Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Представник позивача, звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що земельна ділянка, площею 0,1518 га, кадастровий номер: [NUMBER] в с. Корнич, Коломийського району, Івано-Франківської області, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд знаходилася у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], про що 20 грудня 2016 року було складено відповідний актовий запис за № 12. Спадкоємцем за законом на спадщину був [PERSON], про що йому 14 березня 2005 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. [NUMBER] померла [PERSON], про що 18 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 12. Спадкоємцем за законом на спадщину був позивач [PERSON], про що йому 17 травня 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. [NUMBER] помер [PERSON], про що 05 липня 2016 року складено відповідний актовий запис № 19. Спадкоємцем за законом на спадщину був позивач [PERSON], про що йому 23 травня 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М., але у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку відсутні відомості про частки, які належали співвласникам. Просить суд визначити частку [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,1518 га, яка знаходиться в с. Корнич, Коломийського району, Івано-Франівської області в розмірі по 1/3 частини кожному відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13 травня 2008 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 05 січня 2005 року на підставі рішення від 20 жовтня 2004 року № 78 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належав по 1/3 частині житловий [ADDRESS]. 13 липня 2007 року Корницькою сільською радою винесено рішення яким [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,1518 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель в с. Корнич, Коломийського району, Івано-Франківської області. На виконання вищевказаного рішення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER]. В Державному акті на право власності на земельну ділянку частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не було визначено. [INFO] померла [PERSON], про що 20 грудня 2016 року було складено відповідний актовий запис за № 12 (а.с. 9). Спадкоємцем за законом на спадщину був [PERSON], про що йому 14 березня 2005 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчене нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Петрук О.Л. та зареєстроване в реєстрі за [NUMBER] на 1/3 частини житлового [ADDRESS] (а.с.11). [NUMBER] померла [PERSON], про що 18 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 12 (а.с.8). Спадкоємцем за законом на спадщину був позивач [PERSON], про що йому 17 травня 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчене приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М. та зареєстроване в реєстрі за [NUMBER] на 1/3 частини житлового [ADDRESS] (а.с.12). [NUMBER] помер [PERSON], про що [NUMBER] складено відповідний актовий запис № 19 (а.с.10). Спадкоємцем за законом на спадщину був позивач [PERSON], про що йому 23 травня 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчене приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М. та зареєстроване в реєстрі за [NUMBER] на 2/3 частини житлового [ADDRESS] (а.с.13). Позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М. з метою оформлення спадщини , однак отримав відмову, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку відсутні відомості про частки, які належали співвласникам, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 20). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч.ч. 4 та 5 ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі наведеного та ст.ст.317,319,392,1220,1223,1225,1226,1268 ЦК України, ст.86,89 Земельного кодексу України,

Outcome: approved