Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (надалі Позивач) звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (надалі Відповідач) заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 15772,64 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є постачальником універсальних послуг на закріпленій території (Харківська область) для побутових та малих непобутових споживачів. Згідно з ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору. Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії» актом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Оскільки відповідно до показань комерційного приладу обліку, які надійшли від оператора системи розподілу, відповідач спожив електричну енергію у певному обсязі за вказаний період і від нього не надійшло заяви про припинення електропостачання, то фактично він приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в порядку ст.ст.633, 634 ЦК України. У зв`язку з невиконанням відповідачем в повному обсязі зобов`язань щодо оплати спожитої електричної енергії та пов`язаних з постачанням послуг у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 15772,64 грн. за період з 01.01.2019 по 31.10.2020, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які включають суму судового збору у розмірі 2102,00 грн., суму витрат на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн., суму витрат на отримання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру у розмірі 83,51 грн. Ухвалою суду від 13.01.2021 відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій зазначено, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив. Відповідно до ухвали суду від 20.04.2021 на підставі статті 281 ЦПК України прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам комунальних послуг, зокрема, з постачання та розподілу електричної енергії регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018. Позивач, як один із суб`єктів таких відносин, здійснює постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої НКРЕКП (Постанова №505 від 19.06.2018). Побутовий споживач в розумінні ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до вимог пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії» ПрАТ «Харківенергозбут» утворилося внаслідок відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії шляхом створення електропостачальника, який упродовж трьох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим. У додатку №3 до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268, якою затверджені «Методичні рекомендації щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території» міститься Перелік постачальників універсальних послуг, відповідно до якого за постачальником ПрАТ «Харківенергозбут» визначена територія - Харківська область. Судом на підставі наявних матеріалів справи встановлено, що відповідач є власником будинку [ADDRESS], тобто на території Харківської області , і, відповідно, є побутовим споживачем електричної енергії, що постачається ПрАТ «Харківенергозбут» як постачальником універсальних послуг. Відповідно до п.4 ст.63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором (НКРЕКП). Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг, комерційну пропозицію, копію ліцензії на провадження відповідної діяльності на своєму офіційному веб-сайті. Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що актом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема: надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідачем фактично спожито електричну енергію за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою абоненту за особовим рахунком [NUMBER] , де зазначені показання приладу обліку електричної енергії, передані оператором системи розподілу. Також, в зазначеній довідці містяться відомості про здійснені відповідачем оплати за спожиту електричну енергію. Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем укладено договір в порядку ст. ст. 633, 634, 638, 642 ЦК України про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом споживання та подальшої оплати електричної енергії на умовах типового договору, комерційної пропозиції, що розміщені на сайті позивача. Обов`язок споживача укласти з виконавцем комунальної послуги договір визначено в п.1 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції станом на час виникнення відносин), при цьому виконавцем послуги з постачання та розподілу електричної енергії є енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом. В ч.5 ст.20 вказаного Закону передбачено, що послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Умови цього договору розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, та є однаковими для всіх споживачів. Відповідно до п.2.1 вищезазначеного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Пункт 5.10 розділу 5 договору встановлює обов`язок споживача здійснити оплату рахунку постачальника у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Відповідно до пункту 4.7 ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За умовами п. 3 комерційної пропозиції, яка є невід`ємними Додатком №3 до договору, розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Згідно з підпунктом 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Обов`язок щодо оплати споживачем комунальної послуги унормовано також в пункті 5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», де визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Позивач свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії перед споживачем виконав у повному обсязі; поставив за вказаною адресою відповідачу за період з 01.01.2019 по 31.10.2020 року електроенергію відповідно до показань засобу обліку, переданих від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» згідно з п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку. Відповідно до пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами договору. В порушення умов вищезазначеного договору відповідач свої зобов`язання виконав не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем. На підставі переданих від оператора системи розподілу показань та з урахуванням часткової оплати позивачем проведений остаточний розрахунок заборгованості відповідача у розмірі 15772,64 грн. за період споживання з 01.01.2019 по 31.10.2020 року, що підтверджується наданою позивачем довідкою. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України перебачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг за електричну енергію не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за період з 01.01.2019 по 31.10.2020 у розмірі 15772,64 грн. На час розгляду справи дана заборгованість відповідачем не сплачена. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень щодо позовних вимог ПрАТ «Харківенергозбут»та доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідно до положень статті 81 ЦПК України, суду не надав. Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по оплаті вартості спожитої електроенергії, що є порушенням умов договору, укладеного з позивачем як постачальником універсальних послуг, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут»необхідно задовольнити в повному обсязі в цій частині. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат, пов`язаних з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. та судових витрат, пов`язаних з отриманням інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому поряду місця проживання фізичної особи боржника у розмірі 83,51 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. п. 3, 4 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з: витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд не може визнати достатнім доказом судових витрат копію договору № 1211/1-20 від 12 листопада 2020 року, укладеного між КП «Харківський Дата Центр» та ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач обґрунтовує даним договором витрати на отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому поряду місця проживання фізичної особи боржника у розмірі 83,51 грн., які він включає до судових витрат. Предметом вказаного договору є надання послуг з віддаленого доступу до веб-сайту Порталу електронних сервісів м. Харкова. Згідно протоколу погодження договірної ціни, підписаного КП «Харківський Дата Центр» та ПрАТ «Харківенергозбут» (Додаток № 3 до Договору), вартість однієї транзакції складає 83,51 грн. Між тим, позивачем не подано належних та достатніх доказів виконання зазначеного вище договору саме в частині надання (отримання) інформації стосовно реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] . За таких обставин підстави для стягнення з відповідача суми судових витрат у розмірі 83,51 грн., пов`язаних з отриманням інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно фізичної особи відповідача відсутні. Витрати, пов`язані з отриманням довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн., суд вважає обґрунтованими та такими, які необхідно задовольнити, оскільки позивачем доведено їх необхідність та доцільність, та те, що вони пов`язані з розглядом справи. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 (1891,80+210,20)грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial