Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № BL8516/2 від 11.12.2013 року в сумі 37 106,55 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2013 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № BL8516/2, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 53 195,68 грн., строком користування до 01.06.2016 року із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 22% річних, а починаючи з 01.12.2014 року 30% річних. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору цільовим використанням кредиту є погашення заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором № BL8516/1 від 09 червня 2011 року. [PERSON], в свою чергу, зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України, [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання у зв'язку з чим 11.12.2013 року йому була направлена вимога про дострокове погашення суми заборгованості, однак останній не вчинив жодних дій по добровільному погашенню простроченої заборгованості. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених Кредитним договором, у позичальника виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 10.09.2015 року складає 37 106,55 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором, 11 грудня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язалася перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди до договору поруки-1, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. ПАТ «Універсал Банк» було вжито усіх можливих заходів щодо кожного з відповідачів для досудового врегулювання спору, проте це не призвело до повного погашення боргу, сума заборгованості залишилась не повернутою. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково надала розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк», який станом на 30.03.2016 року складає суму у розмірі 25 650,48 грн. Зменшені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в сумі 25 650,48 грн. та просив суд винести рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать відповідні документи в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень також до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний крім повернення позикодавцеві позики, сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 11.12.2013 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № BL8516/2, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 53 195,68 грн., строком користування до 01.06.2016 року із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 22% річних, а починаючи з 01.12.2014 року 30% річних. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору цільовим використанням кредиту є погашення заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором № BL8516/1 від 09 червня 2011 року. Згідно п.1.1. цього договору, позичальник зобов'язується погасити кредит, сплатити відсотки за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Позивачем виконано умови Кредитного договору № BL8516/2 від 11.12.2013 р. та надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 53 195,68 грн., що не оспорюється відповідачем [PERSON] Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Поняття поруки визначено у ст. 553 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Як визначено ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № BL8516/2 від 11.12.2013 р., цього ж числа між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору № BL8516/2 від 11.12.2013 р., укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 4.2. Порука за цим договором припиняються, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку/терміну виконання боржником основного зобов'язання за основним договором не пред'явить вимоги до поручителя. (а.с.90). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Нормами ст. 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов. [PERSON] періодично допускав несвоєчасну та неповну сплату планових платежів, передбачених графіком, на підтвердження чого позивачем суду наданий розрахунок заборгованості за кредитом та виписка з особового рахунку.(а.с.85) За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. 01.07.2015р. на адресу [PERSON] позивачем було направлено вимоги про негайну сплату простроченої заборгованості за кредитним договором, в яких зазначено, що у випадку не виконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається таким, що настав достроково на 31 день з моменту отримання цієї вимоги. Вимоги отримані відповідачем 13.07.2015 року (а.с.86-87). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, на підтвердження чого позивачем 30.03.2016 року суду наданий уточнений розрахунок заборгованості [PERSON], який станом на 30.03.2016 року складає суму у розмірі 25 650,48 грн. за кредитним договором (а.с.156), дати та розмір оплат заборгованості за яким повністю узгоджуються з наданою стороною позивача випискою з особового рахунку. Вимоги позивача щодо заборгованості [PERSON] у розмірі 25 650,48 грн. за кредитним договором, визнані останнім в повному обсязі, що підтверджується заявою відповідача [PERSON], наданої до суду. Таким чином, під час розгляду судової справи, відповідачі не заперечували надані позивачем розрахунки на підтвердження позовних вимог, інших доказів, які мали спростувати наведені позивачем розрахунки відповідачами не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню солідарно з [PERSON], [PERSON] сума простроченої заборгованості по кредиту в розмірі - 25 650,48 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218,00 грн., тобто по 609,00 грн. з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: approved