Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] на праві приватної власності належить нерухоме майно - однокімнатна квартира розташована за адресою: [ADDRESS]. В період з 2011 року по 2014 рік він проживав однією сім'єю, без реєстрації шлюбу з [PERSON], тому надав їй та її донці - [PERSON] згоду на реєстрацію останніх, в його квартирі. У 2015 році відповідачі виїхали зі спірної квартири, та припинили проживати за місцем своєї реєстрації. Тому представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні обставини викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просив суд задовольнити з підстав зазначених в позові. У подальшому надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі, кожен окремо, будучи належним чином повідомлені, до зали судового засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи, до зали судового засідання також не з'явилась, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила прийняти на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS], та є сусідкою позивача. Їх квартири розташовані на одній сходинковій площадці. Відповідачів вона бачила два рази три - чотири роки потому. Вказала, що позивач на даний час проживає сам. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS], та є сусідом позивача. [PERSON] проживає один в своїй квартирі. Він був лише раз в квартирі позивача, речей відповідачів там не бачив.Вказав, що відповідачів не знає, ніколи їх не бачив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами, допитавши свідків, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Житлового Кодексу України та нормами ЦК України. Відповідно до договору дарування квартири від 25 серпня 2009 року [PERSON] прийняв безоплатно у власність квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7) Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору дарування від 25.08.2010 року на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,34). Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З висновку Верховного Суд України, зробленого в справі № 6-24089 св06 від 31.03.2007 року вбачається, що в разі виникнення спору між власником житла і членами його сім'ї суди повинні врахувати, що право члена сім'ї на користування житлом є сервітутним, у зв'язку із чим його припинення повинно відбуватися відповідно до вимог ст. ст. 405, 406 ЦК України. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сім'ї, понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо іншого не встановлено домовленістю між ними і власником житла. Таким чином, при вирішенні питання про втрату права користування житлом члена сім'ї власника житла з'ясуванню підлягає як термін його відсутності, так і поважність причин такої відсутності. Отже, суд на підставі наданих письмових доказів та показань свідків, із урахуванням положень ст. 316, 655 ЦК України приходить до висновку, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач, як власник вищезазначеної квартири, в зв'язку з наявністю в ній зареєстрованих осіб, які не проживають в спірній квартирі без поважних причин, позбавлений можливості реалізувати своє право як власника майна. Судом встановлено, що відповідачі не проживають більше двох років у зазначеній квартирі без поважних причин, за комунальні послуги не сплачують. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користуватись квартирою [ADDRESS], є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки єдиним способом захисту цивільного права - права на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, є визнання останніх такими, що втратив право користуватись житловим приміщення, яке належить позивачу на праві приватної власності. Стосовно позовних вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає оскільки зняття з реєстраційного обліку осіб не належить до компетенції суду та не є способом захисту порушеного цивільного права, які визначені у ЦК України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Разом з тим, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial