Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1986 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер: 6525481300:01:005:004. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із зазначеної земельної ділянки. Позивачка в установлений законодавством строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 27 вересня 2016 року нею було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого, спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: земельної ділянки, площею 6,54 га.. Проте, до складу спадщини не була включена земельна ділянка, площею 0,1986 га, що розташована на території [ADDRESS] , яку також дочка має право успадкувати після свого батька. У зв`язку з тим, що земельна ділянка площею 0,1986 га не була включена до спадщини, на яке було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 вересня 2016 року, позивач вимушений звертатися до суду для визнання за ним права власності на цю земельну ділянку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Кузьменко Д.А. в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав викладених в ньому, а також додав, що позивачка зверталася з приводу успадкування (видачі свідоцтва про право на спадщину) земельної ділянки площею 0,1986 га, яка не була включена до спадщини, до державного нотаріуса, проте в усній формі їй було відмовлено у спадкуванні, оскільки нею не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. На прохання позивачки надати відмову в письмовій формі, нотаріус вказав на велику зайнятість та велику кількість спадкових справ, а також вказав, що за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадщину краще звернутися до суду з відповідним позовом. Щодо наявності у позивачки оригіналу правовстановлюючого документу на спадщину, а саме земельної ділянки площею 0,1986 га, що розташована на території [ADDRESS] , право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 343941 за [PERSON] , виданим 30 грудня 2009 року, представник підтвердив втрату оригіналу вказаного державного акту позивачкою. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали відзив у якому просили в позові відмовити з підстав того, що позивачем в позові не зазначається про втрату правовстановлюючого документу та не надано суду доказів звернення з питаннями оформлення спадщини до нотаріуса. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 01. Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина, яка складалася із земельної ділянки площею 6,54 га та земельної ділянки 0,1986 га, що розташована на території с. Іванівка Чаплинського району Херсонської області. Родинні відносини з батьком підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження, після укладення якого позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] . Позивачка у встановлений законодавством строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 27 вересня 2016 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого, спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: земельної ділянки, площею 6,54 га., про що свідчать матеріали спадкової справи №144/216 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Проте до складу спадщини не була включена спірна земельна ділянка площею 0,1986 га, що розташована на території [ADDRESS] , яку позивачка [PERSON] має право успадкувати після свого батька. Згідно відповіді на запит від 25.06.2021 №665/02-14, зробленого відповідачем на адресу Чаплинської ДНК Херсонської області з приводу успадкування позивачкою спірної земельної ділянки та який ставиться відповідачем в основу відзиву з приводу відмови позивачу в позові, вбачається, що спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] є його дочка позивачка [PERSON] \~та, за наявності оригіналу правовстановлюючого документу на спірне майно, остання може звернутися для оформлення спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка втратила оригінал правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку та останній в усній формі було відмовлено в оформленні спадщини. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України регламентує, що\~ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1274 ЦК України , спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Обраний позивачами спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved