Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13140,26 грн., яка складається з 4458,91 грн. заборгованість за кредитом, 5907,08 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1672,35 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 601,92 грн. штраф (процентна складова) та судових витрат в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно брав кредит на вказану суму в позові, свої зобовязання за кредитним договором не виконував у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем та в зв'язку з тим, що останній їздив на заробітки за межі країни. Також повідомив, що банк не сповіщав його ніяким способом про наявну в нього заборгованість по кредиту. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 08.09.2009 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви відповідача, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (а.с.6,7,17). Пунктом 3.2 та 3.3. умов та правил надання банківських послуг передбачено, що відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням позивача і відповідач дає право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п.4.6 умов та правил надання банківських послуг, відповідач доручає позивачу здійснювати списання грошових коштів з рахунків відповідача, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті позивачу за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами відповідача в межах, встановлених цими договорами (договірне списання),Ю в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п.5.3 умов та правил надання банківських послуг позивач має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому позивач, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше чим за 7 днів до введення змін проінформувати відповідача, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів позивач не отримав повідомлення від відповідача про незгоду зі зміною, то вважається, що відповідач приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) позивач залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення відповідача. Згідно п.6.3 відповідач зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунків та про проведені операції по картрахункам. Як вбачається з п.6.4 умов та правил надання банківських послуг, за незгодою зі змінами правил та/або тарифів банку надати позивачу письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу заборгованість перед банком, в тому числі і заборгованість, виниклу протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих отримувачу та його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово інформувати позивача про це протягом 35 днів з моменту списання. Відповідно до п.6.5 умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу позивача виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди позивачу. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту, згідно п.6.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.5.2 умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафту позивач має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком частиною у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Відповідно до п.5.7 правил користування платіжною карткою, позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої долі в разі невиконання своїх боргових зобовязань та інших обовязків за цим договором. Відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Як вбачається з п.9.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.8-13) З розрахунків заборгованості наданих позивачем вбачається, що станом на 30.06.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість в розмірі 13140,26 грн., яка складається з з 4458,91 грн. заборгованість за кредитом, 5907,08 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1672,35 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 601,92 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобовязання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем та відповідачами наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи, у порядку ч.4 ст.10 ЦПК України було розяснено права та обовязки, положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторони попереджалися про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і відповідне право на забезпечення доказів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, на які посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved