Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 05.05.2004р. № 28, складений Краснопавлівською селищною радою Лозівського району Харківської області), [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 21.04.2010 року №26, складений Краснопавлівською селищною радою Лозівського району Харківської області), [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 02.07.2007 року №32, складений Краснопавлівською селищною радою Лозівського району Харківської області), [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 13.05.2013 року №27 складений Краснопавлівською селищною радою Лозівського району Харківської області), а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх її доходів (заробітку), до досягнення дітьми віку повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії. Представник позивача Служби у справах дітей як представника органу опіки та піклування Лозівської районної державної адміністрації Харківської областіЛитвинова В.В. в судове засіданні просила на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, з наведених в позові підстав. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні отримала копію позовної заяви з доданими документами та просила час для ознайомлення та підготовки відзиву на позов. В основне судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності, відзив на позовну заяву з посиланням на докази, до суду не надала. Представник третьої особи виконавчого комітету Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області Лукошко С.І. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7,9,10,23,25,28,31). Відповідач виховує дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] як одинока матір. Батько малолітньої [PERSON] помер. Згідно характеристики Краснопавлівської селищної ради від 20.02.2019 року, [PERSON] не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, зловживає алкогольними напоями, неналежно виконує свої батьківські обов`язки (а.с.11). Доход сім`ї складає державна допомога при народженні дитини (доньки [PERSON] ) в розмірі 1485 грн., а також пенсія по втраті годувальника в розмірі 452 грн. (а.с.12,14). Під час обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] було встановлено, що у квартирі брудно, відповідач зловживає алкогольними напоями, взаємовідносини між матір`ю та старшою донькою [PERSON] складні, немає взаєморозуміння, що підтверджується актами від 10.09.2018 року, 12.09.2018 року (а.с.12,13). Неповнолітня [PERSON] навчається в 9-В класі Краснопавлівського ліцею Лозівської районної ради Харківської області, де зарекомендувала себе як недисциплінована, не зібрана і неуважна учениця, не виявляє зацікавленості до навчання, потребує постійного контролю, схильна до пропусків уроків та до протиправної поведінки. Мати дитини не відвідує батьківські збори, з`являлася до школи лише за не однократною вимогою класного керівника (а.с.24). Малолітній [PERSON] навчається в 6-А класі Краснопавлівського ліцею Лозівської районної ради Харківської області, навчальний заклад відвідує не систематично, не завжди має належний зовнішній вигляд, шкільним приладдям забезпечений частково. Мати не підтримує постійного зв`язку зі школою та класним керівником, батьківські збори не відвідує, щоденних сина не перевіряє по декілька місяців (а.с.30). Малолітній [PERSON] навчається в 2-В класі Краснопавлівського ліцею Лозівської районної ради Харківської області, навчальний заклад відвідує не систематично, інколи пропускає навчальні заняття без поважної причини, шкільним приладдям забезпечений частково. Верхній одяг у дитини не відповідає погодним умовам. Мати не підтримує постійного зв`язку зі школою та класним керівником, батьківські збори відвідує не систематично, щоденних сина не перевіряє по декілька місяців (а.с.27). Малолітня [PERSON] є вихованкою групи № 4 Комунального закладу «Краснопавлівський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Оленка» Лозівської районної ради Харківської області, який відвідує не регулярно, мати допускає пропуски доньки без поважних причин. Останній день відвідування - 30.05.2018 року, з того дня і до сьогодні дитина в садочку відсутня. [PERSON] за 2017-2018 рік приходила за дитиною до дитячого садочка лише два рази, зацікавленості в навчальних досягненнях доньки не виявляє, хоча дівчинка є вихованкою старшої групи, де основною діяльністю є підготовка до навчання в школі. Батьківські збори, свята, інші заходи мати не відвідувала, кожного разу знаходилися причини, телефонні дзвінки ігнорувала і ігнорує до сьогодні уникає спілкування з вихователем (а.с.32). 12.07.2018 року діти відповідача [PERSON] за клопотання Краснопавлівської селищної ради, як органу опіки та піклування, були влаштовані до Лозівської міської лікарні за соціальними показниками, оскільки мати дітей перебувала у стані алкогольного сп`яніння та не здатна була піклуватися про дітей. Проведена робота позитивного результату не дала. Матір продовжувала зловживати алкогольними напоями, розпивали алкоголь з приятелями в квартирі, де знаходилися діти. Постійно ухилялася від виконання батьківські обов`язків по забезпеченню необхідних умов для життя дітей (а.с.21,22). [PERSON] було офіційно попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Неодноразово проводилися бесіди щодо застосування суворішої відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Питання неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] розглядалося на засіданні громадської ради Краснопавлівської селищної ради Лозівського району 12.04.2018 року, де було вирішено взяти сім`ю як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах у зав`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків (а.с.19-20). [PERSON] протягом 2018 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, за ч.2 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, вчинене повторно, за ст.173-2 ч.1 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї відносно неповнолітньої [PERSON] , а також за ст.178 КУпАП, що підтверджується інформацією Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 12.03.2019 року (а.с.35). Згідно з інформацією Лозівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Лозівської райдержадміністрації від 26.02.2019 року №82, сім`я [PERSON] перебуває на обліку центру як така, що опинилась у складних життєвих обставинах у зв`язку зі схильністю матері до зловживання алкогольними напоями та неналежним виконанням батьківських обов`язків, з березня 2018 року по жовтень 2018 року сім`я перебувала під соціальним супроводом. Вжиті заходи не надали позитивного результату, оскільки відповідач не виконувала умови договору, в тому числі вона відмовилась від запропонованого їй лікування у лікаря-нарколога, так як не визнає цієї проблеми. Діти брудні, часто без поважних причин мають пропуски навчальних занять. Кризова ситуація у поведінці доньки [PERSON] , вона постійно відсутня в школі та дуже конфліктує з матір`ю, словесні сварки переходять у бійки. Виховний потенціал у [PERSON] низький, вона не являється авторитетом для власних дітей (а.с.15). З висновку виконавчого комітету Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що остання не виконує свої батьківські обов`язки належним чином, не забезпечує необхідними умовами проживання, навчання, вихованням дітей, не інтересується їх життям, здоров`ям, розвитком, матеріально не забезпечує, не дбає про їх духовний стан, перебуває на обліку як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах, між дочкою [PERSON] та матір`ю дуже складні взаємовідносини, немає взаємного порозуміння. [PERSON] не працює, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває, проживає на випадкові заробітки, одержує з пенсійного фонду пенсію по втраті годувальника на дочку [PERSON] , батько якої, [PERSON] , помер. Неповнолітню дочку [PERSON] та малолітніх синів [PERSON] і [PERSON] виховує як одинока мати. Діючи в інтересах неповнолітньої дочки та трьох малолітніх дітей, враховуючи вищезазначене, виконавчий комітет вважає доцільним звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] та трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.16-17). З висновку Служби у справах дітей як представника органу опіки та піклування Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що остання не працює, зловживає алкогольними напоями, не створює належних умов для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей, не займається належним чином їх вихованням. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку Лозівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку зі схильністю матері до зловживання алкогольними напоями та неналежним виконанням нею батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З метою подолання або мінімізації складних життєвих обставин [PERSON] було запропоновано послугу соціального супроводу, на що вона погодилася та підписала відповідний договір. Супровід здійснювався з березня по жовтень 2018 року. [PERSON] не визнає своїх проблем та відмовляється від співпраці із співробітниками центру. В межах супроводу їй неодноразово пропонувалась допомога у лікуванні від алкогольної залежності, але вона не вважає себе такою, що зловживає алкогольними напоями, від лікування відмовляється. З [PERSON] проводились профілактичні бесіди про необхідність належним чином виконувати батьківські обов`язки, надавались консультації щодо можливості оформити державну соціальну допомогу, але жінка документи не зібрала, допомогу не оформила, у зв`язку з чим діти практично позбавлені матеріального забезпечення. З [PERSON] систематично проводились бесіди з приводу недопущення зловживання алкогольними напоями та необхідність зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків. Проведена робота результатів не дала: [PERSON] на зауваження не реагує, продовжує періодично зловживати алкогольними напоями, не змінила свій спосіб життя, ставлення до виконання батьківських обов`язків. Наведені вище факти свідчать, що громадянка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Питання стану виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Лозівської районної державної адміністрації 30 січня 2019 року. [PERSON] на засідання комісії не з`явилася, хоча її було повідомлено належним чином. 27 лютого 2019 року на комісії розглядалося питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. На дане засідання вона знову не з`явилася. Цим [PERSON] виявила байдужість до подальшої долі дітей. Членами комісії було прийнято одноголосне рішення про необхідність звернення до суду з питання позбавлення її батьківських прав і стягнення аліментів на утримання дітей. Діючи в інтересах дітей, враховуючи вищезазначене, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на їх утримання (а.с.33-34). Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу №6, принципу №7 абз.2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією №1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] та трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд зазначає, що відповідно до ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved