Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] 10407 грн. 51 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 697 грн. 16 коп. суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 441 грн. 23 коп. три проценти річних та судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. Мотивуючи свої вимоги тим, що в опалюваних сезонах 2018-2020 позивач здійснював постачання теплової енергії, зокрема, у квартиру [ADDRESS] . На ім`я боржника [PERSON] , відповідального квартиронаймача, було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання та було видано розрахунковий документ, по якій боржник повинен виконувати оплату. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , по Ѕ частки кожний, на підставі: свідоцтва про право власності від 29.10.2007, Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради. Позивач надав теплову енергію за період з 01.02.2018 по 01.05.2020 на суму 12880,15 грн., за яку відповідачі сплатили частково, отже не виконали своїх зобов`язань в повному обсязі, чим завдано позивачу матеріальну шкоду. Надіслане відповідачу попередження залишилося без задоволення та відповіді. Ухвалою суду від 03.11.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. Позивач в своєму позові зазначає, що на ім`я [PERSON] , відповідального квартиронаймача, було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання та було видано розрахунковий документ, по якій боржник повинен виконувати оплату. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 26.01.2018, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності Ѕ частки квартири від 29.10.2007, посвідченого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності Ѕ частки квартири від 29.10.2007, посвідченого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради. Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 01 лютого 2018 р. по 01 травня 2020 р., що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Однак, відповідачем оплата послуг за надану теплову енергію здійснювалась лише частково, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, з урахуванням перерахунку, яка становить, 11545,90 грн., яка складається з: основного боргу за надані послуги 10407,51 грн., трьох відсотків річних 441,23 грн., сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 697,16 грн. 02 вересня 2020 позивачем на адресу відповідачів за вих. № 510-ф40 надсилалося попередження (в порядку досудового урегулювання сплати боргу) про оплату боргу в сумі 21000,94 грн., який утворився станом на 02.09.2020. Відповідачем борг не погашено, спір не урегульовано. Згідно із частиною першою\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини 3\~статті 20 вказаного Закону\~споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами\~статті 24 Закону України «Про теплопостачання»\~визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів\~статті 11 ЦК України. Статями\~68,\~162 ЖК України\~визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом статей\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей\~610,\~611 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 20 червня 2012 року по справі № 6-68цс12, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Приймаючи до уваги те, що відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії, та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань, позов підлягає задоволенню. 06 червня 2020 ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» було подано до Ленінського районного суду м. Миколаєва заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] , [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 10612 грн. 51 коп., а також 592 грн. 05 коп. суми, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 309 грн. 15 коп. три відсотки річних та 210,20 грн. судового збору. Ухвалою суду від 01 липня 2020 р. у справі №489/2468/20, судовий наказ №2-н/489/362/20 відмовлено у видачі судового наказу. У відповідності до ст. 166 ЦПК України, у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Згідно з п. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved