Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та про визнання майна сумісним майном подружжя та поділ спільного майна. В позові зазначив, що 15.02.1975 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя позивачки та відповідача не склалося з причин того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, відповідач на протязі тривалого часу зловживає спиртними напоями. Подружжя проживає в одному будинку, проте шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Просила суд розірвати шлюб. Окрім того зазначила, що під час шлюбу вони з відповідачем за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними спорудами № 15, розташованого по вул. Фрунзе в с. Малокаховка Каховського району Херсонської області, який на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1977 року належить [PERSON]. Просив суд визнати будинок № 15 з надвірними спорудами, розташованого по вул. Фрунзе в с. Малокаховка Каховського району Херсонської області спільним сумісним майном подружжя та визнати за [PERSON] право власності на ? частину будинку № 15. розташованого по вул. Фрунзе в с. Малокаховка Каховського району Херсонської області. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відстуністю, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився двічі, про день та час судового засідання належним чином сповіщений, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом\~\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~ст. 61 СК України\~передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч. 1\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.02.1975 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Під час перебування у шлюбі сторони придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вулиці Фрунзе, 15 в с. Малокаховка Каховського району Херсонської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.06.1977 року, власником згідно якого є відповідач. ( а.с.10). При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 30\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~\~роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.ч. 2, 3\~ст. 70 СК України\~в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1\~ст. 60 СК України). Пунктом 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69 - 72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки виданої виконкомом Малокаховської сільської ради Каховського району Херсонської області від 19.09.2016 р. [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] разом з чоловіком [PERSON] (а.с.8). Частиною 3\~ст. 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: approved