Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості за кредитним договором № R53700274991B від 13.06.2012 року у розмірі 78 060, 64 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 780,61 гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покладався на те, що 13 червня 2012 року між позивачем ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700274991B. Відповідно до умов п. 3 даного договору банк надав відповідачеві кредит у сумі 100 000,00 гривень на споживчі цілі зі сплатою 31,0% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 13.06.2016 року, а відповідач зобов'язався повертати кредит і сплачувати за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем, надавши йому кредит в сумі 100 000, 00 гривень. Відповідач у свою чергу скористався наданим йому кредитом, однак не виконує належним чином зобов'язання по договору в результаті чого станом на 26.05.2014 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 78 060 (сімдесят вісім тисяч шістдесят) гривень 64 коп.. Так як кредит відповідачем не повернутий до цього часу та зробити це у добровільному порядку останній відмовляється, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача ПАТ «ВТБ Банк» в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду клопотання від 25.11.2014 року, згідно якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Розглянувши матеріали справи, врахувавши заяву представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, оглянувши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № R53700274991B згідно п. 3. якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 100000 грн. зі сплатою 31,0 відсоток річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 13.06.2016 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду у сумі, в строки та умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав, а саме 13.06.2012 року шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] видав кредит у загальній сумі 100 000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією меморіального ордеру № 37292. Одним із безпосередніх обов'язків відповідача за вищевказаним кредитним договором, зокрема п.п. 3.4, 4.6, було щомісячно повертати кредит та проценти відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг ануїтетними платежами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Однак судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував свій обов'язок по сплаті заборгованості за кредитним договором, а саме останній платіж на погашення заборгованості за кредитом згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № R53700274991B був здійснений відповідачем [PERSON] 12.03.2014 року і з цього часу повністю припинено виконання зобов'язання, внаслідок чого станом на 26.05.2014 року утворилась заборгованість по тілу кредиту у сумі 68 692,07 (шістдесять вісім тисяч шістсот дев'яносто дві) гривні 07 коп. У відповідності до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від боржника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до п. 4.1.кредитного договору від 13.06.2012 року за користування кредитом відповідач зобов'язаний сплатити позивачу проценти у розмірі зазначеному у п. 3.3 цього договору, а саме у розмірі 31 % річних. Проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховується двічі на місяць 27 числа та в останній робочий день кожного місяця, проценти за який сплачуються проценти - з 28 числа попереднього місяця по 27 число поточного місяця. Тому, згідно розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати процентів за користування кредитом за період з 13.06.2012 року по 25.05.2014 року становить 6 372 (шість тисяч триста сімдесят дві) гривні 37 коп.. Згідно п. 7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та /або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмір 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язання, включаючи день погашення. Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, а саме пені за період з 29.01.2013 року по 25.05.2014 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем по сплаті пені за прострочену заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 1 661 (одна тисяча шістсот шістдесят одна) гривня 51 копійка, а також заборгованість по сплаті пені за прострочену заборгованість по відсотках у розмірі 1 286(одна тисяча двісті вісімдесят шість) гривень 24 копійки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи, а саме із розрахунку заборгованості 3% річних нарахованих за порушення [PERSON] зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом вбачається, що відповідач [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу 3 % річних на загальну суму 21,15 грн, а також 3% річних за порушення зобов'язання щодо сплати кредиту у розмір 27, 30 грн.. Таким чином, у судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе за кредитними договором зобов'язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 78 060 (сімдесят вісім тисяч шістдесят ) гривень 64 коп., яка складається з: 68 692, 07 грн. - заборгованість за кредитом; 6 372,37 заборгованість за відсотками; 1 661,51 грн - пеня за прострочення кредиту, 1286,24 грн - пеня за прострочення відсотків; 27,30 грн - 3% річних за простроченою заборгованістю по кредиту, 21,15 грн - 3% річних за простроченою заборгованістю по відсоткам. У відповідності до п. 5.2.2 кредитного договору відповідачу [PERSON] 16.05.2014 року вих. № 357/1715 -08-2 було надіслана претензія з вимогою негайного виконання порушеного зобов'язання та сплати заборгованості протягом 30 календарних днів від дати отримання цього повідомлення. Однак, вимоги банку не було виконано, заборгованість не повернута. У зв'язку з цим, ПАТ «ВТБ Банк» наділений правом вимагати повернення всієї суми кредиту належної до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти, пеню та 3% річних. На підставі вище наведеного, повно, всебічно та об'єктивно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що у ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] боргових зобов'язань за кредитних договором № R53700274991B від 13.06.2012 року, а тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню, тобто з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості за кредитним договором № R53700274991B від 13.06.2012 року у розмірі 78 060, 64 гривень. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача судовий збір, які той сплатив при подачі позову до суду, а саме 780, 61 грн.

Outcome: approved