Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що останній працював у Кіцманському районному суді Чернівецької області на посаді судового розпорядника з 14.05.2015 року. 26 жовтня 2016 року його призначено на посаду помічника голови суду. Під час роботи на посаді помічника голови Кіцманського районного суду Чернівецької області відповідачу було надано основну щорічну відпустку за період роботи з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року загальною тривалість 24 календарних дні, за які ТУ ДСА перераховано відповідачу кошти. Вказує, що окрім того відповідачу [PERSON] виплачено заробітну плату за липень 2017 року в сумі 6063,00 гривень та аванс за серпень 2017 року в сумі 1500,00 гривень. Проте відповідно до наказу №52/1-В від 25.07.2017 року відповідачу надано відпустку без збереження заробітної плати з 25.07.2017 року по 04.08.2017 року, а з 05.08.2017 року по 01.09.2017 року відповідач перебував на лікуванні. Наказом №9-К від 04.09.2017 року [PERSON] було звільнено з посади помічника голови Кіцманського районного суду Чернівецької області із зазначенням про утримання грошових коштів за 16 календарних днів відпустки в сумі 3534,80 гривень, авансу за серпень 2017 року в сумі 1500,00 гривень, та частини заробітної плати за липень 2017 року в сумі 74,07 гривень, а всього разом в сумі 5108,87 гривень. Позивач вказує, що Кіцманським районним судом Чернівецької області та ТУ ДСА в Чернівецькій області [PERSON] направлялись повідомлення про необхідність повернення надлишково сплачених коштів в сумі 5108,87 гривень, однак вказані кошти відповідачем не повернені, а тому просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача кошти в рахунок повернення зайво (надлишково) виплаченої заробітної плати, а також витрати на оплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак 03.05.2018 року подав до суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак 03.05.2018 року через канцелярію суду подав заяву в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~ Відповідно до\~ст. 1212 Цивільного кодексу України\~особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Згідно\~ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна\~\~плата\~\~і\~\~платежі,\~\~що\~\~прирівнюються\~\~до\~\~неї, пенсії,\~\~ допомоги,\~\~ стипендії,\~\~ відшкодування\~\~шкоди,\~\~завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною\~\~особою\~\~добровільно, за відсутності\~\~рахункової\~\~помилки\~\~з\~\~її боку і недобросовісності з боку набувача;\~\~2) інше майно, якщо це встановлено законом. Як встановлено, Наказом від 14.05.2015 року №17-К [PERSON] призначено на посаду судового розпорядника Кіцманського районного суду Чернівецької області (а.с.9) Наказом від 26.10.2016 року №49-К [PERSON] призначено на посаду помічника голови суду Кіцманського районного суду Чернівецької області (а.с.10) Відповідно до ч.1\~ст.79 КЗпП України, щорічна основана та додаткова відпустки повної тривалості у перший рік роботи надаються працівникам після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Невикористана частина щорічної відпустки має бути надана працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. Право працівника на щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи може бути надане працівникові в будь-який час відповідного робочого року (ч.3\~ст.79 КЗпП\~та ч.9 ст.10 Закону про відпустки). Статтею 74 КЗпП України, передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Так, відповідно до Наказу №15-В від 07.04.2017 року [PERSON] була надана частина щорічної відпустки за період роботи з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року тривалістю 10 календарних днів з 10 по 20 квітня 2017 (а.с.11) Відповідно до Наказу №22-В від 11.05.2017 року [PERSON] була надана частина щорічної відпустки за період роботи з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року тривалістю 14 календарних днів з 15 по 28 квітня 2017 (а.с.12) Наказом №9-К від 04.09.2017 року [PERSON] звільнено з посади помічника голови Кіцманського районного суду з підстав, передбачених п.1 ст 36 КЗпП України (а.с.20), тому ТУ ДСА в Чернівецькій області має право без обмежень застосовувати\~ст.22 Закону України «Про відпустки»\~та\~ст.127 КЗпП України. Відповідно до\~ст.22 Закону України «Про відпустки»\~у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття йото заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Як вбачається з розрахунку сума надлишково виплачених коштів [PERSON] складає: частина заротіної плати за ливень 2017 року- 74,07 гривень, аванс за серпень 2017 року - 1500,00 гривень, грошові кошти за 16 календарних днів відпустки, що були надані в розрахунок невідпрацьованої частини періоду роботи у сумі 3534,80 гривень, а всього разом 5108,87 гривень. Так, у момент звільнення [PERSON], а саме, 04.09.2017 року, сума яка могла бути утримана в рахунок погашення заборгованості працівника була відсутня у звязку з тим, що відповідач не працював з 25 липня 2017 року. Відповідно до\~ст.127 КЗпП України\~для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі, організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за не відроблені дні відпустки. Роботодавець може звернутися із зазначеними вимогами до суду стосовно до правил ч.2\~ст.233 КЗпП України\~протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум. Відповідно до пп.2 п.24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням\~ст.127 КЗпП\~суди мають враховувати, що не утримані при звільненні суми за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки не можуть бути стягнені з нього судом у тому разі, коли трудовий договір припинено з підстав, зазначених у пунктах 3, 5, 6 ст.\~36, пунктах 1,\~2,\~5\~ст.40 КЗпП, а також при направленні на навчання та у зв'язку з виходом на пенсію. Роботодавець може звернутися із зазначеними вимогами до суду стосовно до правил ч.2\~ст.233 КЗпП\~протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по зайво сплаченій сумі нарахувань за невідпрацьовані дні відпустки, зайво виплаченої заробітної плати та авансу. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1762 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved