Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Прокурор Гусятинського району в інтересах держави, в особі позивача [PERSON] виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області №112 звернувся до суду із вищезазначеним позовом до засудженого [PERSON] і просить стягнути з нього на користь Копичинської ВК - 112 витрати, понесені на розшукові заходи в сумі 9\~645,78 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 27.05.2013 року Маневицьким районним судом Волинської області [PERSON], визнано винним за ст.ст. 185 ч.З, 304 ч.І, 70, 71 КК України та засуджено на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Кінець строку відбування - 27.11.2017 року. У Копичинській ВК - 112 відбуває покарання з 06.09.2013 року. Після фактичного відбування покарання засудженим [PERSON] 1/3 строку покарання на підставі ст. ст. 100, 101 КВК України, останнього постановою начальника Копичинської ВК №112 від 27.02.2015 року переведено з дільниці ресоціалізації середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації цієї ж колонії і [PERSON] працював на контрагентському обєкті ТОВ «Домобудівник» м. Теребовля де 11.03.2015 року виявлено відсутність на робочому місці засудженого [PERSON], який самовільно залишив контрагентський обєкт. Згідно наказу №246 від 1.03.2015 року в Копичинській ВК №112 були створені оперативно-розшукові групи з організації та проведення розшуку засудженого [PERSON], які були відрядженні 11.03.2015 року та 14.03.2015 року в місця вірогідного знаходження останнього. У звязку з чим були понесені витрати на загальну суму 9645 гривень, які складаються з витрат: на відрядження на суму 2 070,00 грн., на пальне для службового транспорту на загальну суму 7675,78 грн.. Посилаючись на наведене прокурор, представник позивача Копичинської ВК -112 просить позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор змінила позовні вимоги, подавши заяву, згідно якої просила стягнути з відповідача [PERSON] в користь Копичинської ВК УДПТС України в Тернопільській області № 112 10114,50 грн. посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та в заяві про зміну позовних вимог. Представник позивача Копичинської ВК 112 в судовому засіданні змінені позовні вимоги прокурора підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав і не заперечував щодо задоволення позову. Суд заслухавши прокурора, пояснення інших осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Маневицького районного суду Волинської області від 27.05.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених за ст.ст. 185 ч.3, 304 ч.1 КК України та засуджено на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Останній відбуває покарання в Копичинській ВК -112 з 06 вересня 2013 року. Будучи переведеним постановою начальника Копичинської ВК -112 від 27.02.2015 року із дільниці ресоціалізації виправної колонії до дільниці соціальної реабілітації № 1 цієї ж установи, з 27 лютого 2015 року перебував на контрагентському обєкті ТОВ «Домобудівник», що в м. Теребовля по вул. Підзамче, 113, де виконував роботи. 11 березня 2015 року [PERSON] здійснив втечу з контрагентського обєкту (ТОВ «Домобудівник»). Згідно наказу №246 від 1.03.2015 року в Копичинській ВК №112 були створені оперативно-розшукові групи із числа працівників колонії з організації та проведення розшуку засудженого [PERSON], які були відрядженні 11.03.2015 року та 14.03.2015 року в місця вірогідного місцезнаходження останнього, що підтверджується копіями наказів начальника ВК 112 від 11.03.2015 року за № 25-в та відповідно від 13.03.2015 року за № 26 в. Як вбачається із протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 03.04.2015 року складеного слідчим СВ Теребовлянського РВ УМВС України в Тернопільській області та копії вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09.06.2015 року [PERSON] 02.04.2015 року виявлено працівниками Копичинецької ВК 112 за місцем його проживання до увязнення в с. Матейки Маневицького району Волинської області та доставлено у Теребовлянський РВ УМВС України в Тернопільській області і 03.04.2015 року останнього затримано. Згідно розрахунку витрат на розшук засудженого [PERSON] від 18.06.2015 року за № 2765, звітів про використання коштів наданих на відрядження: № 1 від 26.03.2015 року, № 2 від 25.03.2015 року, № 3 від 24.03.2015 року, № 4 від 24.03.2015 року, № 5 від 23.03.2015 року, № 6 від 23.03.2015 року витрати на відрядження становлять 2070 грн.. Згідно розрахунку витрат на розшук засудженого [PERSON] від 18.06.2015 року за № 2765, подорожніх листів службових автомобілів: за № 59 від 11.03.2015 року, за № 62 від 14.03.2015 року, за № 75 від 01.04.2015 року, накладних № 0403151 від 02.03.2015 року № 1903151 від 19.03.2015 року витрати на паливно-мастильні матеріали для службового транспорту складають 8044, 50 грн.. Всього понесені витрати на відрядження та паливно мастильні матеріали по розшуку [PERSON] становлять 10114,50 грн.. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, \~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь Копичинської ВК -112 витрати на розшукові заходи в сумі 10114,50 грн.. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в користь держави слід також стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved