Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Представник позивача, посилаючись на те, що: -сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2015 року, але на даний час фактично припинили шлюбні відносини; -від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]; -останнім часом їх відносини повністю змінились, між ними відсутнє взаємопорозуміння, вони тривалий час не можуть спілкуватись та фактично припинили шлюбні відносини; -вони практично не спілкуються, а під час спілкування між ними постійно виникають безпідставні сварки; -позивач вважає, що їх сімя розпалась остаточно з вини відповідача, звернувся з позовом до суду та просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву /а.с.19/, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином - особисто /а.с.27/, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 25 січня 2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про шлюб /а.с.6/ та свідоцтвом про народження дитини /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що їх відносини повністю змінились, між ними відсутнє взаємопорозуміння, вони тривалий час не можуть спілкуватись, а під час спілкування між ними постійно виникають безпідставні сварки. Також позивач вказав, що вони фактично припинили шлюбні відносини, їх сімя розпалась остаточно з вини відповідача. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач на примирення не згідний, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про місце проживання неповнолітньої дитини та спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved