Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Комунального закладу «Вишгородської центральної районної лікарні» та Вишгородської районної ради, в якому просить стягнути з відповідача заподіяну злочином матеріальну шкоду в розмірі 7575 грн. 11 коп., а також судовий збір. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вироком цього ж суду від 20 березня 2017 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України. З цих підстав на відшкодування витрат закладові охорони здоров`я понесених за лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] просить стягнути з відповідача грошові кошти у вказаному розмірі, а також судовий збір. Прокурор, представники КЗ Вишгородської ЦРЛ та Вишгородської районної ради подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 20 березня 2017 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України. 20.04.2017 року вирок набрав законної сили. Вказаним вироком встановлено, що 10.04.2016 приблизно о 18 годині 00 хвилин [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем марки ГАЗ 33021 реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , здійснював рух по проїжджій частині автодороги сполученням «Київ-Овруч» по вул. Соборній у смт. Димер Вишгородського району Київської області з боку с. Катюжанка в бік с. Демидів та заїхав на приватну газову заправку, яка знаходиться по [ADDRESS] . Після чого, виїхавши з приватної газової заправки, яка знаходиться по [ADDRESS], рухаючись по узбіччю та зупинившись біля АЗС «АТМ», яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Соборна, 108, водій [PERSON] , діючи необережно - проявляючи злочинну недбалість, діючи в порушення вимог п. 1.5, п. 2.3(д), п. 10.1 та п. 1.1 (суцільна лінія) Правил дорожнього руху України перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати маневр лівого повороту через вузьку суцільну лінію, поділяючу транспортні потоки протилежних напрямків, яку перетинати забороняється, та допустив зіткнувся із автомобілем Hyundai Matrix реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної події потерпілому [PERSON] відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №80/Д-2016р були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забій головного мозку з субарахноїдальної геморагій у вигляді помірних вестибуло-координаторних розладів, стійкою цефалгією, стресового синдрому, забита рана скронево-тім`яної області голови, ЗТГЖ, забій грудної клітини, забій головного мозку у вигляді посттравматичного САК з вестибулярним синдромом, цефалгією, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Відповідно до висновку експертизи за результатами проведення автотехнічної експертизи № 179/16 від 26.07.2016 року допущені порушення вимог п. 1.5, п. 2.3(д), п. 10.1 та п. 1.1 (суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] . Разом з тим, судом встановлено, що під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди постраждала пасажир автомобіля Hyundai Matrix реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку експерта № 81/д-2016 від 06.06.2016 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у Вишгородській ЦРЛ з 15.04.2016 року по 06.05.2016 року з діагнозом: обширна підшкірна гематома лівої гомілки лівого ліктьового і лучезапястного суглобу. Ішемічна хвороба серця. Стенокардія напруги. Атеросклероз. Артеріальна гіпертензія другого ступеня. Такого характеру тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого предмета, можливо в строк та при обставинах, викладених в постанові про призначення експертизи і в своїй сукупності відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Відповідно до листа головного лікаря Комунального закладу «Вишгородської центральної районної лікарні» № 1580 від 30 листопада 2017 року вартість лікування хворого [PERSON] становить 3 922 грн. 84 коп. та складається з: 21 ліжко-днів, заробітної плати обслуговуючого персоналу, нарахування на заробітну плату, харчування, медикаменти, медичні послуги, енергоносії та інші витрати. Згідно листа головного лікаря Комунального закладу «Вишгородської центральної районної лікарні» № 1560 від 27 листопада 2017 року вартість лікування хворого [PERSON] становить 3 652 грн. 27 коп. та складається з: 21 ліжко-днів, заробітної плати обслуговуючого персоналу, нарахування на заробітну плату, харчування, медикаменти, медичні послуги, енергоносії та інші витрати. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином обставини встановлені вироком Вишгородського районного суду Київської області від 20.03.2017 року є встановленими та доказуванню не підлягають. Заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] , внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, предметом розгляду під час ухвалення вироку відносно [PERSON] не було, оскільки кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження, коли [PERSON] заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Разом з тим, факт заподіяння, внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, тілесних ушкоджень [PERSON] та як наслідок понесених витрат на лікування підтверджується наявними в матеріалах справи висновком експерта № 81/д-2016 від 06.06.2016 року та листом головного лікаря Комунального закладу «Вишгородської центральної районної лікарні» № 1560 від 27 листопада 2017 року. При цьому розміри відшкодування за лікування [PERSON] та [PERSON] сумнівів у суду не викликає Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відтак, суд доходить висновку, що цивільну відповідальність по відшкодуванню шкоди в даному випадку слід покласти на відповідача. Таким чином, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2018 року становить 1762 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відтак, на підставі викладеного, суд доходить висновку, що судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1762 грн. необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved