського професійного аграрного ліцею, будучи дитиною-сиротою та маючи право при умові працевлаштування згідно підпункту 4 пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів, а також грошову компенсацію для придбання одягу та взуття, вирішив отримати таку допомогу без працевлаштування шляхом обману та використання підробленої довідки. З метою реалізації свого умислу спрямованого на заволодіння бюджетними коштами у вигляді вищезазначених державних допомог 01 березня 2013 року [PERSON], перебуваючи на території домогосподарства [PERSON], розташованого в [ADDRESS], ввів в оману останнього та його дружину [PERSON], переконавши їх видати йому довідку про працевлаштування у КП «Поліське», директором якого є [PERSON], для чого особисто надав типовий бланк довідки про працевлаштування та самотужки повідомив свої персональні дані і відомості, без яких видача довідки була б неможливою. Надалі [PERSON], будучи необізнаною про злочинний умисел [PERSON] та переконаною ним в законності своїх дій, на прохання останнього заповнила бланк довідки шляхом рукописного внесення відомостей про те, що [PERSON] згідно наказу № 6 від 01 березня 2013 року прийнятий на посаду тракториста у КП «Поліське» з місячним окладом 1200 грн., після чого [PERSON] як директор КП «Поліське», маючи доступ до печатки підприємства, поставив свої підписи в графах «Головний бухгалтер» і «Керівник підприємства (організації, установи)» та відтиск печатки КП «Поліське», чим закінчив виготовлення довідки. Крім того, 02 березня 2013 року [PERSON], перебуваючи в приміщенні бухгалтерії Плужненського професійного аграрного ліцею за адресою м. Ізяслав Хмельницької області, вул. Шевченка, 139, продовжуючи свої дії, направлені на заволодіння бюджетними грошовими коштами шляхом обману, достовірно знаючи, що він офіційно не працевлаштований, подав до бухгалтерії завідомо неправдивий документ - довідку про працевлаштування в КП «Поліське» від 01 березня 2013 року, таким чином використавши його. На підставі поданої ним завідомо неправдивої довідки про працевлаштування та з урахуванням вимог підпункту 4 пункту 13 Постанови Кабінету міністрів України від 5 квітня 1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» бухгалтерією Плужненського професійного аграрного ліцею 29 квітня 2013 року було нараховано [PERSON] одноразову грошову допомогу в розмірі 6648 грн. та грошову компенсацію в розмірі 680 грн., які обвинувачений 07 травня 2013 року отримав в касі ПАТ «Ощадбанк», розташованому в с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, та використав на власні потреби, чим завдав державі шкоду на загальну суму 7328 грн. В ході досудового слідства [PERSON] добровільно відшкодував державі в особі Плужненського професійного аграрного ліцею 100 грн. заподіяних збитків, що підтверджується відповідною квитанцією, копія якої додана до матеріалів справи. Решта сума завданої шкоди на момент розгляду справи не відшкодована, що підтверджується поясненнями самого [PERSON] За таких обставин суд вважає, що позивач правомірно вимагає від відповідача відшкодування розміру заподіяної злочином шкоди. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved