Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Представник позивача Сквирської міської ради - Бондар В. звернулася до суду з вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 09.09.2008 року, відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. З 05.07.2019 сім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , перебуває на обліку в Сквирському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Відповідно до листа № 290 від 17.09.2019року та листа № 64 від 06.03.2020 року директора РЦСССДМ І.Мошківської, фахівцями із соціальної роботи Сквирського районного центру для сім`ї, дітей та молоді неодноразово здійснювалися візити у сім`ю [PERSON] , яка виховує малолітню [PERSON] . Під час візитів (04.07.2019, 08.07.2019, 29.08.2019, 02.09.2019) проводилися профілактичні бесіди з [PERSON] щодо дотримання санітарно-гігієнічних умов у будинку, повноцінного харчування дитини, погашення боргу за газопостачання, оздоровлення дитини під час літніх канікул. При кожному візиті фахівців із соціальної роботи, [PERSON] веде себе агресивно, вживає нецензурну лексику, відмовляється у співпраці. Проте, під час останнього візиту фахівців 05.03.2020, [PERSON] вела себе неадекватно, грубо, агресивно, вживала нецензурну лексику погрожувала ножем. Відповідачка [PERSON] не працює, відповідно до Довідки № 84 від 03.02.2020 перебуває на обліку в Сквирському управлінні соціального захисту населення і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї зокрема на [PERSON] , [INFO] , а також перебуває на обліку в лікаря психіатра Сквирської ЦРЛ, що підтверджується Довідкою №276 від 30.08.2019. Крім Сквирського районного центру для сім`ї, дітей та молоді, сім`я [PERSON] 06.09.2019 року відвідана комісією Сквирського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 4 - дитячий садок» Київської області (лист № 186 від 10.09.2019), 09.10.2019 комісією Органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області (акт перевірки житлово-побутових умов неповнолітньої [PERSON] від 09.10.2019) та 24.09.2019 року працівниками Сквирського ВП спільно з працівниками служби у справах дітей та сім`ї Сквирської райдержадміністрації (лист № 8057/109/1006/20/0119 від 25.09.2019). Під час відвідування кожною із організацій, було встановлено, що будинок складається з 2-х житлових кімнат, кухні та веранди. В будинку наявне газове опалення, але відключено у зв`язку із заборгованістю по сплаті. Комунікації: газ, водопровід, каналізація, санвузол знаходиться на вулиці. В самому будинку неохайно, антисанітарія, в стінах будинку тріщини, меблі в неналежному стані, на підлозі болото, постільна білизна брудна, ліжка не застелені, одяг розкиданий. Куточка для відпочинку та приготування уроків дитиною, не має, [PERSON] готує уроки на підлозі. Із зазначених вище листів слідує і те, що кожного разу, при особистій розмові з малолітньою [PERSON] , вона вказувала про те, що їй добре з мамою, що вона не хоче щоб її забирали до дитячого будинку. Проте, зранку 05.03.2020 [PERSON] звернулася до керівника гуртка «Рукотвори», [PERSON] , та повідомила про те, що її мама, [PERSON] , протягом кількох днів поводить себе агресивно, кричить у нічний час, від чого вона боїться залишатися наодинці з мамою та йти додому, ночувати. Після звернення дитини, керівник гуртка [PERSON] , близько 11.00 години, разом з малолітньою дитиною звернулися до служби у справах дітей та сім`ї Сквирської районної державної адміністрації Київської області та повідомила про вказані вище обставини. В той же день, близько 16.25 години, служба у справах дітей та сім`ї Сквирської районної державної адміністрації Київської області звернулася з клопотанням до Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради про негайне відібрання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дитини. На підставі звернення малолітньої [PERSON] (ксерокопія звернення додається), клопотання служби у справах дітей та сім`ї Сквирської районної державної адміністрації № 94 від 05.03.2020, того ж вечора, було проведено засідання Органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради (висновок № 3 від 05.03.2020), здійснено вихід до помешкання сім`ї [PERSON] для обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON] (акт перевірки житлово-побутових умов неповнолітньої дитини [PERSON] від 05.03.2020 з фотовикопіюваннями) та 06.03.2020 року прийнято рішення № 1381/134 від 06.03.2020 року «Про затвердження висновку (рішення) №3 від 05.03.2020 року Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради щодо доцільності невідкладного відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дитини. За таких обставин та на підставі вищезазначеного представник позивача просить суд: Відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] без позбавлення її батьківських прав. Малолітню [PERSON] , [INFO] передати службі у справах дітей та сім`ї Сквирської районної державної адміністрації для подальшого влаштування. Представник позивача органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не проводити фіксацію судового процесу технічними засобами (а.с.53). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.44,48), відзиву на позовну заяву не надавала. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Сквирської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, надав до суду листа в якому просив провести розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с.61). Представник третьої особи Сквирського дитячого будинку «Надія» в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі представника дитячого будинку, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.58). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.09.2008 року видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області (а.с.6), відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ст. 135 Сімейного кодексу України. З 05.07.2019 сім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , перебуває на обліку в Сквирському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах , що підтверджується копією Акту оцінки потреб сім`ї/ особи № 140 (а.с.9). Відповідно до листа № 290 від 17.09.2019 року (а. с. 13) та листа № 64 від 06.03.2020 року ( а. с. 31) директора РЦСССДМ І.Мошківської, фахівцями із соціальної роботи Сквирського районного центру для сім`ї, дітей та молоді неодноразої здійснювалися візити у сім`ю [PERSON] , яка виховує малолітню [PERSON] . Під час візитів (04.07.2019, 08.07.2019, 29.08.2019, 02.09.2019) проводилися профілактичні бесіди з [PERSON] щодо дотримання санітарно-гігієнічних умов у будинку, повноцінного харчування дитини, погашення боргу за газопостачання, оздоровлення дитини під час літніх канікул. При кожному візиті фахівців із соціальної роботи, [PERSON] веде себе агресивно, вживає нецензурну лексику, відмовляється у співпраці. Проте, під час останнього візиту фахівців 05.03.2020, [PERSON] вела себе неадекватно, грубо, агресивно, вживала нецензурну лексику погрожувала ножем. [PERSON] не працює, відповідно до довідки № 84 від 03.02.2020 перебуває на обліку в Сквирському управлінні соціального захисту населення і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї зокрема на [PERSON] , [INFO] , а також перебуває на обліку в лікаря психіатра Сквирської ЦРЛ, що підтверджується довідкою №276 від 30.08.2019 (а.с.8). Крім Сквирського районного центру для сім`ї, дітей та молоді, сім`я [PERSON] 06.09.2019 відвідана комісією Сквирського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 4 - дитячий садок» Київської області (лист № 186 від 10.09.2019), 09.10.2019 комісією органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області (акт перевірки житлово-побутових умов неповнолітньої [PERSON] від 09.10.2019) та 24.09.2019 працівниками Сквирського ВП спільно з працівниками служби у справах дітей та сім`ї Сквирської райдержадміністрації (лист № 8057/109/1006/20/0119 від 25.09.2019). Під час відвідання кожною із організацій, було встановлено, що будинок складається з 2-х житлових кімнат, кухні та веранди. В будинку наявне газове опалення, але відключено у зв`язку із заборгованістю по сплаті. Комунікації: газ, водопровід, каналізація, санвузол знаходиться на вулиці. В самому будинку неохайно, антисанітарія, в стінах будинку тріщини, меблі в неналежному стані, на підлозі болото, постільна білизна брудна, ліжка не застелені, одяг розкиданий. Куточка для відпочинку та приготування уроків дитиною, не має, [PERSON] готує уроки на підлозі (а.с.17-23). Судом встановлено, що зранку 05.03.2020 [PERSON] звернулася до керівника гуртка «Рукотвори», [PERSON] , та повідомила про те, що її мама, [PERSON] , протягом кількох днів поводить себе агресивно, кричить у нічний час, від чого вона боїться залишатися наодинці з мамою та йти додому, ночувати. Після звернення дитини, керівник гуртка [PERSON] , близько 11.00 години, разом з малолітньою дитиною звернулися до служби у справах дітей та сім`ї Сквирської районної державної адміністрації Київської області та повідомила про вказані вище обставини. В той же день, близько 16.25 години, служба у справах дітей та сім`ї Сквирської районної державної адміністрації Київської області звернулася з клопотанням до органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради про негайне відібрання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дитини. На підставі звернення малолітньої [PERSON] (ксерокопія звернення додається), клопотання служби у справах дітей та сім`ї Сквирської районної державної адміністрації № 94 від 05.03.2020, того ж вечора, було проведено засідання органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради (висновок № 3 від 05.03.2020), здійснено вихід до помешкання сім`ї [PERSON] для обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON] (акт перевірки житлово-побутових умов неповнолітньої дитини [PERSON] від 05.03.2020 з фотовикопіюваннями) та 06.03.2020 прийнято рішення № 1381/134 від 06.03.2020 року «Про затвердження висновку (рішення) №3 від 05.03.2020 року органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради щодо доцільності невідкладного відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дитини (а.с.31-34). В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» , кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку . Батьки або особи , які їх заміняють , несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України . Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.1 ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Основні підстави для відібрання дитини зазначені у п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній ч.1 ст.170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Ухвалюючи рішення про відібрання малолітньої дитини від відповідачки без позбавлення її батьківських прав, суд виходить із доведеності позивачем факту неналежного піклування про малолітню дитину, що створює загрозу для її життя і здоров`я, а також відсутність при цьому зі сторони матері заінтересованості у створенні належних умов для проживання дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Відібрання дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав за таких умов є мірою, яка відповідає найкращим інтересам дитини та відповідає вимогам ст. 170 СК України. При цьому суд зауважує, що батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з нею. Слід зазначити, що відібрання дитини від батьків тісно пов`язане з питанням про матеріальне утримання батьками своєї дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину не має виключень. Тому, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину (ч.4 ст.170 Сімейного кодексу України). Частиною 4 ст.12 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вимог ч. 4 ст. 170 СК України, ст. 183 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» суд виконує свій обов`язок по вирішенню питання про стягнення аліментів та вважає стягнути з відповідачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частки заробітку (доходу) матері, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі вимог ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин та з урахуванням всього наведеного суд вважає за необхідне відібрати малолітню [PERSON] від її матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, оскільки судом встановлено, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дитини, піклуванням про її всебічний розвиток, про стан здоров`я не займається, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в повному обсязі підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved