Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту до відповідача, яким просив стягнути з останнього заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2012758075 від 01.07.2016 року у розмірі 22 575 грн. 86 коп., а також судові витрати в розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.07.2016 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2012758075 від 01.07.2016 року у сумі 38 347 грн. 41 коп. на споживчі цілі та придбання послуг. Строком кредитування до 01.07.2019 року, з відсотковою ставкою 0, 01% річних. Зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. На адресу відповідача 26.03.2019 року позивачем було направлено Вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, однак зазначені вимоги в листі протягом 30 (тридцяти) днів не виконані, заборгованість відповідачем добровільно не погашена. Станом на 14.06.2019 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 22 575 грн. 86 коп., яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами на свою користь з відповідача. 06.09.2019 року ухвалою суду провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем на підставі ст. 178 ЦПК України було подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначає можливість укладення в судовому засіданні з позивачем мирової угоди на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України з боку позивача до суду у встановлений законом строк відповідь на відзив не надходила. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. На підставі матеріалів справи встановлено, що 01.07.2016 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2012758075 у сумі 38 347 грн. 41 коп., на споживчі цілі та придбання послуг. Строком кредитування до 01.07.2019 року, з відсотковою ставкою 0, 01% річних. Відповідач припинив виконувати договірні зобов`язання та 26.03.2019 року на його адресу було направлено Вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань. Вимоги зазначені в листі в 30-денний строк не виконані, заборгованість відповідачем добровільно не погашена. Станом на 14.06.2019 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 22 575 грн. 86 коп. Такі обставини підтверджуються копією Договору про надання споживчого кредиту № 2012758075 від 01.07.2016 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором, копією вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань від 26.03.2019, копією заяви про видачу готівки № 703ТО1НMRO від 01.07.2016 року. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно зі ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2012758075 від 01.07.2016 року відповідач має станом на 10.05.2019 року має заборгованість у розмірі 22 575 грн. 86 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 13 248 грн. 56 коп., суми заборгованості за відсотками - 1 грн. 36 коп., суми заборгованості за комісією РО - 9 325 грн. 94 коп. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а саме необхідним стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22 575 грн. 86 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 13 248 грн. 56 коп., суми заборгованості за відсотками - 1 грн. 36 коп., суми заборгованості за комісією РО - 9325 грн. 94 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved