Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідачки борг у сумі 11931 грн. 84 коп., з яких : 6813.07 грн. - заборгованість за кредитом, 3256.27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 818.13 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 544.37 грн. - штраф (процентна ставка), що утворився внаслідок неналежного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором укладеним між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» 15.03.2010 року та просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. В заяві зазначив, що в разі неявки відповідачів в судове засідання - не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач відмовилась від одержання судової повістки. За правилами ч.8 ст.76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За наведених обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, давши оцінку усім зібраним у справі доказам, дійшов висновку про таке. 15.03.2010 року відповідно до Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:privatbank/ua/termspages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов такого договору, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Наведені обставини вказують, що між сторонами спору було укладено публічний договір приєднання, на умови якого погодився відповідач, засвідчивши це своїм підписом. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В силу положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши здобуті у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність, суд дійшов до висновку про те, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні з огляду на таке. Зі змісту ст.1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Законодавцем визначено у ст.1046 ЦК України, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналізуючи докази, що містяться в матеріалах справи судом не встановлено, що кредитор передав грошові кошти визначені за умовами публічного договору приєднання відповідачеві у розмірі та на умовах визначених таким договором. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором не дає можливості впевнитись чи дійсно відповідачем неналежно виконувались умови кредитного договору та правильність розрахованої суми заборгованості за кредитним договором, у разі часткового погашення відповідачем боргу (напрямки зарахування), не наведено обставин, що потягли за собою порушення саме відповідачем зобов'язань за кредитним договором та наявність саме його вини. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору, суд дійшов до переконання, що наведені у позовній заяві позивачем обставини щодо укладення кредитного договору між сторонами даного спору не підтвердженні належними та допустимими доказами, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст. 88 ЦПК України, а тому у разі відмови у позові, суд відносить сплачений при пред'явлені позову позивачем судовий збір на його рахунок. На підставі ст. 509, 512-514, 517, 526, 1046, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed