Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 31215,13 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 30.07.2013 року був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом ([PERSON]І.) публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. До умов даного договору позивач зобовязався відповідачу відкрити картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії на 2 роки з моменту її випуску. Позивач свої зобовязання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26256001715290 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії на 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 27000 грн. Відповідач порушив зобовязання за договором, у звязку з чим у нього станом на 16.11.2017 року виникла заборгованість: тіло кредиту 24279,47 грн., прострочка по тілу кредиту 5594,52 грн., відсотки за кредитом 316,00 грн. та комісія 1025,14 грн. Ухвалою суду від 01.02.2018 року було відкрите провадження по справі та ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У період з 22.03.2018 року по 29.03.2018 року суддя перебувала у відпустці. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» має публічну пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, на яку позивач дав згоду та між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Додаток до договору від 30.07.2013 року з підписом відповідача та заява про відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк» з підписом відповідача, свідчить про те, що відповідач підтвердив свою згоду на прийняття умов даного договору. Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем договору та відкрив картковий рахунок № 26256001715290 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії на 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 27000 грн. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 16.11.2017 р. у [PERSON] виникла заборгованість на загальну суму 31 215,13 грн. (а.с.29). ПАТ «Альфа-Банк» намагався врегулювати спір з відповідачем в досудовому порядку, що підтверджується вимогою про досудове врегулювання спору, яка направлялася на адресу проживання відповідача (а.с. 30-31). З наданих до суду документів вбачається, що позивач має свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 306405 з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 23494714 та Статут ПАТ «Альфа-Банк», погоджений 18 квітня 2013 року з Національним банком України. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, неустойки у суду не має. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору від 30.07.2013 року, по рахунку № 26256001715290 позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі\~1600 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером № 2607738 від 11.12.2017 року, на зазначену суму. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved