Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Прокурор, діючи в інтересах держави, звернуся до суду з позовом, яким просить визнати недійсним виданий відповідачеві державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000га, розташовану у [ADDRESS], серії ЯИ №011254, виданий Головним управлінням Держкомзему у м. Севастополі та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010988301638; витребувати на користь держави в особі Севастопольської міської ради з незаконного володіння відповідача зазначену земельну ділянку, кадастровий номер 8536300000:58:002:0073. Вимоги мотивовані тим, що на підставі розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації від 06.02.2009 року за №80-р відповідачу було видано державний акт на спірну земельну ділянку, проте, зазначеним розпорядженням адміністрація вийшла за межі своїх повноважень, оскільки правом розпорядження спірною земельною ділянкою наділена Севастопольська міська рада, та зазначене розпорядження скасовано за протестом прокурора, внаслідок чого підстав для видачі державного акту немає, та як наслідок цього, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню. У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позовній заяві, а представник відповідача заперечувала проти позову, мотивуючи його безпідставністю. Інші сторони представників до суду не направили, проте, наявні матеріали справи про права і взаємостосунки сторін суд визнає достатніми, щоб розглянути справу без участі представників цих сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 цього Кодексу. Як вбачається зі змісту ст.ст.81, 116, 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають безоплатно право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Уповноважена установа розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Розпорядженням СМДА №80-р від 06.02.2009 року Обслуговуючому кооперативу «Дачне-будівельне товариство «Сиріус» затверджені матеріалу вибору земельної ділянки та наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва у складі кварталу індивідуальної дачної забудови, що розташована за межами населених пунктів за адресою: [ADDRESS], згідно з додатком. Розпорядженням СМДА №657-р від 02.08.2009 року Обслуговуючому кооперативу «Дачне-будівельне товариство «Сиріус» затверджений проект землеустрою з відведення земельних ділянок площею 4,6706 га для передачі у власність громадянам (згідно з додатком) для індивідуального дачного будівництва за адресою: [ADDRESS]; громадянам України - членам Обслуговуючого кооперативу «Дачне-будівельне товариство «Сиріус» передана у власність земельна ділянка загальною площею 4,6706 га для індивідуального дачного будівництва, з віднесенням цих земель до категорії земель рекреаційного призначення. На підставі розпорядження СМДА №657-р від 02.08.2009 року відповідачу Головним управлінням Держкомзему у м. Севастополі видано держаний акт серії ЯИ №011254 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000га, розташовану у [ADDRESS], кадастровий номер 8536300000:58:002:0073 з цільовим призначенням для індивідуального будівництва, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010988301638. Як вбачається з п. 3.2 даного розпорядження громадян-членів ОК «ДБК «Сиріус» зобов'язано виконати роботи щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та підготовки технічної документації із їх землеустрою. Таким чином, рішення про надання земельних ділянок відповідачеві було прийнято до розроблення технічної документації з землеустрою та без її затвердження уповноваженим органом. Розпорядження та додаток до нього не містять відомостей про площу земельних ділянок, які надаються відповідачеві, який, крім того, особисто з клопотанням про передачу йому спірної земельної ділянки у власність не звертався, з чого слід зробити висновок, що набуття відповідачем права власності на спірну земельну ділянку не відповідає вимогам ст.ст.116, 118 ЗК України. Відповідно до п.12 Перехідних положень ЗК України, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Щодо органу, уповноваженого на розпорядження землями державної і комунальної власності у місті Севастополі, загальновідомим є факт щодо не розмежування земель державної і комунальної власності міста Севастополя на час видання зазначених розпоряджень СМДА і до теперішнього часу. Між тим, згідно з рішенням виконавчого комітету Севастопольської міської ради депутатів трудящих № 3/93 від 08 лютого 1977 року «Про межі районів м.Севастополя», Генеральним планом міста Севастополя, затвердженого рішенням Севастопольської міської Ради від 13 грудня 2005 року №4114 земельна ділянка, передана у власність відповідачеві знаходяться в [ADDRESS], крім того, в оскаржуваному державному акті на право власності на земельну ділянку зазначена її адреса як [ADDRESS]. Наведене свідчить про те, що земельна ділянка, передана у власність відповідачеві розпорядженням СМДА, за територіальним принципом не перебуває в юрисдикції СМДА, отримання відповідачем спірної земельної ділянки було проведено з порушенням вимог земельного законодавства, правова підстава для набуття права власності на земельну ділянку відповідачем відсутня, внаслідок чого позовні вимоги про визнання недійсним спірного державного акту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як вбачається з повідомлення директора Державного підприємства «Севастопольське досвідне лісомисливське господарство» від 27.06.2013 року вих.№400 та наданого планшету №3 лісовпорядкування 1999 року, земельна ділянка, яка була надана у власність членам обслуговуючого кооперативу «Дачно-будівельне товариство «Сиріус» входить до складу земель лісового фонду та знаходиться в користуванні підприємства (Орлинівське лісництво, квартал 16, виділ 22) на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які, відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЛК України підтверджують право користування на раніше надані землі. Відповідно до ч.5 ст.116, ч.1 ст.149 ЗК України надання громадянам земельних ділянок, що перебувають у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення їх у порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, способами визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення, а за ст.387 того ж Кодексу, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Оскільки спірна земельні ділянка перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Севастопольське досвідне лісомисливське господарство», у задоволенні вимог про її витребування від відповідача на користь Севастопольської міської ради слід відмовити. Судові витрати у вигляді судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 243грн. 60коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial