Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Прокурор Липоводолинського району Сумської області в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що відповідачку позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] При цьому зазначав, що відповідачці на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], проте питання про накладення заборони на відчуження вказаної нерухомості при позбавленні її батьківських прав щодо дочки судом не вирішувалось. Посилаючись на викладене, просив постановити рішення про накладення заборони на відчуження вказаного вище будинку до досягнення [PERSON] повноліття. У судовому засіданні прокурор Телешун М.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з вищевикладених підстав. Відповідачка в судовому засіданні позов прокурора визнала і пояснила суду що вона не має наміру продавати чи будь-яким іншим чином відчужувати, належний їй на підставі договору купівлі-продажу, житловий будинок. Представник Органу опіки та піклування у судове засідання не з'явися, про час та місце розгляду належним чином повідомлений. Заслухавши прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01 березня 2006 року житловий будинок [ADDRESS] належить відповідачці [PERSON] (а.с.16-17). [INFO] народилася [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] (відповідачка по справі) (а.с.5). Рішеннями Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 квітня 2010 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дочки [PERSON], у зв'язку з чим останню передано під опіку бабусі [PERSON] до досягнення дитиною повноліття (а.с.8,9,13). Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 25 листопада 2010 року №570 закріплено за вказаною дитиною право користування вищевказаним житлом, яке належить [PERSON] (а.с.13). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Анатолічна норма закріплена в ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» і ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». У відповідності з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Указаним вище рішенням суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав питання про заборону на відчуження належного їй житла не вирішувалося. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження вищевказаного житлового будинку до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved