Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи : Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області, [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову посилається на те, що позивачу на праві власності належить 1 / 3 частина квартири за [ADDRESS]. Інші співвласники [PERSON] та [PERSON] власники по 1 / 3 частки квартири , кожен. За адресою [ADDRESS] зареєстровані позивачка, дочка позивачка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] з 10 квітня 2000 року фактично не проживає за адресою своєї реєстрації, тобто більше 18 років, у будинку немає його особистих речей. На даний час місце фактичного його перебування не відоме, а його реєстрація в квартирі перешкоджає позивачці вільно користуватися належним їм майном, зокрема , у неї виникають проблеми при оформленні житлової субсидії. Тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Представник позивача надала суду заяву , в якій просила справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову від нього не надійшло. Представник третьої особи - Управління адміністративних послуг Роменської міської ради в судове засідання не з'явився. Від начальника управління до суду надійшло клопотання в якому просила справу слухати без участі їх представника. При винесені рішення поклалися на думку суд. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від них до суду надійшли заяви , в яких просили справу слухати без їх участі , позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити. Суд, дослідивши докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 1 / 3 частина квартири за [ADDRESS]. Іншими власниками даної квартири є [PERSON] та [PERSON] , яким на праві власності належить по 1 / 3 частині квартири , кожному. Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12 лютого 1995 року (а.с.12). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради про склад сім'ї з місця реєстрації від 24.01.2019 року № 01-35/807 за адресою [ADDRESS] зареєстровані 6 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). В актах голови квартального комітету від 9 червня 2018 року, 31 жовтня 2018 року та від 4 грудня 2018 року , складених в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] зазначено , що [PERSON] за місцем реєстрації [ADDRESS] не проживає, в будинку його речей не має . Зі слів його колишньої дружини [PERSON] та сусідів останній не проживає за даною адресою з 10 квітня 2000 року (а.с.14-16). Згідно висновку від 23 вересня 2017 року по результатах розгляду заяви [PERSON] про встановлення місцезнаходження батька [PERSON] Роменським ВП ГУНП в Сумській області місцезнаходження останнього встановлено не було (а.с.17). Встановлені в суді факти свідчать про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу права користування жилим приміщенням. Дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 10 квітня 2000 року він за даною адресою не проживає. Фактичне місце проживання [PERSON] на даний час не відоме. Згідно пояснень представника позивача та свідків, місце перебування відповідача на даний час не відоме. Комунальні платежі, та повне утримання житлового приміщення здійснює позивач. З будь-якими заявами до житлово-комунальних органів або інших установ відповідач стосовно збереження за ним житлового приміщення та вчинення перешкод в його користуванні не звертався. Відсутність відповідача за адресою реєстрації підтверджується актами голови квартального комітету. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації більше одного року без поважних причин і в судовому засіданні не було встановлено причин поважності непроживання. Відповідач не надав доказів на підтвердження поважних причин непроживання за адресою: м.Ромни, вул.Вознесенська, 45 / 4 . Все це свідчить , що поважних причин непроживання відповідача за адресою м.Ромни, вул.Вознесенська, 45 / 4 , немає, і це свідчить про обґрунтованість вимог позивача. Тому суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved