Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом, яка прийняла спадщину. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Треті особи в підготовче судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 06 квітня 2016 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], за життя 07 травня 2015 року склав заповіт, яким все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчено секретарем Опришківської сільської ради Глобинського району Полтавської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 30, на день смерті не змінено та не скасовано. [PERSON] (позивач) звернулась до приватного нотаріуса Глобинського нотаріального округу Полтавської області Люби Ж. М. для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON]. 16 травня 2016 року приватний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на спадкове майно. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] у приватного нотаріуса Глобинського нотаріального округу Полтавської області Люби Ж.М. заведена спадкова справа № 102/2015, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON] 30 листопада 2017 року за реєстровим № 1161 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку розміром 0,2315 га, розташовану за адресою [ADDRESS], для ведення будівництва і обслуговування , кадастровий номер [NUMBER]. Згідно виписки з по господарської книги від 03 грудня 2018 року № 494 наданої Глобинською міською радою Полтавської області, вбачається, що згідно з записом по домогосподарству № 15-0172-1 в по господарській книзі № 2 за 2016 - 2020 р.р. за [PERSON] на момент смерті [INFO] значиться житловий будинок з по господарськими будівлями, збудований в 1971 році, який знаходиться по [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 25.10.2018 та висновку по будівництву № С-11-20/300 від 20.12.2018 відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області житловий будинок літ. «А» площею 79.10 кв.м., житловою площею 24.00 кв.м., підсобна площею 42,10 кв.м., погріб під частиною будівлі літера «Бп» - площею 17,70 кв.м., прибудова літ. «а» - площею 5,70 кв.м., літня кухня - сарай літ. «Б» площею 46.00 кв.м., сарай літера «В» - площею 8.20 кв. м., гараж літ. «Г» площею 23.40 кв.м., сарай літ. «Д» площею 10.40 кв.м., убиральня літ. «Е» площею 1.00 кв.м., огорожа літ. «№1», ворота літ. «№2» - збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Як вбачається із довідки з Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» № 5466 від 03.12.2018, станом на 28.12.2012, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], не зареєстроване. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1971 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Приймаючи до уваги, що позивач є особою, який прийняв спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved