Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» Мірошніков В.О. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. Позов обґрунтовує тим, що 07 серпня 2017 року приблизно о 19 год. 00 хв. на автодорозі М-15 Одеса-Рівне на 41 км + 900 м [PERSON] , керуючи власним автомобілем Renault Clio, з державним реєстраційним номером [NUMBER] , всупереч вимог п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився та стояв перед автомобілем Fiat Doblо, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді. При цьому судом було встановлено, що [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та залишив місце ДТП, до якої був причетний. Транспортний засіб Renault Clio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/5954319 на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПрАТ «Страхова група «ТАС». Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, за цим Полісом становить 100\~000,00 гривень, розмір франшизи 0 гривень. Внаслідок ДТП власнику транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] було завдано майнової шкоди в розмірі 61\~245,56 гривень. 30 січня 2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» сплатило потерпілій стороні [PERSON] 61\~245,57 гривень страхового відшкодування. Крім того, на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року та страхового акту від 23 січня 2019 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 13\~287,15 гривень. Таким чином, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 07 серпня 2017 року з вини відповідача, який в стані керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та залишив місце вказаної ДТП, після виплати страхового відшкодування потерпілій особі ПрАТ «Страхова група «ТАС» набуло права зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. На адресу відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» направило регресну вимогу, на підставі якої відповідач сплатив 5\~146,00 гривень. На підставі наведеного, ПрАТ «Страхова група «ТАС» просить стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти в порядку регресу в сумі 69\~386,72 гривень та здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою від 13 січня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У своєму відзиві на позов відповідач [PERSON] зазначає, що дорожньо-транспортна пригода дійсно відбулась з його вини, адже він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, але пригоді сприяли й інші обставини, зокрема, те, що на вказаному відрізку дороги вже попередньо відбулась ДТП, де зіткнулись транспортні засоби Mazda 6 та Fiat [NUMBER] . Учасники ДТП не виставили попереджувальних знаків, а тому він ледве встиг зорієнтуватись та не допустив більш тяжких наслідків. Також відповідач вказує на рівень своїх доходів та матеріальне становище, яке не дозволяє йому повністю виконати регресну вимогу позивача. Крім того, відповідач зазначає, що оскільки постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП провадження закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, то відсутні підстави для покладення на нього цивільно-правової відповідальності, яка застрахована. 05 березня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де надаються спростування аргументів відповідача. Представник позивача, звертаючись до суду з цим позовом, просить розгляд справи здійснювати за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4ЦПК України). Частинами 1 та 3статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2ст.12 ЦПК України). Судом встановлено, що 10 березня 2017 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5954319, яким було забезпечено автомобіль Renault Clio, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії договору: з 11 березня 2017 року до 10 березня 2018 року включно. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, за цим Полісом становить 100 000,00 гривень, розмір франшизи 0 гривень. (а.с. 17). 07 серпня 2017 року приблизно о 19 год. 00 хв. на автодорозі М-15 Одеса-Рівне на 41 км + 900 м [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Clio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився та стояв перед автомобілем Fiat Doblо, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 14-16). Вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені в постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року, якою [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 14-16). Вищевказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, на момент скоєння якої [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння та залишив місце ДТП, до якої був причетний. Відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] встановлено, що власником пошкодженого в ДТП автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 23). 21 листопада 2017 року [PERSON] , як власник автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.27). У зв`язку з настанням страхового випадку, на виконання умов договору, ПрАТ «Страхова група «ТАС» складено страховий акт №2962В/16/18 від 30 січня 2018 року, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становить 61\~245,57 грн (а.с.66). Відповідно до розрахунку від 30 січня 2018 року сума страхового відшкодування становить 61 245,57 грн (а.с.67). Згідно з платіжним дорученням №59788 від 12 лютого 2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 61\~245,57 гривень (а.с.68). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року позов [PERSON] до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування задоволено частково та ухвалено стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] 13\~287,15 гривень страхового відшкодування (а.с. 69-70). Платіжним дорученням №3429 від 24 січня 2019 року підтверджується, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатило [PERSON] 13\~287,15 гривень страхового відшкодування (а.с. 73). Таким чином, загальний розмір виплаченого страховиком страхового відшкодування становить 74\~532,72 гривень (61\~245,57 гривень + 13\~287,15 гривень). З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страховиком страхового відшкодування. Разом з тим, сторонами повністю визнається та обставина, що відповідач на момент звернення до суду з цим позовом частково виконав пред`явлену йому позивачем регресну вимогу, сплативши 5\~146,00 гривень. Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно з вимогами ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до підпункту «а» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до підпункту «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З врахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема, того, що відповідача в передбаченому законом порядку визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яку він скоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та залишив місце ДТП, до якої був причетний, суд дійшов висновку, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» має право регресної вимоги до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в розмірі виплаченого відшкодування. Наведене дає підстави для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 69\~386,72 гривень (з розрахунку: 74\~532,72 гривень 5 146,00 гривень) є законними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 2102,00 гривень

Outcome: approved