Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Представник ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], 1983 р.н., яку 10.04.17р. було госпіталізовано до ТМО «Психіатрія». Свою заяву обґрунтував тим, що опікун недієздатної - [PERSON] наполягає на госпіталізації [PERSON] до ТМО «Психіатрія». У судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» не підтримував необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. Просив суд вирішити це питання на власний розсуд. Прокурор заперечував проти задоволення поданої заяви, у зв'язку з відсутністю правових підстав на госпіталізацію [PERSON] Опікун підтримала подану заяву, наголошуючи, що перебування недієздатної [PERSON] за місцем проживання ускладнює життя як її, так і [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви та відмову в її задоволенні, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.02.16р. [PERSON], 1983 р.н. визнано недієздатною. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів [PERSON], 1983 р.н. не потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару, але потребує вирішення соціальних питань. 10.04.17р. Опікун [PERSON] надала письмову згоду на госпіталізацію до психіатричного закладу та лікування у психіатричному закладі недієздатної [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Неповнолітній віком до 15 років госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою його батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнлітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. У той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ТМО «Психіатрія» у м. Києві, адже попри наявність згоди опікуна на госпіталізацію недієздатної особи, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] не потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed