Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № R53411422596В від 29 квітня 2013 року, згідно якого позивач надав відповідачу на споживчі потреби кредит у розмірі 66 000 гривень, строком повернення до 29 квітня 2018 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17 % річних. Однак відповідач вказаних умов договору не виконав, у звязку із чим заборгував позивачу станом на 01 серпня 2016 року 139 866,52 грн. та до теперішнього часу борг не сплачує. Заборгованість складається з наступного: - 38 144,46 грн. - поточна заборгованість за кредитом; - 18 514,41 грн. заборгованість за простроченим кредитом; - 3 064,67 грн. інфляційні втрати (кредит); - 512,40 грн. 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; - 20 057,60 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками; - 3 802,65 грн. - інфляційні втрати (відсотки); - 587,10 грн. 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення відсотків; - 109,12 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками; - 23 196,96 грн. сума простроченої заборгованості по комісії; - 966,54грн. - сума поточної заборгованості по комісії; - 30 913,61 грн. - пеня, нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 139 866,52 грн. за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав частково. Заперечував про стягнення пені і штрафів, так як проживає в м.Маріуполі на території де проводиться АТО. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 29 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53411422596В за яким Банк надав відповідачу кредит у сумі 66 000 гривень з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17 % річних або в іншому розмірі, передбаченому договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умов договору й вимог чинного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 4.2 кредитного договору позичальник зобов»язаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення Кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг (далі графік) комісійну винагороду за управління Кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Згідно п. 4.3 кредитного договору сторони дійшли згоди, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 15 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невідємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по повернення кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Згідно п. 5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов»язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору, позичальник зобов»язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день погашення. Якщо позичальник самостійно не сплатив на користь Банка пеню, яка передбачена цим пунктом, Банк проводить списання пені з рахунків, які відкриті (будуть відкриті) Позичальником у Банку. При цьому пеня, яка передбачена цим пунктом, сплачується виключно в національній валюті України. Згідно п.6.3 Кредитного договору, підписанням цього договору позичальник погодився із діючими умовами банківських та супутніх послуг, які сплачуються позичальником відповідно до графіку згідно з додатком, який є невідємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Відповідно до п.п. 3.2.2,3.3.5 Правил, Банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення Кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення Позичальнику відповідного повідомлення Банку з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами Договору, а Позичальник зобов»язаний на письмову вимогу Банку здійснити дострокове повернення Кредиту, сплату процентів та всіх інших можливих платежів: у випадках, передбачених п. 3.2.1 цих Правил, протягом 30 календарних днів з дати відправлення Банком відповідної вимоги. В звязку з порушенням умов Кредитного договору на адресу відповідача листом № 6493/1-2.40 від 19.05.2016 року направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості відповідача перед банком станом на 01 серпня 2016 року становить 139 866,52 грн., яка складається з наступного: - 38 144,46 грн. - поточна заборгованість за кредитом; - 18 514,41 грн. заборгованість за простроченим кредитом; - 3 064,67 грн. інфляційні втрати (кредит); - 512,40 грн. 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; - 20 057,60 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками; - 3 802,65 грн. - інфляційні втрати (відсотки); - 587,10 грн. 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення відсотків; - 109,12 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками; - 23 196,96 грн. сума простроченої заборгованості по комісії; - 966,54грн. - сума поточної заборгованості по комісії; - 30 913,61 грн. - пеня, нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу. На підставі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином судом встановлено у судовому засіданні факт наявності у відповідача відповідальності перед ПАТ ВТБ Банк за невиконане зобов»язання по кредитному договору. Між тим, суд вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно також застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року. Так за ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. В п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно Наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 7 жовтня 2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). На виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» за Розпорядженням № 1275-р від 2 грудня 2015 року Кабінету Міністрів України відповідно до п. 20 ч. 1 «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Маріуполь Донецької області було віднесено до вказаного «Переліку». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, [PERSON], зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO], а тому на нього розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, які досі є чинними та діючими. З урахуванням наведеного суд вважає необхідним відмовити ПАТ ВТБ Банк у його вимогах до відповідача щодо стягнення суми заборгованості за пенею, яка була нарахована після 14 квітня 2014 року, оскільки зазначені вимоги банку суперечать ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», бо зазначені суми неустойки були нараховані банком вже після 14 квітня 2014 року боржнику, а після набрання чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не були скасовані, чого вимагав даний закон. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь банку поточна заборгованість за кредитом; заборгованість за простроченим кредитом; інфляційні втрати (кредит); 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; сума простроченої заборгованості за відсотками; інфляційні втрати (відсотки); 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення відсотків; сума заборгованості за нарахованими відсотками; сума простроченої заборгованості по комісії; сума поточної заборгованості по комісії. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 098 грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 551, 610, 1054 ЦК України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ППВСС України №10 від 17 жовтня 2014 року,

Outcome: partial