Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] 02.04.2012 р. було укладено Кредитний договір № 50003735 відповідно до якого Позивач зобовязався надати Відповідачу кредит у сумі 161 604,00 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 20 100,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1 798 куб. см., рік випуску 2012, а Відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу [PERSON] у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання [PERSON] та інші платежі відповідно до умов Договору. Однак , відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за вказаним договором, а тому за нею утворилася заборгованість, у звязку з чим представник позивача був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, про що свідчать матеріали справи. Заяв від відповідача до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] 02.04.2012 р. було укладено Кредитний договір № 50003735 відповідно до якого Позивач зобовязався надати Відповідачу кредит у сумі 161 604,00 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 20 100,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1 798 куб. см., рік випуску 2012, а Відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу [PERSON] у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання [PERSON] та інші платежі відповідно до умов Договору. Відповідно до положень п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невідємну частину Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті Відповідачем у повернення [PERSON] та [PERSON] кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення Договору у Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Договору. У подальшому Відповідач зобовязався сплачувати платежі у повернення [PERSON] та [PERSON] кредиту відповідно до виставлених Позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у Договорі (ПАТ «[PERSON] [PERSON]»). Згідно з п. 1.4.2, 2.4, 2.5 Умов кредитування, повернення [PERSON]/[PERSON] кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого Позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту. Згідно п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобовязання Відповідача за цим Договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного Сторонами Договору застави автомобіля від 03.04.2012 р., за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором Відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Passat, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1 798 куб. см., рік випуску 2012, реєстраційний номер АХ 8638СО, заставною вартістю 269\~340,00 грн. Відповідно до п. 3.2.1. Умов кредитування у випадку порушення Відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення [PERSON] та/або [PERSON] кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати за користування [PERSON] на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць Позивач має право визнати термін повернення [PERSON] таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Договору. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. із змінами і доповненнями», зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1. ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В п. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Однак, з лютого 2014 року Відповідач почав порушувати свої зобовязання за Договором щодо сплати щомісячних платежів. Згідно із умовами Договору, а саме п. 3.3. Відповідач зобовязаний повернути Позивачеві у повному обсязі Суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Відповідачем розраховується Позивачем і вказується у повідомленні Позивача) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Відповідачем (для фізичних осіб) та протягом 5 (пяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Відповідачем (для фізичних-осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. У звязку з систематичним невиконанням умов Договору, 17.06.2014 р. Позивачем Відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50003735 з вимогою повернути суму [PERSON] та сплатити заборгованість за Кредитним договором. Вимога Відповідачем отримана не була, про що свідчить конверт, в якому містилася Вимога, який повернувся на адресу Позивача із відміткою УДППЗ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання». З огляду на те, що Вимога не була одержана Відповідачем, а конверт повернувся із відміткою УДППЗ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання», терміном повернення суми [PERSON] є «17» липня 2014 року. Проте у зазначений строк сума кредиту, що залишилась неповернутою за Договором Відповідачем сплачено не було. Факт наявності простроченої заборгованості Відповідача, що стало підставою для надсилання Вимоги, а також факт належного повідомлення Відповідача про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 р. по справі № 642/9677/15-ц, яке набрало законної сили 05.02.2016 р. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про Судоустрій та і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Проте, у зазначений у Вимозі строк Відповідач не повернув суму [PERSON] та не сплатив заборгованість. У звязку з невиконанням умов Договору Відповідачем, Позивач був вимушений скористатися своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства почати процедуру звернення стягнення на Предмет застави у примусовому порядку та процесу повернення заборгованості за Договором Відповідачем. В ході здійснення даного виконавчого провадження, за сприяння спеціалізованих організацій, на Предмет застави було звернуто стягнення та 21.05.2015 р. на рахунок Позивача було перераховано 259 338,99 грн. Однак, станом на 02.10.2015 р., із врахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума [PERSON] за Договором, яка підлягає поверненню, становила еквівалент 2 499,64 доларів США. У звязку з цим Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості та збитків за Кредитним договором № 50003735 від 02.04.2012 р. (справа № 642/9677/15-ц). Позивач в межах розгляду справи просив стягнути з [PERSON] з поміж іншого: - суму [PERSON] за Договором, яка становила еквівалент в гривні 2 499,64 доларів США. та станом на дату підготовки позовної заяви по справі № 642/9677/15-ц становила 56\~466, 87 грн. - проценти за користування кредитними коштами (сумою [PERSON] за Договором, яка підлягала поверненню) за період з 22.05.2015 р. по 26.10.2015 у розмірі 2\~106, 53 грн. За результатами розгляду справи № 642/9677/15-ц Ленінським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення від 15.01.2016 р., відповідно до якого позовну заяву ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків було задоволено частково. Зокрема Ленінський районний суд м. Харкова, ухвалив стягнути з [PERSON] з поміж іншого: - суму [PERSON] за Договором, яка становила еквівалент в гривні 2 499,64 доларів США. та станом на дату підготовки позовної заяви по справі № 642/9677/15-ц (27.10.2015 р.) становила 56 466, 87 грн. - проценти за користування кредитними коштами (сумою [PERSON] за Договором, яка підлягала поверненню) за період з 22.05.2015 р. по 26.10.2015 р. у розмірі 2\~106, 53 грн. Позивач зазначає, що з дня набрання законної сили рішенням по справі № 642/9677/15-ц (05.02.2016 р.) по даний час рішення суду не виконане, кошти у погашення заборгованості за Кредитним договором Відповідачем не сплачувались. Отже, Позивач має право на відшкодування Відповідачем відсотків за користування кредитними коштами (сумою [PERSON] за Договором, яка підлягала поверненню) за період з 27.10.2015 р. по 12.05.2017 р., що розраховується наступним чином: Станом на момент написання цієї позовної заяви, сума [PERSON] за Договором, яка підлягала поверненню становить еквівалент у гривнях 2 499,64 доларів США. Відповідно до ч. 1. ст. 1056-1 ЦКУ процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Так, укладаючи кредитний договір Сторони визначили грошовий еквівалент зобовязання в доларах США. На виконання умов Кредитного договору Позивач надав Відповідачу суму [PERSON] у розмірі еквіваленту 20\~100, 00 доларів США в українських гривнях. Згідно з п. 1.3. Договору Сторони погодили, що кошти у повернення [PERSON] відображають справедливу вартість [PERSON] та [PERSON] кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання Позивачем очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено Сторонами у Кредитному договорі. Відповідно до п. 1.2. Договору Відповідач зобовязувався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу [PERSON] та [PERSON] кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання [PERSON], а також інші платежі відповідно до умов Договору. Згідно з п. 1.3.1. Договору Відповідач сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених Позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, назву якого зазначено у Кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених нижче особливостей. Позитивне або відємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка, та обмінного курсу за безготівковими операціями, станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього Кредитного договору. Так, неповернута сума кредиту становить еквівалент 2 499,64 доларів США, що станом на дату подачі даної позовної заяви - 66 165, 47 грн 66 165, 47 56 466, 87 = 9 698, 60 грн. дана сума грошових коштів є коригуванням суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1056 ЦКУ, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Згідно із умовами Кредитного договору, процентна ставка становить 8, 5 %. Виходячи з того, що сума [PERSON], яка залишається неповернутою становить 66 165, 47 грн., кількість днів прострочення сплати суми [PERSON] становить 564 дні (з 27.10.2015 р. по 12.05.2017 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 66 165, 47 *8,5%*564/360 = 8\~811, 04 грн. Отже, станом на момент підготовки цієї позовної заяви (12.05.2017 р.) плата за користування [PERSON] із врахуванням коригування суми процентів становить 18 509, 64 грн. Згідно із ч. 2. ст. 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому, три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦКУ за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки рішення рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 р. по справі № 642/9677/15-ц, яке набрало законної сили 05.02.2016 р., не виконане, заборгованість Відповідачем не погашена , то період нарахування 3% річних буде з 06.02.2016 р. по 12.05.2017 року. Загальна сума 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання Відповідачем грошових зобовязань за цим Договором, складає 2\~512, 48 грн Оскільки рішення рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 р. по справі № 642/9677/15-ц, яке набрало законної сили 05.02.2016 р., не виконане, заборгованість Відповідачем не погашена, то період нарахування інфляційних втрат буде з 06.02.2016 р. по 12.05.2017 року. Загальна сума втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання Відповідачем грошових зобовязань за цим Договором складає 11\~115, 80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, але не виключно, належать\~витрати на правову допомогу . Відповідно до ч. 1 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката\~або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно пп. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справа» від 17.10.2014 р. № 10 (далі за текстом \~«Постанова»),\~ при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом\~або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору\~(ст.ст. 12, 42,\~56\~ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у\~п. 2\~ч. 3 ст. 79,\~ст.ст. 84,\~88,\~89\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Оскільки, як вже зазначалося, Відповідач добровільно заборгованість не погасив, то Позивач змушений був звернутися за правовою допомогою до ТОВ «Юридична фірма Вернер» для надання послуг по юридичному консультуванню, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях по розгляду справи. Таким чином, Відповідач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджуються угодами про надання правової допомоги, наявними у матеріалах справи. \~Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено . Таким чином, з огляду на вищенаведене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, що складається з плати за користування [PERSON] за період з 27.10.2015 р. по 12.05.2017 р., 3% річних та інфляційних втрат, складає 32 137, 92 грн.

Outcome: approved