Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що відповідачка проживає [INFO] та є споживачем електричної енергії, про що свідчать неодноразові перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію. Станом на 21 листопада 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у зв'язку із її несплатою у розмірі 1 104,61 грн., однак до теперішнього часу борг відповідачка не сплатила. Враховуючи той факт, що відповідачка в добровільному порядку не бажає сплачувати заборгованість, просить суд стягнути з відповідачки суму заборгованості із судовим збором в розмірі 243 грн. 60 коп. Представники позивача [PERSON] та [PERSON], діючі на підставі довіреностей, при розгляді справи позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги не визнала повністю, пояснивши що вона на підставі договору купівлі продажу є власником квартири [ADDRESS] з листопада 2007 року. До вищевказаного будинку не підведено газопостачання, будинок обладнаний електричними плитами. В звязку з цим для мешканців таких будинків повинен застосовуватися пільговий тариф для оплати спожитої електричної енергії. Вона щомісячно справно сплачує квитанції за спожиту електричну енергію по пільговому тарифу, але позивач при проведенні звірки застосовує інший тариф, з яким вона категорично не згодна. Крім того, вказала, що згідно розрахунку позивача заборгованість їй нарахована з березня 2007 року, тобто з того моменту, коли вона навіть не була власником квартири. Тому просить відмовити позивачеві в задоволені позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 02 листопада 2007 року (а.с.49-50). Згідно довідки, наданої позивачем за особовим рахунком 808 164, який відкритий на квартиру [ADDRESS] станом на 21 листопада 2014 року заборгованість за спожиту електричну енергію складає 1 104 грн. 61 копійка (а.с.4). Як було встановлено в суді з пояснень сторін та з наданих документів, відповідачкою здійснювалася оплата за спожиту електроенергію щомісяця, по показникам лічильника, які підтверджуються відповідними квитанціями, а заборгованість, яку визначив позивач, нарахована у зв'язку з розрахунками кожної сторони по різним тарифам. А саме - позивач здійснив перерахунок за загальними тарифами, а відповідачка - за тарифами, встановленими для населення, яке проживає в квартирах, обладнаних електроплитами. Саме в цьому є різниця в оплатах, яку позивач визначив як заборгованість та яку просить стягнути з відповідачки. Як встановлено, між сторонами склались фактичні договірні відносини, що випливають з постачання і користування електроенергією. Взаємовідносини між громадянами (споживачами) та енергопостачальником регулюються Цивільним кодексом України, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами (надалі - Правила). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Відповідно до положень ст.1 Закону України Про електроенергетику від 16 жовтня 1997 року N 575/97-ВР (далі Закон) споживачем електричної енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно ст.26 Закону, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою єнергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Пунктом 1.4 постанови НКРЕ від 23 квітня 2012 року № 497 (зі змінами та доповненнями) встановлено тарифи на на електроенергію, що відпускається населенню, зокрема п.1.3 встановлено тариф населенню, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку кухонними електроплитами (у тому числі в сільській місцевості) в розмірі 23,70 грн. з ПДВ. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 149 «Про вдосконалення державної політики регулювання тарифів на електричну енергію, що відпускається населенню, а також іншим споживачам», для яких застосовуються такі тарифи рекомендовано НКРЕ України встановлено з 01 червня 2014 року тариф для населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку кухонними електроплитами: - до 250 кВт споживання електричної енергії на місяць 23,70 грн. за 1 кВт; - понад 250 кВт до 800 кВт споживання електричної енергії на місяць 32,22 коп. за 1 кВт; - понад 800 кВт споживання електричної енергії на місяць 134,04 коп. за 1 кВт. При цьому, суд вважає, що встановленим порядком є підтвердження проектною документацією житлового будинку того, що будинок або його частина (окрема квартира) обладнаний кухонними електроплитами та\\ або електроопалювальними установками. Згідно абз.3 п.3.1 Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 25 липня 2006 року №258, для забезпечення належного обслуговування та експлуатації електроустановок у споживача повинна бути технічна документація, зокрема, затверджена проектна документація (креслення, пояснювальні записки, тощо ) з усіма змінами. З технічного паспорту, виданого 15 жовтня 2007 року бюро технічної інвентаризації, вбачається, що квартира позивачки № 16 в будинку № 58/42 по вулиці Московській в м.Маріуполі негазифікована, а обладнана електроплитою (а.с.51-52). Не оспорювали факт обладнання вказаного житлового будинку кухонними електроплитами та відсутність газопостачання в ньому і самі сторони при розгляді справи. З листа Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради вбачається, що технічне обслуговування вказаного будинку здійснює приватне підприємство «Альянс ГіС» згідно з договором від 01 лютого 2003 року № 14/03. Балансоутримувачем є закрите акціонерне товариство «Будівельна-монтажна фірма «Азовстальбуд». Однак на неодноразові запити суду іншої технічної документації на будинок не надано. Все вище викладене свідчить про те, що відповідачка [PERSON] виконувала обов'язки по оплаті за електричну енергію своєчасно, в повному обсязі, виходячи з встановлених відповідними органами тарифів, встановлених для споживачів, які проживають в квартирах, обладнаних електроплитами. Крім цього, суд вважає, що відповідачка не може сплачувати додаткові суми, які не передбачені жодним законодавством. Проблемні питання, які виникають з приводу застосування різних тарифів для оплати за електричну енергію, мають вирішуватися відповідними органами, установами, зокрема підприємством, яке здійснює обслуговування жилого будинку та його балансоутримувачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed