Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Прокурор Котелевського району Полтавської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитною угодою № 0974-06 про надання кредиту на будівництво (добудову) від 20.07.2006 року у сумі 11 178, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог прокурор Котелевського району Полтавської області зазначив, що 20.07.2006 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (надалі - Обласний фонд) та [PERSON] була укладена кредитна угода № 0974-06 про надання кредиту на будівництво (добудову) (надалі - Угода), письмова згода на укладання якої була надана чоловіком - [PERSON], згідно якої Обласний фонд зобов'язався надати [PERSON] кредит на будівництво (добудову) житлового будинку у розмірі 40 000,00 грн., із остаточним строком повернення кредиту та сплати відсотків по ньому не пізніше ніж 15.10.2013 року. [PERSON] зобов'язалась погашати кредит щоквартально в розмірі 1600 грн. згідно з графіком Угоди. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Угодою було укладено з [PERSON] та [PERSON] договір поруки № 305-06 від 20.07.2006 року, згідно якого поручителі зобов'язалися відповідати перед Обласним фондом за виконання зобов'язань, передбачених Угодою, укладеною між Обласним фондом та [PERSON] Також, прокурор Котелевського району Полтавської області вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України чоловік [PERSON] - [PERSON] несе солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань по Угоді. На даний час [PERSON] свої зобов'язання по укладеній Угоді не виконує, у зв'язку з чим прокурор Котелевського району Полтавської області просить стягнути солідарно з відповідачів виниклу заборгованість. Прокурор Котелевського району Полтавської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить стягнути на користь Обласного фонду з відповідачів солідарно заборгованість по Угоді в сумі 11 178, 00 грн., з них: кредитних коштів (тіло кредиту) - 3 690 грн.; відсотків за користування кредиту - 1 259, 00 грн.; пені - 6 229, 00 грн. Представник Обласного фонду у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги прокурора Котелевського району Полтавської області підтримує в повному обсязі (а.с. 108). [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 60, 61, 62). [PERSON], [PERSON] 12.03.2015 року подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначили що позовні вимоги не визнають в повному обсязі та просять застосувати наслідки спливу строку спеціальної позовної давності та зменшити розмір пені до суми тіла кредиту (а.с. 50-53, 96-97). [PERSON] 12.03.2015 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив що заперечує проти задоволення позову в повному обсязі (а.с. 48-49, 95). У відкритому судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнала частково, зокрема визнала заборгованість по кредитних коштах і відсотки за користування кредитом, а суму пені не визнала, та просить її зменшити до суми тіла кредиту. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора Котелевського районного суду Полтавської області, [PERSON] приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 20.07.2006 року між Державною, спеціалізованою, кредитно-господарською організацією «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON], відповідно до заяви останньої (а.с.14) укладено кредитну угоду № 0974-06 на отримання кредиту в сумі 40000 (сорок тисяч) грн. на будівництво (добудову) житлового будинку за адресою смт Котельва Полтавської області, вул. Ковпака, 23, зі строком погашення до 15 жовтня 2013 року, починаючи з 3 кварталу 2007 року (а.с. 9-12). Письмова згода на укладання Угоди була надана чоловіком - [PERSON] (а.с. 11). Сума щоквартального платежу згідно графіка Угоди (Додаток №1, Додаток №3 Угоди) становить 1600 грн. (а.с.11-12). Обласним фондом видано кредит [PERSON] у розмірі 40000 (сорок тисяч) грн. (а.с. 10, 15). Для забезпечення зобов'язань за Угодою між Обласним фондом та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 305-06 від 20.07.2006 року (а.с. 13), відповідно до якого поручителі взяли на себе зобов'язання перед Обласним фондом відповідати за виконання зобов'язань, передбачених Угодою, укладеною між Кредитором та Позичальником. Поручителі відповідають перед Кредитором за виконання Позичальником усіх зобов'язань за Угодою у сумі 40000 грн., а також відсотки за користування кредитом та пеню за несвоєчасність повернення кредитних коштів. Станом на 10.02.2015 року заборгованість [PERSON] перед Обласним фондом по укладеній Угоді становить 11 178,00 грн., яка складається з: кредитних коштів - 3690,00 грн.; відсотків за користування кредитом - 1 259,00 грн.; пені - 6 229,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16, 71-82, 122-126). Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним Договором зобов'язань відповідачі не надали. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 12.07.2013 року позов Прокурора Котелевського району Полтавської області, в інтересах держави в особі органу , уповноваженого здійснювати функції держави у сфері реалізації державної політики у галузі індивідуального житлового будівництва на селі - Обласного фонду підтримки житлового будівництва на селі, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитній угоді, задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь держави в особі Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 28 603, 00 грн. та судовий збір. У задоволенні позову прокурора Котелевського району Полтавської області в інтересах держави в особі Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою відмовлено (а.с. 57-58). Виходячи із змісту вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. У порушення зазначених норм ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконала. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 10.02.2015 року заборгованість [PERSON] перед Обласним фондом по укладеній Угоді становить 11 178,00 грн., яка складається з: кредитних коштів - 3690,00 грн.; відсотків за користування кредитом - 1 259,00 грн.; пені - 6 229,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16, 71-82, 122-126). Відповідно до ч.1 ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України. Проте, якщо розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір пені може бути зменшено за рішенням суду. Враховуючи розмір неповернутих боржником кредитних коштів, що є значно меншим ніж нарахована позивачем неустойка (пеня), відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання боржником, тобто через не співмірність із розміром основного боргу (який становив: тіло кредиту 3 690, 00 грн. - відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10.02.2015 року), суд приходить до висновку про наявність підстав до застосування положень ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені , а саме до розміру основного боргу, тобто до 3 690 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 9.3. кредитної угоди від 20.07.2006 року на третю особу покладено солідарну з позичальником відповідальність, відповідно до законодавства. Разом з тим, згідно п. 7.5. Угоди повернення кредиту та відсотків на його використання за Позичальника іншою фізичною або юридичною особою проводиться на підставі окремого договору сторін. Відповідно до ст. 511 ЦК України, зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи, а лише у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Як встановлено в судовому засіданні, окремого правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання між Обласним фондом та [PERSON] не укладалось. Наслідком недодержання сторонами передбаченої ст. 546 ЦК України письмової форми забезпечення виконання зобов'язання, у силу положень ч. 2 ст. 547 ЦК України, є нікчемність такого правочину. Крім цього, відповідно до п. 25 Постанови Пленуму ВСУ « Про практику застосування законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - положення ст. 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядженням майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Таким чином, у [PERSON] не виникло обов'язку відповідати за виконанням зобов'язань позичальника за Угодою, оскільки договір поруки не створює обов'язку для будь-яких інших осіб, крім сторін передбачених у договорі, а тому у задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність законних підстав для часткового задоволення позову Прокурора Котелевського району Полтавської області, в інтересах держави в особі органу , уповноваженого здійснювати функції держави у сфері реалізації державної політики у галузі індивідуального житлового будівництва на селі - Обласного фонду підтримки житлового будівництва на селі, до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитній угоді, а саме в сумі 8 639,00 , яка складається з: заборгованості за кредитом - 3 690, 00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1 259, 00 грн., зменшена пеня - 3 690, 00 грн., оскільки позивачем не доведено наявність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання боржником, а відповідачка зазначила у судовому засіданні про її скрутне матеріальне становище, та взагалі не визнала завищену суму пені. Зменшуючи суму пені до суми тіла кредиту, суд враховує також реальну можливість по сплаті відповідачем даної суми, а також те, що стягнення заявленої в позові пені у повному розмірі поставить відповідача ще в більш тяжке матеріальне становище. Задовольняючи частково позовні вимоги Прокурора Котелевського району Полтавської області, в інтересах держави в особі органу , уповноваженого здійснювати функції держави у сфері реалізації державної політики у галузі індивідуального житлового будівництва на селі - Обласного фонду підтримки житлового будівництва на селі, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитній угоді, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача (відповідачів) в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що прокурор Котелевського району Полтавської області звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що стягнення судових витрат повинно бути проведено з відповідачів - [PERSON], [PERSON] [PERSON] у дохід держави в рівних частинах.

Outcome: partial