Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Представник ТОВ «Сіті Транспорт Груп» в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Сіті Транспорт Груп», в якому просить визнати незаконним наказ відповідача від 15 листопада 2013 року № 113-396 про її звільнення за прогули, скасувати наказ відповідача від 15 листопада 2013 року № 113-396 про її звільнення за прогули, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 3000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що вона працювала у відокремленому структурному підрозділі м. Дніпродзержинська ТОВ «Сіті Транспорт Груп» на постійній основі в період з 25 червня 2013 року по 15 листопада 2013 року, але трудову книжку при звільнені їй не видали, а 04 липня 2014 року на її адресу надійшов цінний лист із її трудовою книжкою, в якій було зроблено запис про її звільнення з роботи за прогули на підставі наказу № 113-396 від 15 листопада 2013 року. Відповідно до довідки УПФ України в Солом'янському районі м. Києва від 25 червня 2014 року її звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України. Вона кожного дня була на роботі, не прогулювала, тому вважає наказ про її звільнення за прогули незаконним та таким, що завдав їй моральної шкоди, яку вона оцінює у 3000 грн. Позивач в судове засідання надала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги по суті та за обставинами справи підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, і у випадку неявки представника відповідача, згодна на розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів та ухвалення заочного рішення. Позивачу роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача відповідно до вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ТОВ «Сіті Транспорт Груп» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за відсутності свого представника відповідач суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки представника відповідача, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутність відповідача, суд, з її згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені такі докази шляхом їх оголошення в судовому засіданні: копія паспорту позивача ( а.с. 7), копія трудової книжки (а.с. 13), поштовий конверт з приоритетним листом на ім'я позивача від відповідача (а.с. 10), довідка УПФ у Солом'янському районі м. Києва від 25 червня 2014 року про припинення трудових відносин між сторонами у справі згідно ст. 38 КЗпП України (а.с. 17). Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Сіті Транспорт Груп», працювала у відокремленому структурному підрозділі м. Дніпродзержинська з 25 червня 2013 року, що підтверджується записом в її трудовий книжці ( а.с. 13). Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва від 25 червня 2014 року № 8839/07 (а.с. 17), трудові відносини між сторонами у справі були припинені з 15 листопада 2013 року згідно ст. 38 КЗпП України. Але при цьому в трудовій книжці позивача відповідач безпідставно виконав запис про її звільнення з посади майстра відділу технічного контролю за прогули на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України згідно з наказом від 15 листопада 2013 року № 113- 396 ( а.с. 13). Крім цього, трудову книжку позивач отримала від відповідача приоритетним листом, яке було направлено на її адресу 04 липня 2014 року ( а.с. 10). Суд вважає, що ТОВ «Сіті Транспорт Груп» дійсно порушило права позивача, видавши 15 листопада 2013 року наказ № 113-396 про її звільнення з роботи за прогули, при тому що згідно звітності ТОВ «Сіті Транспорт Груп» ( код ЄДРПОУ 35122889) за жовтень та листопад 2013 року трудові відносини між відповідачем та [PERSON] припинені 15 листопада 2013 року на підставі ст. 38 КЗпП України, а отже наказ про її звільнення за прогули є незаконним і підлягає скасуванню. Крім цього, суд не має підстав не довіряти обставинами, що зазначені позивачем щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом про скасування наказу про звільнення за прогули, оскільки нею надані належні докази щодо отримання трудової книжки лише 04 липня 2014 року. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених ст. 233 КЗпП України, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Відповідно до ч.1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Відповідально до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 237-1 ЦК України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначення моральної шкоди визначається у ст. 23 ЦК України й у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) шкоди», Так, під моральною шкодою варто розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю осіб. Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, він підлягає відшкодуванню одноразово. При визначенні розміру й форми відшкодування моральної шкоди суд ураховує такі фактори, як глибину психологічного дискомфорту, значні порушення душевної рівноваги, тривалість страждань, які отримала позивач, а також ураховує вимоги розумності й справедливості. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн. В зв'язку із задоволенням позову, заявленого позивачем, яка звільнена від сплати судового на підставі ст. 81 ЦПК України, судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.. належить стягнути з відповідача у справі. На підставі ст. 148, 149, 233, 234, 235, 237-1 КЗпП України,

Outcome: approved