Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 2) про солідарне стягнення заборгованості (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 14.07.2017 року) за Кредитним договором №ML-001/219/2006 від 28.08.2006 року (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 3700202,41 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. та стягнення [PERSON] заборгованості (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 14.07.2017 року) за Договором №001/2011/06/1 про кредитування поточного рахунку від 28.08.2006 року у розмірі 4589,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2006 року між відповідачем 1 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Аваль», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір №ML-001/219/2006 відповідно до умов якого відповідач 1 отримав кредит у розмірі 234000,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, на купівлю нерухомого майна строком до 28.08.2031 року. Крім цього, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання відповідачем 1 своїх зобов`язань за кредитним договором, 28.08.2006 року між відповідачем 2 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Аваль», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено Договір поруки №SR-001/219/2006 (далі по тексту - договір поруки), відповідно до умов якого відповідач 2 зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем 1 зобов`язань перед Банком за кредитним договором. Також 28.07.2006 року між відповідачем 1 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Аваль», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено Договір №001/2011/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) (далі по тексту - договір овердрафта), відповідно до умов якого Банк надав відповідачу 1 овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку № [NUMBER] , відкритого у Банку, в розмірі ліміту овердрафта, який становить 12000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 21,00% річних з розрахунку 365 днів у році за користування непростроченим Кредитом та 36,00% річних з розрахунку 365 днів у році за користування простроченим до повернення кредиту. 05.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк відступило право вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Кредитним договором №ML-001/219/2006 від 28.08.2006 року укладеним між Банком та відповідачем 1 та за Договором поруки № SR-001/219/2006 від 28.08.2006 року укладеним між Банком та відповідачем 2. Крім цього 27.01.2012 року ПАТ «ОТП Банк відступило право вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Договором №001/2011/06/1. З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлялась вимога про погашення заборгованості, разом з тим вказана вимога була залишена останнім поза увагою. Відповідач 1 належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв`язку з чим у відповідача 1 перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 22.05.2017 року (з урахуванням заяви про збільшення розміру позивних вимог від 14.07.2017 року) становить 30176,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 795742,43 грн., а також 2904459,98 грн., що разом складає 3700202,41 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом у розмірі 27017,04 доларів США, що еквівалентно 712430,13 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 28.10.2009 року по 05.11.2010 року в розмірі 3159,40 доларів США, що еквівалентно 83312,30 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; пені за прострочення виконання зобов`язань за період з 22.05.2016 року по 22.05.2017 року в розмірі 2904459,98 грн. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача 1 в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з закінченням строків позовної давності. У своїх поясненнях зазначив, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна була б обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. 22.12.2014 року від представника позивача надійшов запит про рух справи. 11.10.2014 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Гуменюк А.І. відкрито провадження по справі. 19.01.2019 року представником позивача в судовому засіданні подано заяву про збільшення розміру позовних вимог. 19.05.2015 року від представника відповідача 1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2014 року. 14.07.2015 року ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва Соколової В .В. апеляційну скаргу скарга на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2014 року залишено без задоволення. 23.04.2015 року від представника відповідача 1 надійшла заява про застосування позовної давності. 16.12.2015 року від представника відповідача 1 надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи. 19.07.2016 року представником відповідача 1 в судовому засіданні подано заяву про призначення почеркознавчої експертизи. 19.07.2016 року представником відповідача 1 в судовому засіданні подано заяву про доручення додаткових доказів до матеріалів справи. 19.07.2016 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. задоволено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. 03.08.2016 року від представника відповідача 1 надійшла заява про залучення доказів до матеріалів справи. 11.11.2016 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи. 10.05.2017 року від представника відповідача 1 надійшло клопотання про необхідність зобов`язати позивача надати до суду для ознайомлення оригінали договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року та договору факторингу від 27.01.2012 року. 10.05.2017 року від представника відповідача 1 надійшла заява про залишення заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про збільшення розміру позовних вимог без руху. 14.07.2017 року від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. 24.07.2017 року від представника відповідача 1 надійшла заява щодо ненадання позивачем документів на вимогу суду. 03.08.2017 року від представника позивача надійшли додатки до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 14.07.2017 року 16.11.2017 року на підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва №01-08-900 справу передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. 29.01.2018 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О., у зв`язку з набранням чинності змін, внесених до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року призначено підготовче судове засідання. 13.03.2019 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача 1 заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволені позову. Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо належного повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання. Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи 28.08.2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзен банк Аваль» було укладено Кредитний договір №ML-001/219/2006 відповідно до умов якого відповідач 1 отримав кредит у розмірі 234000,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 4,49% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту , що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) на купівлю нерухомого майна, строком до 28.08.2031 року. Відповідно до п. 5 ч. 1, п. 1.5.1. ч. 2 кредитного договору повернення кредиту здійснюється відповідачем 1 щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівкового перерахування на поточний рахунок. Пунктом 1.11.1. ч. 2 кредитного договору передбачено, що відповідач 1 зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки - у валюті, що відповідає валюті кредиту. Згідно п. 4.1.1. ч. 2 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, відповідач 1 зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожний день. Крім цього, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором, 28.08.2006 року між Банком та відповідачем 2 було укладено Договір поруки №SR-001/219/2006. Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем 1 його боргових зобов`язань перед Банком за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Крім того, 28.08.2006 року між відповідачем 1 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» укладено Договір №001/2011/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до якого Банк надав відповідачу 1 овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку № [NUMBER] , в розмірі ліміту овердрафт, який становить 12000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 21,00% річних з розрахунку 365 днів у році за користування непростроченим Кредитом та 36,00% річних з розрахунку 365 днів у році за користування простроченим до повернення Кредиту відповідачем 1. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором та договором овердрафта виконав, що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] , однак відповідач 1 умови кредитного договору та договору овердрафта не виконує, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, що станом на 22.05.2017 рік становить 4589,59 грн. по договору овердрафта та 3700202,41 грн. по кредитному договору, з яких: 712430,13 грн. (27017,04 доларів США) - залишок заборгованості за кредитом; 83312,30 грн. (3159,40 доларів США) - сума несплачених відсотків за користування кредитом за період з 28.10.2009 року по 05.11.2010 року; 2904459,98 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період 22.05.2016 року по 22.05.2017 року. Так, відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Аналізуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що у зв`язку з невиконанням відповідачем 1 покладених на нього зобов`язань у останнього виникла заборгованість що станом на 22.05.2017 року складає 370202,41 грн. за Кредитним договором №ML-001/219/2006 від 28.08.2006 року та 4589,59 грн. за Договором №001/2011/06/1 про кредитування поточного рахунку від 28.08.2006 року. 05.11.2010 року, відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю, ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за Кредитним договором №ML-001/219/2006 від 28.08.2006 року, укладеним між Банком та відповідачем 1 та за Договором поруки №SR-001/219/2006 від 28/08/2006 року, укладеним між Банком та відповідачем 2 ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 27.12.2012 року між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» укладено Договір факторингу №27/01/12, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за Договором №001/2011/06/1 від 28.08.2006 року позивачеві. Так відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок пред`явлення передання ним свої прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, судом встановлено, що до позивача перейшли всі права Банку за Кредитним договором №ML-001/219/2006 від 28.08.2006 року, Договором поруки №SR-001/219/2006 від 28/08/2006 року та Договором №001/2011/06/1 про кредитування поточного рахунку від 28.08.2006 року. При цьому, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положеннями ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. За зобов`язання з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно з підпунктом 1.5.1. пунктом 1.5. частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або без готівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Крім цього, згідно п. 6.1. Договору №001/2011/06/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 28.07.2006 року,будь який кредит, виданий в рамках овердрафту , має бути погашений не пізніше останнього місяця , наступного за місяцем надання кредиту. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця та числа визначеного в графіку погашення зобов`язання, початок позовної для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного з цих зобов`язань. Вказане узгоджується із висновком Великої Палати Верхового Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18). Як вбачаться з матеріалів справи останній платіж по погашенню заборгованості за кредитним договором був здійснений відповідачем 28.10.2009 року, а позовна заява направлена до суду 02.07.2014 року. Отже беручи до уваги умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором подана до суду зі спливом строку позовної давності. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 256, 257, 261, 262, 266 267, 512, 514, 525, 526, 530, 546, 553, 554, 611, 612, 625, 626, 627, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed