Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа - Сумська райдержнотконтора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 грудня 1997 року та визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом з тих підстав, що з 21 липня 1979 року позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу та спільного проживання в результаті приватизації вони набули право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 2 березня 1994 року дана квартира належала їм на праві спільної сумісної власності. 18 лютого 1997 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений Садівської сільською радою, за яким належавшу їй 1/2 частину квартири вона заповіла [PERSON] [PERSON] померла [INFO] року і після її смерті 11 грудня 1997 року Сумською райдержнотконторою на ім*я відповідачки було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири. Квартира їм належала на праві спільної сумісної власності без виділення часток по ній, тому не зрозуміло на яких підставах Садівською сільською радою було посвідчено заповіт на 1/2 частину квартири та в подальшому Сумською райдержнотконторою на ім*я відповідачки було видане свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири . Дружина позивача не мала права заповідати 1/2 частку квартири, а Садівська сільська рада не мала правових підстав для посвідчення заповіту, так як позивачу та його дружині квартира належала на праві спільної сумісної власності без поділу на частки. Суд не приймав рішення про визначення між ними часток або про поділ квартири. В свідоцтві про право на спадщину зазначено, що частка із майна спільної сумісної власності виділена на підставі угоди про виділення частки від 5 грудня 1997 року, але позивач такої угоди не підписував, а його дружина [PERSON] на той час вже померла. Дружиною позивача та третьою особою були грубо порушені вимоги ст.23 КпШС України, оскільки [PERSON] без його згоди не повідомляючи про свої наміри щодо заповідання 1/2 частки квартири, що належала на праві спільної сумісної власності, склала заповіт на ім*я відповідачки, чим перевищила свої повноваження щодо розпорядження спільною сумісною власністю подружжя, а третя особа належним чином не перевіривши права заповідача та відповідачки на вчинення будь-яких правочинів стосовно частки квартири та не переконавшись у наявності у відповідача правовстановлюючих документів на 1/2 частину квартири здійснила видачу свідоцтва про право на спадщину без належних на те правових підстав. В зв*язку з цим представник позивача просив: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11 грудня 1997 року та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі і пояснили, що позивач не пропустив трьохмісячний строк звернення до суду з даним позовом, оскільки про порушення свого права він дізнався близько 2-х місяців назад, коли йому стало відомо про видачу на ім*я відповідачки свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири. Відповідачка [PERSON] позов не визнала повністю, оскільки вважала, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину квартири було видане на її ім*я з дотриманням вимог законодавства. І крім того вважала, що позивач без поважних причин пропустив трьохмісячний строк звернення до суду з даним позовом. Представник третьої особи - Сумської райдержнотконтори повторно в судове засідання не з*явився, хоч про час розгляду справи нотконтора булла належним чином повідомлена. В письмовій заяві просила провести судовий розгляд справи без участі її представника і вирішити спір на думку суду. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача і дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню З 21 липня 1979 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.9). Під час шлюбу і спільного життя в результаті приватизації квартири 2 березня 1994 року їм було видане свідоцтво про право власності на житло, згідно якого їм на праві спільної сумісної власності належала трикімнатна квартира загальною площею 50, 74 кв.м [ADDRESS] Сумського району, що підтверджується його копією та копією технічного паспорту на квартиру ( а.с.11-13). 18 лютого 1997 року дружина позивача [PERSON] склала заповіт, за яким заповідала належну їй 1/2 частину приватизованої квартири на все належне їй на час смерті майно на ім*я [PERSON]., [INFO], який був посвідчений секретарем Садівської сільської ради, що підтверджується його копією. 11 грудня 1997 року Сумської райдержнотконторою було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом про право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на ім*я [PERSON], що підтверджується його копією ( а.с.8). За заявою [PERSON] від 9 грудня 1997 року виходячи з принципу рівності була визначена 1/2 частина в квартирі за померлою [PERSON], яка була адресована Сумській райдержнотконторі, що підтверджується її копією. В зв*язку з цим ствердженя позивача та його представника про невизначиність на той час часток в спірній квартирі є безпідставним. Згідно вимог ст. 535 ЦК України 1963 року - непрацездатний чоловік спадкує незалежно від змісту заповіту не менше 2/3 частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом ( обов*язкова частка). На день смерті дружини позивач був непрацездатним ( йому було більше 70 років), тому незважаючи на наявність заповіту він мав право на обов*язкову частку в спадковому майні дружини. В матеріалах спадкової справи відсутні дані про те, що державним нотаріусом йому роз*яснено право на обов*язкову частину в спадковому майні дружини і що він від неї відмовився. На день смерті дружини позивач проживав разом з нею в спірній квартирі, тому фактично прийняв її спадщину. В теперішній час вартість квартири становить 177 590 гривень. В зв*язку з цим необхідно визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11 грудня 1997 року, видане Сумською райдержнотконторою на ім*я [PERSON], і визнати за [PERSON] право власності на 1/3 ( 1/2:2/3) частину квартири в [ADDRESS] на суму 59 196 гривень 67 копійок в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO] року, відмовивши йому в останній частині позову за його необгрунтованістю. Позивач не пропустив строк позовної давності звернення до суду з даним позовом, оскільки згідно його пояснень про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спірної квартири на ім*я відповідачки він фактично дізнався влітку цього року. В зв*язку з частковим задоволенням позову з відповідачки на користь держави необхідно стягнути 835 гривень 57 копійок судового збору.

Outcome: approved