Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме просить суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 23345,09 гривень за кредитним договором б/н від 17.01.2007 року, та витрати по сплаті судового збору у сумі 233,45 гривень. Представник позивача Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» - у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без участі представника позивача. Представник відповідачки [PERSON] у судове засідання не з'явився, надала на адресу суду заяву, згідно якої просила відмовити в задоволенні позовних вимог, через сплив строку позовної давності, посилаючись на норми цивільно-процесуального законодавства. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного договору № б/н від 17.01.2007 року відповідачка [PERSON] 17.01.2007 року отримала кредит у розмірі 1545,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору Договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованності здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальиник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованності за Кредитом, яка складається із заборгованності за Кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно Умов. \~ До відношень, встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України\~(ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~\~\~\~\~\~ Статтею 257 ЦК України, визначено що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~\~\~\~\~\~ Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) -п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною п'ятою\~статті 261 ЦК України\~передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до\~статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, також представник відповідачки [PERSON] надала на адресу суду заяву, в якій просить у позові відмовити, в зв'язку із спливом строку позовної давності. Так, з матеріалів даної справи вбачається, що позивачем було подано до суду позов 23.10.2013 року, а кредитний договір між сторонами укладено 17.01.2007\~\~року, з кінцевим терміном погашення заборгованості на строк дії картки, тобто строком до 17.01.2008 року. Вказані обставини свідчать про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» було відомо про наявність кредитної заборгованості у відповідача, однак, як вбачається з матеріалів справи, до 23.10.2013 року, позивачем не було вжито заходів щодо погашення заборгованості по кредиту відповідачем. Також, у своїй позовній заяві позивач не ставив питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначає. Згідно\~ ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України\~сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що з урахуванням положення пункту 7 частини тринадцятої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. За таких обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed