Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Прокурор Ківерцівського району Волинської області звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства «Мисливське господарство «Звірівське» до [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON], реєстраційної служби [PERSON] РУЮ Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держземагенства у [PERSON] районі Волинської області, про визнання недійсним та скасування розпоряджень [PERSON] РДА, скасування та визнання недійсною державної реєстрації права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки до земель державної власності. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що у прокуратуру Ківерцівського району звернулось ДП МГ Звірівське з проханням вжити заходів для визнання протиправним та скасування розпорядження [PERSON] РДА №284 від 25.10.2013 року, яким ДП МГ Звірівське припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,25 га. Як було встановлено прокуратурою, розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації №458 від 29.12.2005 року ДП МГ Звірівське надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,8 га у постійне користування для обслуговування будівель із земель Звірівського лісництва ДП Ківерцівське ЛГ (квартал 44) на території Звірівської сільської ради Ківерцівського район Волинської області, на підставі якого у 2006 році ПФ Реформатор розроблено відповідний проект землеустрою, який розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації №375 від 19.10.2006 року затверджено. Цим же розпорядженням припинено ДП Ківерцівське ЛГ право користування земельною ділянкою площею 3,7624 га та рекомендовано ДП МГ Звірівське посвідчити право постійного користування на земельну ділянку державним актом. На замовлення ДП МГ Звірівське ПФ Реформатор розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою для обслуговування будівель і споруд, що розташована в межах Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. [PERSON] районною державною адміністрацією 19.12.2007 року видано ДП МГ Звірівське державний акт на право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою серії ЯЯ №030785. У 2012 році рішенням сесії Звірівської сільської ради №16/2 від 28.09.2012 року та розпорядженням [PERSON] райдержадміністрації №437 від 12.10.2012 року погоджено, а рішенням сесії [PERSON] районної ради №15/3 від 06.11.2012 року затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Звірів Звірівської сільської ради Ківерцівського району, яким включено у межі населеного пункту земельні ділянки площею 1160,5895 га, в тому числі і земельну ділянку площею 3,7624 га, яка знаходилася в постійному користуванні ДП МГ Звірівське, та затверджено територію села Звірів загальною площею 1523,7895 га. [PERSON] райдержадміністрацією видано розпорядження №284 від 25.10.2013 року Про припинення та вилучення частини земельної ділянки із постійного користування, згідно якого припинено та вилучено частину земельної ділянки площею 0,25 га із постійного користування ДП МГ Звірівське, яка знаходиться на території Звірівської сільської ради Ківерцівського району, з подальшим наданням її у власність [PERSON], та останньому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для обслуговування будівель і споруд. Проект землеустрою 27.12.2013 року затверджено розпорядженням [PERSON] РДА №352. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 0721883600:01:001:0696. Право власності у встановленому законом порядку було зареєстровано за [PERSON]. Вважають розпорядження [PERSON] райдержадміністрації №284 від 25.10.2013 року Про припинення і вилучення частини земельної ділянки із постійного користування та №352 від 27.12.2013 року Про затвердження проекту землеустрою є незаконними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав. Відповідно до чинного законодавства спірна земельна ділянка належала до земель лісогосподарського призначення, лісового фонду, код цільового використання 5, зміна цільового призначення даної земельної ділянки проведена не була. Службовими особами [PERSON] РДА при припиненні ДП МГ Звірівське права постійного користування на частину земельної ділянки площею 0,25 га порушено встановлену законодавством процедуру, а саме: не повідомлено органи державної реєстрації про прийняте рішення про припинення права користування земельною ділянкою, внаслідок чого Державний акт на право постійного користування ДП МГ Звірівське земельною ділянкою 3,7624 га серії ЯЯ №030785 до цього часу дійсний та площа земель, які знаходяться в постійному користуванні мисливського господарства, не змінена, тобто на даний час земельна ділянка площею 0,25 га досі перебуває в постійному користуванні ДП МГ Звірівське. Згідно п. 27, 36 ч. 4 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого Указом Президента України №458 від 13.04.2011 року, виключно агентство лісових ресурсів вносить пропозиції щодо надання в користування мисливських угідь та припинення права користування ними органам, що приймають ці рішення, а також виконує функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери управління Держлісагентства України. Тобто, питання про надання згоди на припинення права постійного користування земельною ділянкою 0,25 га не могло вирішуватись одноосібно директором мисливського господарства, що також підтверджується п. 5.2-5.4 Статуту ДП МГ Звірівське. Отже, право на земельну ділянку площею 0,25 га, надану [PERSON] у власність для обслуговування будинку, який належить йому на праві власності, могло перейти від землекористувача ДП МГ Звірівське лише право користування на вказану земельну ділянку, однак аж ніяк не право власності. Тому розпорядженням №284 від 25.10.2013 року службові особи [PERSON] РДА допустили грубі вищезазначені порушення вимог земельного законодавства, що призвело до незаконного позбавлення держави права власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,25 га. Крім того, оскільки земельна ділянка площею 0,25 га відводилась [PERSON] із земель лісогосподарського призначення, то проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га повинен був пройти обовязкову державну експертизу, однак цього зроблено не було. Отже, внаслідок нездійснення обовязкової державної експертизи вказаного проекту землеустрою органом виконавчої влади порушено встановлену законодавством процедуру безоплатної приватизації землі, що призвело до видачі незаконного розпорядження [PERSON] РДА №352 від 27.12.2013 року Про затвердження проекту землеустрою, яким [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування будинку. Тому, просить визнати недійсними та скасувати розпорядження [PERSON] РДА №284 від 25.10.2013 року Про припинення та вилучення частини земельної ділянки із постійного користування; №352 від 27.12.2013 року Про затвердження проекту землеустрою; зобовязати реєстраційну службу [PERSON] районного управління юстиції Волинської області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9668782 від 30.12.2013 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку в с. Звірів Ківерцівського р-ну (кадастровий номер 0721883600:01:001:0696) та свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку в с. Звірів Ківерцівського району Волинської області (кадастровий номер 0721883600:01:001:0696), серія та номер: 15696519 від 30.12.2013 року, шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку до Державного реєстру прав на нерухоме майно та зобовязати [PERSON] повернути земельну ділянку вартістю 70537,28 грн. (кадастровий № 0721883600:01:001:0696) до земель державної власності, а також визнати за ДП МГ Звірівське право постійного користування земельною ділянкою 0,25 га, яка знаходиться на території с. Звірів Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Відповідачем [PERSON] районною державною адміністрацією Волинської області було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнають у повному обсязі та в задоволенні позову просять відмовити з наступних підстав. Відповідно до висновку експертизи від 14.08.2006 року № 1573, проведеної державним комітетом України по земельних ресурсах Волинського обласного управління земельних ресурсів, відповідає вимогам законодавства, в пояснювальній записці до технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою ДП «Мисливське господарство «Звірівське» для обслуговування будівель і споруд, що розташована в межах Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області зазначено, що земельні ділянки будуть віднесені до земель оборони, класифікатор № 3 землі промисловості, транспорту, звязку, оборони та іншого призначення. В державному акті на право постійного користування земельною ділянкою ДП «МГ «Звірівське» зазначено цільове призначення для обслуговування будівель і споруд, що підтверджує віднесення земельної ділянки до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, оборони та іншого призначення. А тому будь-яких порушень чинного законодавства при передачі у власність спірної земельної ділянки [PERSON] [PERSON] районною державною адміністрацією допущено не було, а отже відсутні підстави для задоволення позову. Відповідачем [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити, так як прокуратурою помилково зроблено висновок про те, що спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення, оскільки як вбачається із пояснювальної записки до проекту землеустрою від 2006 року, вказана земельна ділянка відноситься до земель оборони після видачі державного акту, а картографічні матеріали, на які посилається позивач відповідно до п. 5 прикінцевих положень Лісового кодексу України дійсні лише до видачі Державних актів на право постійного користування земельними ділянками. Крім того, у проекті землеустрою від 2013 року вказано, що спірна земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови, атому не потребувала обовязкової державної експертизи землевпорядної документації. Крім того, набуття ним права власності, а не права користування, як зазначено позивачем, теж є правомірним, оскільки землекористування ДП «Мисливське господарство «Звірівське» припинилось, а земельна ділянка відійшла до земель запасу Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, а вже із земель запасу йому було виділено спірну земельну ділянку саме у власність, а не у користування, а тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні прокурор Стасюк А.П. та представник позивача та третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, наведених у запереченнях на позовну заяву. В подальшому представник відповідача [PERSON] визнав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові Представник третьої особи Відділу Держземагенства у [PERSON] районі Волинської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, так як спірна земельна ділянка відноситься до земель промисловості, транспорту, звязку, оборони та іншого призначення з 2007 року. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням [PERSON] райдержадміністрації №458 від 29.12.2005 року Державному підприємству Мисливське господарство Звірівське надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,8 га у постійне користування для обслуговування будівель із земель Звірівського лісництва Державного підприємства [PERSON] лісове господарство (квартал 44) на території Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с. 13 зворот). На підставі вказаного розпорядження у 2006 році ПФ Реформатор розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ДП МГ Звірівське для обслуговування будівель і споруд в межах Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с. 10-24), який було затверджено розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Волинської області № 375 від 19.10.2006 року (а.с. 30), яким також було припинено ДП Ківерцівське ЛГ користування земельною ділянкою площею 3,7624 га та рекомендовано ДП МГ Звірівське посвідчити право постійного користування на земельну ділянку державним актом. На замовлення ДП МГ Звірівське ПФ Реформатор розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою для обслуговування будівель і споруд, що розташована в межах Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с. 32-42), на підставі якого [PERSON] районною державною адміністрацією 19.12.2007 року видано ДП МГ Звірівське державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,7624 га з цільовим призначенням для обслуговування будівель і споруд серії ЯЯ №030785. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №030709400009 (а.с. 64). В 2012 році рішенням сесії Звірівської сільської ради №16/2 від 28.09.2012 та розпорядженням [PERSON] райдержадміністрації №437 від 12.10.2012 року погоджено, а рішенням сесії [PERSON] районної ради №15/3 від 06.11.2012 затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Звірів Звірівської сільської ради Ківерцівського району, яким включено у межі населеного пункту земельні ділянки площею 1160,5895 га та затверджено територію села Звірів загальною площею 1523,7895 га. Згідно даного проекту зміни меж населеного пункту, земельна ділянка площею 3,7624 га, яка знаходиться в постійному користуванні ДП МГ Звірівське, включена у межі с. Звірів Ківерцівського району Волинської області. [PERSON] райдержадміністрацією видано розпорядження №284 від 25.10.2013 року Про припинення та вилучення частини земельної ділянки із постійного користування (а.с. 48), згідно якого припинено та вилучено частину земельної ділянки площею 0,25 га із постійного користування ДП МГ Звірівське, яка знаходиться на території Звірівської сільської ради Ківерцівського району та перебуває в постійному користуванні господарства згідно державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №030785 від 19.12.2007 року, з подальшим наданням її у власність [PERSON], та останньому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для обслуговування будівель і споруд. Підставою для видачі вказаного розпорядження слугували заява директора ДП МГ Звірівське [PERSON] від 08.10.2013 року про припинення права постійного користування мисливського господарства земельною ділянкою та заява [PERSON] від 08.10.2013 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою (а.с. 62, 65). Проект землеустрою щодо відведення [PERSON] у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га за рахунок земель запасу с. Звірів Звірівської сільської ради Ківерцівського району, 27.12.2013 року затверджено розпорядженням [PERSON] РДА №352 (а.с. 68). Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 0721883600:01:001:0696, про що кадастровим реєстратором відділу Держземагенства в [PERSON] районі 26.12.2013 року вчинено відповідний запис. В подальшому, 30.12.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції зареєстровано за [PERSON] право приватної власності на вказану земельну ділянку із зазначенням цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 75). Крім того, за останнім зареєстроване право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Мисливській, 4 у с. Звірів Ківерцівського району Волинської області (а.с. 76). Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як вбачається із відповіді Головного управління Держземагнества у Волинській області № 10-308-0.30249/2-15 від 17.02.22015 (а.с. 78) ДП «МГ «Звірівське» 19.12.2007 року видано держаний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,7624 га із зазначенням цільового призначення для обслуговування будівель та споруд, що також підтверджується копією вказаного державного акті (а.с. 54). Згідно з відповіддю на адвокатський запит Головного управління Держземагенства у Волинській області № 29-3-0.4-3585/2-15 від 08.04.2015 року (а.с. 137) земельна ділянка, з якої була вилучена частина площею 0,25 га для передачі її у власність [PERSON], належить до категорії земель промисловості, транспорту, звязку та іншого призначення. ПФ «Реформатор» надала письмову відповідь про те, що в пояснювальній записці до технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування ДП «Мисливське господарство «Звірівське» від 2006 року запис про те, що дана земельна ділянка відносить до земель оборони є опискою, насправді земельна ділянка належить до земель лісового фонду (а.с. 158). Відповідно до відповіді Головного управління Держземагенства у Волинській області № 9-3-0.41-5949/2-15 від 11.06.2015 року земельна ділянка, відведена у постійне користування ДП «МГ «Звірівське» згідно технічної документації віднесена до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, оборони та іншого призначення (а.с. 166-167), а згідно відповіді №308-0.7-1320/2-15 від 13.07.2015 року за результатами опрацювання документації встановлено, що вказана земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення (а.с. 171-172). Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.02.2015 року було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Державного агентства лісових ресурсів України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яке ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26.03.2015 року залишено без змін. Даними рішеннями суду було встановлено, що директором ДП «Мисливське господарство «Зіврівське» було порушено умови трудового контракту, а саме одноособово (без погодження з органом управління майном підприємства) надано згоду на припинення права користування на частину земельної ділянки ДП «МГ «Звірівське», яку в подальшому було надано у власність [PERSON] (а.с. 130-135). Аналізуючи вищеназвані письмові докази суд встановив, що твердження прокурора про належність даної спірної земельної ділянки до земель лісового фонду ґрунтується відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування датованих 2003 роком. Однак, відповідно до п. 5 прикінцевих положень Лісового кодексу України планово-картографічні матеріали лісовпорядкування підтверджують право користування земельною ділянкою лише до видачі лісогосподарським підприємствам державних актів на право постійного користування земельною ділянкою. Таким чином після отримання ДП «Мисливське господарство «Звірівське» державного акту на право постійного користування від 1912.2007 року, планово-картографічні матеріали перестали бути документами, що підтверджують належність спірної земельної ділянки до земель лісового фонду. Суд погоджується із твердженням відповідача [PERSON] про те, що спірна земельна ділянка площею 3,7624 га з цільовим призначенням для обслуговування будівель і споруд, після видачі державного акту серії ЯЯ № 030785 від 19.12.2007 року стала відноситись до земель промисловості транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, що стверджується відповідями Головного управління Держземагенства Волинської області від 08.04.2015 року № 29-3-0.4-3585/2-15, від 11.06.2015 року № 9-3-0.41-5947/2-15, поясненнями представника третьої особи [PERSON] Судом не приймається до уваги лист Відділу Держземагенства у [PERSON] районі Волинської області № 308-0.7-1320/2-15 від 13.07.2015 року, згідно якого спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення, вданого за результатами опрацювання документації, оскільки він будь-яким чином не вмотивований і суперечить вищеназваному. В силу ч. 3 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб. Тому передана у власність [PERSON] земельна ділянка, яка знаходилась у межах с. Звірів Ківерцівського району Волинської області, була передана [PERSON] районною державною адміністрацією у межах її повноважень. Посилання прокурора та позивача на те, що спірна земельна ділянка, надана у власність [PERSON], раніше перебувала на праві постійного користування у ДП «МГ «Звірівське», а тому могла бути передана [PERSON] лише на праві користування, а не власності, спростовується на підставі п. «е» ч. 1 ст. 141 ЗК України, відповідно до якого підставами припинення права користування земельною ділянкою є е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, оскільки [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на спірній земельній ділянці, а тому не приймаються до уваги судом. Крім цього, твердження прокурора про існування преюдиції щодо порушення директором ДП «Мисливське господарство «Звірівське» умов укладеного контракту та статуту господарства при відмові від частини земельної ділянки, зазначені у рішенні Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.02.2015 року та ухвалі апеляційного суду Волинської області від 26.03.2015 року не може бути взято до уваги, оскільки зазначені порушення були допущені в сфері, яка регулюється трудовим законодавством. В даній справі перевіряються правовідносини, що регулюються земельним та лісовим законодавством. Таким чином будь-якого порушення діючого законодавства при передачі земельної ділянки у власність [PERSON] допущено не було, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Протоколом № 1 до Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Основною метою застосування ст. 1 є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування власним майном. При цьому у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції» від 23.08.1982 року, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 року, «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року), тобто необхідно щоразу враховувати обґрунтовану пропорційність між ужитими заходами та поставленою метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Судом враховуються позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у рішенні у справі «Стретч проти Обєднаного Королівства Великої Британії та Північної Ірландії» від 24.06.2003 року, відповідно до якої субєкт приватного права не може відповідати за помилки державних органів при укладенні останніми договорів про передачу у власність, а державні органи в свою чергу не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при укладенні цих договорів припустились помилки. Звідки можна зробити висновок, що [PERSON] набув у власність земельну ділянку добросовісно, відкрито та законних підставах, враховуючи, що на вказаній земельній ділянці вже розташоване належне йому на праві приватної власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а тому теоретично можливе позбавлення [PERSON] гарантованого кожному конституційного права власності, що надане йому внаслідок можливої помилки державних органів, на думку суду, порушувало б в даній справі рівновагу між суспільними інтересами та права ми власника. Крім того, на думку суду, саме по собі скасування розпоряджень про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, затвердження проекту землеустрою не є захистом публічного порядку, оскільки не відновлює права держави на землю, не призведе до повернення цієї земельної ділянки попередньому власнику. Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. А тому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків та дає найбільший ефект, відповідно ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Тому якщо прокурором ставилась мета повернення земельної ділянки, то слід було заявляти віндикаційний позов про витребування майна від добросовісного набувача, якщо ж покарання винних у порушенні закону щодо відчуження земельних ділянок, то потрібно було звертатися до відповідних правоохоронних органів. Якщо ж метою було відшкодування шкоди, завданої державі посадовими особами внаслідок незаконної передачі земельних ділянок, то такі вимоги і мали заявлятися поруч з вимогою про визнання актів протиправними. Однак прокурором було заявлено позов про скасування розпоряджень місцевої державної адміністрації, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачем та зобовязання останнього повернути земельну ділянку, посилаючись на передачу такої земельної ділянки, здійсненої внаслідок помилки держаних органів (їх посадових осіб), проте будь-яких відомостей про притягнення винних осіб до відповідальності за допущені помилки ні прокурором, ні позивачем надано не було, а також не було враховано, що наявність належного відповідачу на праві приватної власності нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed