Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Представник позивача у липні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що до початку 1990 років [PERSON] проживав у Липоводолинському районі Сумської області, де займався бджільництвом, а потім був переведений працювати в Тростянецький відгодівельний радгосп. При працевлаштуванні позивачу у радгоспі було виділено житловий будинок розташований по вул.Дачна, 5 в с.Лучка Тростянецького району Сумської області. З 17.05.1990 і по теперішній час позивач зареєстрований та проживає в цьому будинку, що підтверджується відміткою про час та місце реєстрації у його паспорті громадянина України. На початку 1993 року позивач подав заяву до радгоспу з проханням викупити вказаний житловий будинок. Правлінням радгоспу було утворено комісією для підготовки до продажу будинку. 16.02.1993 було складено акт про оцінку жилого будинку в с.Лучка, який було підписано членами комісії та затверджений директором радгоспу. Згідно з актом про вартість житлового будинку № 5 по вул.Дачна в с.Лучка складала 6866 крб. 70 коп. У подальшому позивачем було внесено зазначену суму коштів на рахунок радгоспу, про що було видано йому квитанцію. За не встановлених обставин та часу така квитанція була втрачена особисто позивачем. Згідно з рішенням Зарічненської сільської ради від 05.08.2002 позивачу було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку з цільовим призначенням 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,3294 га для ведення особистого селянського господарства. На цей час радгосп припинив своє існування шляхом ліквідації, а тому вчинити належним чином договір купівлі-продажу неможливо. До моменту ліквідації радгосп не передав на баланс сільської ради зазначену будівлю, а тому позивач вважає, що більше 10 років він відкрито і добросовісно володіє чужим майно. Посилаючись на указані обставини,представник позивача просить суд визнати за [PERSON], право власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно, яким він відкрито, безперервно володіє більше ніж 10 років, а саме на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані під № 5 по вулиці Дачна в с. Лучка Тростянецького району Сумської області. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позову не заперечила, підтвердила, що спірний будинок на балансі сільської ради не перебуває, належав він радгоспу, що на цей час ліквідований, а позивач дійсно вже багато років проживає в указаному будинку. З матеріалів досліджених в ході судового розгляду інвентарної справи на спірний будинокпід № 5 по вулиці Дачна в с. Лучка Тростянецького району Сумської області та довідки характеристики складеної комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 15.06.2017 №504 станом на 31.12.2012 року указаний будинок зареєстрований на праві власності за Радгоспом «Тростянецький» на підставі реєстраційного посвідчення, видного Охтирським бюро технічної інвентаризації 08.02.1993 року. На земельній ділянці № 5 по вулиці Дачна в с.Лучка Тростянецького району розташовані житловий будинок одноповерховий площею 65,3 кв.м., прибудова, погріб, сарай, ворота та огорожа. Житловий будинок побудовано у 1950 році, за результатами технічного обстеження самочинно побудованих будівельне виявлено. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2017 № 99883075 відомості про субєкта права власності на спірний будинок відсутні. За даними Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області будинок, який знаходиться за адресою: вул. Дачна, 5, с. Лучка, Тростянецький район, Сумська область, на балансі сільської ради не знаходиться (а.с. 16). Згідно Архівної довідки № 284 від 21.06.2017 наданої Міщанською сільською радою Тростянецького району Сумської області Колгосп ім.Жданова 02.04.1961 було реорганізовано у відділення імені Гагаріна Півненківського цукрокомбінату, а 12.06.1964 дане відділення було перейменовано в Тростянецький відгодівельний радгосп, який у подальшому був перейменований у КСП «Тростянецьке», потім у ТОВ «Тростянецьке», а в подальшому було створено ТОВ «Агрофірма «Ворскла», яке згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було припинено за судовим рішенням про припинення юридичної особи у звязку з визнанням банкрутом (а.с. 24). Відповідно до даних паспорту [PERSON] серії МВ № 053690, виданого Тростянецьким РВ УМВС в Сумській області 22.07.2002, будинкової книги позивач зареєстрований у будинку по вул.Дачна, 5 у м. Тростянець Тростянецького району Сумської області з 17.05.1990 і по цей час (а.с. 7, 43-45). На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 669156 [PERSON], виданогоза рішенням Зарічненської сільської ради Ради народних депутатів від 05.08.2002 належать земельні ділянки по вул.Дачна, 5 у с.Лучка, у тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства 0,3294 га. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру указаним земельним ділянками присвоєно кадастрові номери 5925082700:02:001:0148, 5925082700:02:001:0148 (а.с. 12). За змістом квитанцій на газо- та електропостачання особові рахунки за адресою: вул.Дачна, 5 у с.Лучка Тростянецького району відкрито на імя позивача. Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що знають позивача як жителя [INFO], який з 1990 року коли організували пасіку при радгоспі став працювати, йому радгоспом було надано будинок по вул.Дачна у с.Лучка, де він з того часу постійно та безперервно проживає. Згідно з частиною 4 статті 319, 322 ЦК України, власність зобов'язує, а власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до частин 1 та 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те,що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року. Таким чином, враховуючи викладене та те, що судом на підставі досліджених доказів установлено, що позивач володіє спірним будинком з 1990 року і по цей час, то положення статті 344 ЦК України з урахуванням пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК поширюються на час проживання позивача у будинку по вул.Дачна, 5, у с.Лучка Тростянецького району Сумської області, починаючи з 01 січня 2001 року. Досліджені судом письмові докази та показання свідків дають підстави дійти висновку, що позивач заволодів спірним будинком добросовісно, здійснює поточний, володіє будинком відкрито більше 10 років, без таємниць, що є очевидним для всіх третіх осіб, і безперервно, даних, що до позивача пред'являвся правомочною особою вимоги про повернення будинку не установлено. Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності за набувальною давністю спірний житловий будинок та господарські будівлі. На підставі викладеного та

Outcome: approved