Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 01.08.2019 року в розмірі 34559 грн. 63 коп., 3% річних у сумі 485 грн. 33 коп. та інфляційні втрати в сумі 240 грн. 40 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що споживач електроенергії [PERSON] в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги з 01.01.2019 року та приєднався до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжує споживати електричну енергію, яка постачається на об`єкт згідно з умовами договору. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно п. 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії. Відповідно до п. 5.10 Договору, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Однак відповідач не сплачує за спожиту електроенергію, в зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.01.2019 року по 01.08.2019 року, де по приладу обліку спожито 35293 кВтг на загальну суму 41250 грн. 78 коп. Разом з тим, за вказаний період споживачем було сплачено 6691 грн. 15 коп., а отже сума боргу складає 34559 грн. 63 коп. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідач є споживачем електричної енергії, яка постачається позивачем за адресою: [ADDRESS] , та на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію та довідки про обсяги споживання електричної енергії всього за період з 01.01.2019 року по 01.08.2019 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Волосевича, 22, спожито електроенергії 35293 кВтг на загальну суму 41250 грн. 78 коп. При цьому відповідачем за вказаний період було сплачено за електричну енергію 6691 грн. 15 коп. Таким чином заборгованість за спожиту електроенергію складає 34559 грн. 63 коп. (а.с.4,20). 26.09.2019 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію про сплату заборгованості за використану електричну енергію у сумі 37923 грн. 20 коп. (а.с.21, 22), яка останнім була залишена поза увагою. Крім того, позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію, проте ухвалою суду від 28.12.2019 року позивачеві було відмовлено у видачі судового наказу, оскільки згідно відомостей наданих адресно-довідковим органом на запит суду [PERSON] не значиться зареєстрованим у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.23). Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином, на підставі викладеного, суд доходить висновку, що за умови встановлення факту надання відповідними організаціями послуг з постачання електричної енергії, відсутність договору про користування електроенергією, який має бути укладений між споживачем або власником будинку та постачальником, не звільняє таку особу від обов`язку оплатити вартість спожитої електроенергії. Судом також встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію, а відповідач всупереч умовам Договору не здійснює плату за електричну енергію у повному обсязі. Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість у сумі 34559 грн. 63 коп. за період з 01.01.2019 року по 01.08.2019 року (а.с.4). Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано. Відповідно до ст. 625 ЦК України на суму заборгованості нараховуються інфляційні втрати та 3% річних від суми боргу за весь період прострочення. Відповідачем було порушено виконання грошового зобов`язання з оплати послуг за спожиту електроенергію, а тому суд уважає, що позивач має право вимагати від відповідача сплати індексу інфляції та трьох процентів річних. Згідно наданого представником позивача розрахунку індекс інфляції та 3% річних за період 01.01.2019 року по 01.08.2019 року складає: 485 грн. 33 коп. - 3% річних, 240 грн. 40 коп. - індекс інфляції (а.с.2 зворот, 3). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання електричної енергії виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за спожиту електричну енергію, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення у відповідача заборгованості, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 2102 грн. (а.с.31, 32). На підставі викладеного,

Outcome: approved