Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Представник позивача Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» адвокат Косінова Т.С. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 25.10.2017 по 01.01.2021 у розмірі 27944,42 гривень, а також судовий збір в сумі 2270 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є користувачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Надання власнику житла послуг з централізованого опалення та відкриття на його ім`я особового рахунку слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». В порушення п.18 Постанови КМУ\~від 21.07.2005\~№630 та ст.ст.67,68\~ЖК України УРСР відповідач не проводив оплату за надані йому комунальні послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період 25.10.2017 по 01.01.2021 у розмірі 27944,42 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду надана заява за підписом представника позивача за довіреністю [PERSON] про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. В судовому засіданні 12.04.2021 року він заперечував проти позовних вимог, вважаючи нарахування позивача невірними. Розгляд справи за клопотанням відповідача відкладався 12.04.2021 року і 26.05.2021 року для надання ним доказів на заперечення позову. В той час відзив на позов і докази на заперечення позовних вимог відповідач суду не надав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встанови наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідач є користувачем послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] , що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» №41 від 06 січня 2021 року та довідкою начальнику ЖЕУ «Докучаївське» від 01 липня 2019 року, зі змісту якої вбачається, що за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] , який є сином власниці квартири [PERSON] . Відповідно до розпорядження Харківської обласної державної адміністрації №387 від 11 серпня 2017 року КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» видано відповідну ліцензію. Рішенням XIV сесії VIII скликання Роганської селищної ради від 20.10.2017, визнано КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» виконавцем послуг з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності. Відповідно до тарифів, затверджених рішенням Роганської селищної ради від 07.09.2017, з 01.08.2017 для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1595,03 грн./Гкал, без будинкових та квартирних приладів обліку 45.91 грн на 1кв.м опалювальної площі (з ПДВ). Відповідно до тарифів, затверджених рішенням Роганської селищної ради, від 28.11.2018, з 01.12.2018 для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії-1653грн./Гкал, без будинкових та квартирних приладів обліку 53грн. на 1кв.м опалювальної площі (з ПДВ). Згідно вказаних тарифів позивачем нараховано відповідачу заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 25.10.2017 по 01.01.2021 у розмірі 27944,42 гривень, про що вбачається з відомості нарахувань та оплат за послуги з теплопостачання. На підтвердження надання послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , позивачем надано акти: №51 від 04.11.2019, №24 від 01.04.2020, №51 від 23.10.2018, №24 від 01.04.2019, №51 від 25.10.2017, №24 від 10.04.2018 про включення та відключення об`єкту теплопостачання. Таким чином судом встановлено, що відповідач є користувачем послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.11\~Закону України\~«Про комерційний\~облік теплової\~енергії та\~водопостачання» зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками)іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором. Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 12 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005, регламентовано порядок здійснення нарахувань за теплову енергію, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії. У зв`язку з встановленням у будинку, в якому мешкає відповідач, засобів обліку та відсутності утеплення місць загального користування, плата за послуги з теплопостачання нараховується на підставі будинкового засобу обліку теплової енергії. З наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, проведеного на підставі рішень Роганської селищної ради від 07.09.2017 та від 28.11.2018, позивачем нараховано заборгованість, яка утворилась за відповідачем за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 25.10.2017 по 01.01.2021 у розмірі 27944,42 гривень. Як вбачається з розрахунку, відповідачу була нарахована заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 55944,42 грн., з яких частково сплачена заборгованість у розмірі 28000,00 грн., залишилась заборгованість у розмірі 27944,42 грн. Відповідно до ч.1 ст.73\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Згідно з ч.10 ст.59\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Рішення щодо встановлення тарифів на теплопостачання, з якими не погоджується відповідач, не оскаржувалось останнім, та є обов`язковими до виконання. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України\~від 24\~червня 2004\~року №\~1875-IV\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (далі - Закон). Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону). Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону). Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу\~України (далі -ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Частиною шостою статті 19 Закону України\~«Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до статті 1ЗаконуУкраїни«Про\~теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідача свідчить про виконання послуг позивачем. Отже, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеними у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15. Посилання відповідача на те, що позивачем невірно нараховується плата за послуги теплопостачання, так як позивач не нараховує плату за теплопостачання квартирам, які обладнанні в будинку в якому він проживає індивідуальними (автономними) системами опалення, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними доказами. Листом КП «Харківські теплові мережі» від 30.04.2021 №729 [PERSON] , був роз`яснений порядок нарахування плати за послуги теплопостачання у разі встановлення в будинку будинкового засобу обліку теплової енергії. Так за послуги теплопостачання споживачі сплачують згідно з показниками лічильника. Обсяг спожитої теплової енергії розподіляється між мешканцями пропорційно опалювальної площі квартир. Так відповідачем не доведено, що власники квартир з індивідуальними системами опалення мають статус споживача у розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.1 Закону України «Про теплопостачання», де набуття такого статусу споживача пов`язане та напряму залежить від факту отримання, або наміру отримання ж/к послуги. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач не спростував розрахунків позивача, не надав власних розрахунків по сплаті за надані послуги теплопостачання, які він вважає вірними. Відповідачу судом було надано достатньо часу для надання таких доказів, проте таким правом він не скористався. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, вирішуючи спір, суд встановив, що позивач є виконавцем послуг з теплопостачання, які надає до квартири відповідача, останній від централізованого опалення у встановленому законом порядку не відключився, є споживачем та отримує вказані послуги, однак не виконує зобов`язання щодо їх сплати, у зв`язку з чим має заборгованість за період із 25.10.2017 по 01.01.2021 у розмірі 27944,42 гривень, плата за послуги з теплопостачання нараховувалася відповідачу правомірно, належних та допустимих доказів щодо оскарження за спірний період встановлених тарифів за надання послуг з теплопостачання або скарг щодо їх якості відповідачем не надано, а тому приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання. Стосовно застосування до вимог позивача строку позовної давності суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.\~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта\~статті 267 ЦК України). Відповідно до вимог статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (ч.1 ст.264 ЦК України) Оскільки відповідач частково здійснював оплату за надані послуги, останній платіж був у грудні 2019 року в розмірі 4000,00 грн., отже строк позовної давності позивачем не пропущений. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved