Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7719,95 грн. з тих підстав, що відповідно до укладеного договору б/н від 21 червня 2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Позивачем була направлена претензія кредитора до Новоархангельської районної державної нотаріальної контори та отримана відповідь, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались, нотаріальна справа не заводилась. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором, а саме за простроченим тілом кредита становить 7719,95 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надійшов. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Як вбачається з тексту позовної заяви, відповідно до укладеного договору без номера від 21 червня 2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту наплатіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21 червня 2011 року. У заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Тарифами та Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», розміщеними на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, складають між нею та банком договір банківського обслуговування, а також, вона погодилась їх отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на дату смерті [INFO] складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту та становить 7719,95 грн. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05 грудня 2017 року, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (статті 1218-1220 ЦК України). Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 червня 2011 рокустановить 7719,95 грн. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно інформації, наданої Новоархангельською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в Новоархангельській районній нотаріальній конторі на підставі претензії кредитора від 09 січня 2018 року за № SAMDN50000046363366 відкрилась спадкова справа № 41/2018, заяви про прийняття спадщини не надходили. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від імені [PERSON] заповіти не посвідчувались (а. с. 85). 26 травня 2020 року за вих. №SAMDN50000046363366 року до спадкоємця за законом [PERSON] позивачем було направлено лист-претензію, згідно з яким банк пред`явив свої вимоги до нього (а. с. 57). Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» скористалось своїм правом заявити про вимогу до спадкоємця. Відповідно до витребуваної судом інформації, наданої Новоархангельською селищною радою [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] . На момент її смерті за даною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] , інформацією щодо ступені їх родинного зв`язку селищна рада не володіє (а. с. 84). Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Як зазначено у пункті 32 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Однак, жодних доказів прийняття відповідачем, як спадкоємцем, спадщини після смерті [PERSON] певного складу спадкового майна, а також його вартості для визначення меж відповідальності спадкоємця, позивачем суду не надано. У свою чергу, відсутність відомостей щодо вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час її відкриття, а також часток прийнятого спадкоємцем спадкового майна позбавляє суд можливості вирішити заявлені позовні вимоги. На час розгляду справи взагалі відсутні докази наявності будь-якого спадкового майна, яке б входило до складу спадкової маси після померлого на час відкриття спадщини, його переліку та вартості, що унеможливлює стягнення, оскільки, як уже зазначалось, спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Крім того, позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що саме відповідач є спадкоємцем будь-яких черг за законом чи за заповітом на час смерті боржника. Отже, обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13 лютого 2019 року у цивільній справі № 336/5443/16 та від 13 березня 2019 року у цивільній справі № 360/1568/16-ц, що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами нижчих інстанцій. Тобто, беручи до уваги положення чинного цивільного законодавства, згідно яким спадкоємці відповідають за боргами спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, а при відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов`язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, а також враховуючи відсутність будь - яких доказів щодо наявності спадкового майна, його вартості та вступу відповідача у спадщину, вбачається, що у відповідача відсутній обов`язок задовольняти вимоги кредитора. Предметом доказування по справі є факт наявності спадкового майна, в межах вартості якого спадкоємці відповідають за боргами спадкодавця, проте, таких обставин по справі встановлено не було та суду їх не доведено. За правилами статей 12, 13, 76-81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності будь-якого спадкового майна після смерті [PERSON] , його обсягу, вартості спадкової маси, тому підстав для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» не вбачається. Таким чином, оскільки в позовній заяві, окрім вищевказаних підстав, з яких позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором зі спадкоємця позичальника, інших підстав не наведено, жодних доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог в судовому засіданні встановлено не було, а передбачені діючим законодавством підстави для покладення відповідальності на спадкоємця за кредитними зобов`язаннями спадкодавця відсутні, тому суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 141ЦПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed