Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом в якому просить суд про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON],\~[INFO] та про стягнення з відповідача понесені [PERSON] додаткові витрати на лікування сина та на проживання під час лікування. Представник позивача позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Новоселицького районного суду від 03 березня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON],\~[INFO] в розмірі 400 грн.. Вказана сума є мізерною в порівнянні з матеріальними витратами, які вона несе на утримання малолітнього сина, який є інвалідом з дитинства, тому вона вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти у більшому розмірі. Просить суд стягнути з відповідача на утримання сина на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця до його повноліття. Ухвалою судді від 16 липня 2018 року відкрито провадження за даним позовом та наданий відповідачу строк для надання відзиву. Справа призначена до судового розгляду на 09 серпня 2018 року. 01 серпня 2018 року представник позивача подала до суду уточнену позовну заяву в якій збільшила заявлені позовні вимоги. Просить суд змінити розмір аліментів та в подальшому стягувати аліменти у розмірі 1800 грн. на місяць на утримання сина. Стягувати з відповідача на користь [PERSON] ? частину з понесених нею витрат на лікування сина в розмірі 5970 грн. та ? частину з понесених витрат на проживання з сином під час проходження лікування. Просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1200 грн.. Ухвалою суду від 24 вересня 2018 року з власної ініціативи суд ухвалив подальший розгляд справи провести з в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача з винесенням по справі заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений за місцем своєї реєстрації про день,\~ час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився\~ та не повідомив суд про причину своєї неявки.\~ У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази дійшов наступних висновків. Відповідно до рішення Новоселицького районного суду по справі №2-216/2011 року стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця до повноліття. З посвідчення серії ААБ №079302 видане [PERSON] вбачається, що воно видане інваліду з дитинства до 18 років. [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження за актовий запис №23 видане 11 червня 2004 року серії І-МИ №144801. З довідки про склад сімї [PERSON] видане 10.04.2018 року за №739 Топорівським виконавчим комітетом Новоселицького району вбачається, що на утримання [PERSON] перебувають двоє дітей, син від першого шлюбу [PERSON] та донька від другого шлюбу [PERSON], [INFO] що також підтверджується і свідоцтвом про народження видане 23 грудня 2014 року серії І-МИ №208488. [PERSON] не працює, доглядає за дитиною інвалідом. Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя ст..181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 « Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя ст..181). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді даного спору із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття\~\~183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.\~\~ Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Суд оцінюючи викладені докази та зазначені правові норми у своєї сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні дійшов висновку, що матеріальне становище стягувача (позивачці) погіршилось, оскільки на її утримані перебувають двоє малолітніх дітей, ніде не працює, доглядає за дитиною інвалідом, відповідач ухиляється від прийняття участі у вихованні дитини, що підставою для зміни розміру аліментів. При вирішенні питання щодо зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду, змінений розмір аліментів стягується від дня набрання відповідним судовим рішенням законної сили. Враховуючи дані про особу платника аліментів, а саме його розмір доходу, те що на його утриманні не перебувають інші особи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі та із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та в подальшому стягувати аліменти в розмірі 1800 грн. але не менш як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення повноліття. Статтею 185 СК України встановлено, що той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов'язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). \~Розмір участі\~одного з\~батьків у\~додаткових витратах\~на дитину\~в разі\~спору визначається\~за рішенням\~суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З рахунку МК000001688 від 08 червня 2018 року на лікування [PERSON], [INFO] вбачається, що вартість лікувальної путівки становить 11940 грн., вартість проживання відповідно до квитанції №26 від 14 червня 2018 року становить 3480 грн. (11940+3480=15420 грн.). З врахуванням викладених доказів та зазначених правових норм суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути ? частину понесених витрат на лікування які дорівнюють 5970 грн. та ? частину понесених витрат на проживання які дорівнюють 1540 грн.. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст..141 ЦПК України. З [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. на рахунок Новоселицького районного суду. Статтею 137\~ЦПК України,\~визначено,\~що для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг), часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг), обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З договору та детального розрахунку виконаних робіт вбачається, що позивачем сплачено 1200 грн. на послуги адвоката які суд вважає, що є співмірним із складністю справи та із наданих адвокатом послуг на підготовки позову та її участі під час розгляду справи по суті. Понесені витрати позивачем на правничу допомогу в розмірі 1200 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON]. На підставі наведеного і

Outcome: approved