Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 311 241,81 грн завданої майнової шкоди, посилаючись на те, що 30.05.2018 р. між позивачем і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 129102, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; 19.10.2018 р. в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керування [PERSON] та автомобіля Mitsubishi, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 20.12.2018 р. [PERSON] визнано винним в настанні дорожньо-транспортної пригоди. Позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 411 241,81 грн. Ухвалою судді від 23.01.2020 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. Повідомленням суду від 23.01.2020 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Встановлено, що 30.05.2018 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 129102, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 19.10.2018 р. в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля під керуванням та [PERSON] та автомобіля Mitsubishi, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 20.12.2018 р. [PERSON] визнано винним в настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. На виконання умов договору страхування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 411 241,81 грн, визначеного на підставі страхових актів № UA2018101900040/L01/01 від 21.12.2018 р. та № UA2018101900040/L01/02 від 20.02.2019 р. Факт виплати підтверджується платіжними дорученнями № 24385 від 24.12.2018 р. та № 26679 від 21.02.2019 р. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 311 241,81 грн завданої майнової шкоди, або різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності за полісом (100 000,00 грн). Аналогічна правова позиція щодо порядку розрахунку та покладення обов`язку щодо відшкодування завданої шкоди знаходить відображення в постанові Верховного Суду України від 04.06.2014 р. у цивільній справі № 6-49цс14, постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 р. у цивільній справі № 758/10356/14-ц, пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у цивільній справі № 755/108006/15. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 4 668,63 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved