Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R53100307774B від 30.07.2012 року у розмірі 97\~809 (дев*яносто сім тисяч вісімсот дев*ять) гривень 29 копійок, суму судового збору у розмірі 1\~018,45 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100307774B від 30.07.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн. на строк до 30 липня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,5 % річних. Проте в порушення прийнятих на себе зобовязань за цим договором, відповідач, [PERSON] допустив порушення строків погашення заборгованості, тому повинен відшкодувати банку загальну заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість по відсоткам та пеню за порушення графіку погашення заборгованості по кредитному договору № R53100307774B від 30.07.2012 року у загальному розмірі 97\~809,29 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 1\~018,45 гривень. Представник позивача у судове засідання зявився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи за його відсутності, або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 30.07.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100307774B, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 50\~000,00 грн. на строк до 30 липня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,5% річних. Згідно умов укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої обовязки за кредитним договором № R53100307774B від 30.07.2012 року виконав належним чином, про що свідчить меморіальний ордер № 49851 від 30 липня 2012 року. Позивач повідомляв листом-вимогою № 6636/1-2.19 від 15.09.2014 року відповідачеві про наявність заборгованості по вказаному кредитному договору та зміну термінів повернення кредитних коштів. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання перед ПАТ «ВТБ Банк», він має непогашену заборгованість за кредитним договором № R53100307774B від 30.07.2012 року, у загальному розмірі 97\~809,29 грн., яка складається з наступного: 22\~466,84 грн. - заборгованість за кредитом; 19\~268,71 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 15\~703,73 грн. - заборгованість за відсотками; 40\~370,01 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Таким чином, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязань за кредитним договором № R53100307774B від 30.07.2012 року в частині погашення основного боргу і сплати нарахованих відсотків, пені у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобовязання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобовязань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими по ньому відсотками не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~018,45 гривень (платіжне доручення №11935 від 02.12.2014 року). Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved