Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, та позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка працює в АТ «СМНВО». Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату. Відповідно до ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі за період з 01.01.2018 р. по 31.10.2019 р. становить 33327,80 грн. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2018 р. по 31.10.2019 р. в розмірі 33327,80 грн. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки надав суду письмові заяви в яких позовні вимоги підтримав та просить справу розглядати без його участі та участі позивачки. Додатково зазначив, що погоджується із зазначеними у відзиві на позов обставинами щодо часткового погашення відповідачем заборгованості перед позивачкою по заробітній платі та просить ухвалити рішення з урахуванням часткового погашення заборгованості перед позивачкою по заробітній платі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивачці була перерахована заробітна плата: в розмірі 4326,00 грн. за 2-у половину вересня 2019 р. та в розмірі 2202,00 за 2-у половину жовтня 2019 р. При вирішенні спору просить врахувати заперечення зазначені у відзиві. Розгляд справи просить здійснити без його участі. Судом встановлено, що позивачка працює у АТ «СМНВО», що підтверджується копією трудової книжки. Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату позивачу. Відповідно до розрахункового листа за жовтень 2019 р. по цеху №998, копія якого знаходяться в матеріалах справи, письмового відзиву на позовну заяву (вх..№1366 від 14.01.2020 р.) та письмової заяви представника позивача (вх..№2229 від 17.01.2020 р.), заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі за період: з січня 2018 по липень 2018 р., з вересня 2018 р. по листопад 2018 р., з січня 2019 р. по лютий 2019 р. та з серпня 2019 р. по жовтень 2019 р., становить 26799,80 грн. Між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються… Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати підлягають задоволенню. Оскільки відповідач не виплачує позивачці належну до сплати суму заробітної плати в розмірі 26799,80 грн. за період: з січня 2018 по липень 2018 р., з вересня 2018 р. по листопад 2018 р., з січня 2019 р. по лютий 2019 р. та з серпня 2019 р. по жовтень 2019 р., то вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved