Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 5199173 від 24.01.2007 року та за договором поруки № 10-044 від 24.01.2007 року у загальному розмірі 1844,16 (одна тисяча вісімсот сорок чотири) доларів США 16 центів, еквівалент 447,53 (чотириста сорок сім) доларів США 53 центи, 3200,00 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок, а також суму судового збору у розмірі 230,58 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5199173 від 24.01.2007 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 13 045,00 доларів США строком повернення до 24.01.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,50 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком за кредитним договором № 5199173 від 24.01.2007 року, між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 10-044 від 24.01.2007 року. Згідно вказаного договору, [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед Банком, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі, як існуючих на теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Оскільки в порушення умов кредитного договору, [PERSON] у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатила, позивач змушений звернутись з цим позовом до суду. Проте, в порушення прийнятих на себе зобов'язань за договорами, відповідачі, [PERSON] та [PERSON] допустили порушення строків погашення заборгованості, тому солідарно повинні відшкодувати банку загальну заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість за відсотками, комісію за пропуск платежів за кредитним договором № 5199173 від 24.01.2007 року та за договором поруки № 10-044 від 24.01.2007 року у загальному розмірі 1844,16 (одна тисяча вісімсот сорок чотири) доларів США 16 центів, еквівалент 447,53 (чотириста сорок сім) доларів США 53 центи та 3200,00 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь судовий збір в розмірі 230,58 гривень. Представник позивача у судове засідання з'явився, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності, про що надав заяву у судовому засіданні. Представник відповідача, [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 24.01.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5199173, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 13 045,00 доларів США строком повернення до 24.01.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,50 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком за кредитним договором № 5199173 від 24.01.2007 року, між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 10-044 від 24.01.2007 року. Згідно вказаного договору, [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед Банком, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі, як існуючих на теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Крім того, згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому відповідно до ст. 543 ЦК України кредитору належить право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Позивач свої обов'язки за кредитним договором № 5199173 від 24.01.2007 року виконав належним чином, про що свідчить Виписка про рух грошових коштів за позичальним рахунком. В зв'язку з тим, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 5199173 від 24.01.2007 року, станом на 09 листопада 2014 року мають заборгованість у загальному розмірі - 1844,16 (одна тисяча вісімсот сорок чотири) доларів США 16 центів, еквівалент 447,53 (чотириста сорок сім) доларів США 53 центи, 3200,00 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок, яка складається з наступного: 1 760,46 доларів США - заборгованість за сумою кредиту; 83,70 доларів США - сума непогашених відсотків за користування кредитом; еквівалент 317,08 доларів США - сума пені за порушення строків виконання зобов'язань; еквівалент 130,45 доларів США - сума штрафів за порушення відповідачами обов'язків; 3200,00 гривень - сума штрафів за порушення відповідачами обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування. Таким чином, відповідачі в односторонньому порядку відмовились від виконання зобов'язань за кредитним договором № 5199173 від 24.01.2007 року в частині погашення основного боргу і сплати нарахованих відсотків, пені у встановлені договором строки. Відповідно до підпункту «в» п.4 ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року індивідуальної ліцензії потребують операції з надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. На сьогоднішній день вимоги або будь-які обмеження відносно граничних сум і строків надання одержання кредитів в іноземній валюті діючим законодавством не встановлені, у зв'язку з цим здійснення резидентами операцій з надання кредитів в іноземній валюті не вимагає індивідуальної ліцензії Національного банку України (лист НБУ № 28-313/2178 від 29.05.2001 року). Враховуючи вимоги здійснення і функціонування банківської діяльності на підставі відповідної ліцензії Позивач на момент видачі кредиту Відповідачеві мав Банківську ліцензію №8 та Дозвіл №8-1, видані Національним банком України 02.10.2006 року, а також має на сьогоднішній день Банківську ліцензію №8 та Дозвіл №8-2, видані Національним банком України 04.08.2009 року та 22.09.2009 року відповідно, які дозволяють йому виконувати банківські операції, передбачені ст.47 Закону «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року, в тому числі зазначені у п.3 ч.1 ст.47 цієї статті, а саме: розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, у відповідності до ст.2 Закону «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року коштами є гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквіваленті. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідачі прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими за ним відсотками не виконали. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 230,58 гривень, який повинно бути стягнуто з відповідачів на користь позивача в рівних частках.. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved