Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Прокурор Кривоозерського району Миколаївської області в інтересах Спеціалізованої кредитно-фінансової господарської організації «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6 200 грн. 32 коп., вказуючи на те, що 21 серпня 2008 року між Спеціалізованою кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в особі голови фонду Ткаченко С.В. та [PERSON], [PERSON] укладено кредитний договір № 83 для придбання житлового будинку в сільській місцевості в сумі 50 000 грн. зі сплатою 3% річних строком на 18 років. У якості забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному договору 21 серпня 2008 року були окремо укладені два договори поруки між Спеціалізованою кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в особі голови фонду Ткаченко С.В та поручителем [PERSON] № 83/1, а також між вищевказаною організацією та поручителем [PERSON] № 83/2, які солідарно поручалися перед кредитором за виконання позичальниками взятих на себе зобов'язань по кредиту. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором станом на 20 січня 2014 року [PERSON] та [PERSON] мають заборгованість перед Фондом в сумі 6 200 грн. 32 коп., яка складається: 3 255 грн. 84 коп. - заборгованість по кредиту, 1 301 грн. 05 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 332 грн. 87 коп. - сума інфляційного боргу, 1 069 грн. 74 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, 240 грн. 82 коп. - 3% річних. Посилаючись на те, що відповідачі з 26 грудня 2012 року припинили виконувати кредитні зобов'язання, прокурор просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 6 200 грн. 32 коп. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду подав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, посилаючись на нестабільне матеріальне становище. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилась, згідно даних довідки Кривоозерського районного сектору УДМС України в Миколаївській області № 425 від 04 квітня 2014 року [PERSON] в зв'язку з одруженням змінила прізвище на «Руда», за зареєстрованим місцем проживання відсутня, тому згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між Спеціалізованою кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в особі голови фонду Ткаченко С.В. та [PERSON], [PERSON] укладено кредитний договір № 83 для придбання житлового будинку в сільській місцевості за адресою: [ADDRESS] в сумі 50 000 грн. зі сплатою 3% річних строком на 18 років. Позичальники зобов'язувались погашати кредит відповідно до графіку погашення, що є невід'ємною частиною договору. Для забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному договору 21 серпня 2008 року між Спеціалізованою кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в особі голови фонду Ткаченко С.В та поручителем [PERSON] а також між вищевказаною організацією та поручителем [PERSON] були окремо укладені два договори поруки: договір за № 83/1 та договір за № 83/2, згідно цих договорів [PERSON] та [PERSON] солідарно поручалися перед кредитором за виконання позичальниками взятих на себе зобов'язань по кредиту. Згідно даних строкового зобов'язання індивідуального забудовника від 19 вересня 2008 року [PERSON] зобов'язується сплати на користь фонду суму у розмірі 50 000 грн. починаючи з 26 вересня 2008 року щомісячними платежами в сумі 232 грн. 56 коп. не пізніше 26 числа кожного місяця. Відповідно до даних розрахунку до особистого рахунку № 753 [PERSON] за кредитним договором станом на 20 січня 2014 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають заборгованість перед Фондом в сумі 6 200 грн. 32 коп., яка складається: 3 255 грн. 84 коп. - заборгованість по кредиту, 1 301 грн. 05 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 332 грн. 87 коп. - сума інфляційного боргу, 1 069 грн. 74 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, 240 грн. 82 коп. - 3% річних. Остання оплата відповідачами була здійснена 02 листопада 2012 року в сумі 232 грн. 56 коп. В зв'язку з порушенням зобов'язань 27 вересня 2012 року, 06 серпня 2013 року фондом на адресу чотирьох відповідачів було направлено вимоги про усунення порушення шляхом погашення існуючої заборгованості по тілу кредиту, пені та штрафу, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Як зазначено в кредитному договорі № 83 позичальники [PERSON] ознайомлені з умовами його надання, згідно якого були зобов'язані точно в строки, обумовлені договором, сплачувати платежі за кредит, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за Договором, а у випадку порушення строків повернення кредиту і відсотків, відповідно до п 5.2, позичальник сплачує фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від несплаченої в строк суми за кожен день просрочки платежу. Ця обставина відповідає вимогам ст. 1048 ЦК України, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлений договором. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти), що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 та ст. 1054 ЦК України, в разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] починаючи з 26 грудня 2012 року не належно виконують зобов'язання по договору кредиту, позовні вимоги в частині стягнення боргу за тілом кредиту в сумі 3 255 грн. 84 коп. та 1 301 грн. 05 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність строком 1 рік застосовується до вимог про стягнення неустойки та рахується з останнього місяця чергового платежу, тому позовні вимоги про стягнення пені в сумі 1 069 грн. 74 коп. за два роки необхідно задовольнити частково в межах строку за один рік в сумі 534 грн. 87 коп. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідно до п. 5.2 Договору кредиту сторони передбачили, що в разі порушення строків повернення кредиту позичальники сплачують Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від несплаченої в строк суми за кожен день прострочки платежу, тому в позові про стягнення 332 грн. 87 коп. - інфляція боргу, та 240 грн. 82 коп. - 3% річних на боргові зобов'язання необхідно відмовити. Виходячи з положень ст.ст. 610, 612 ЦК України, в разі порушення зобов'язань, тобто його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання, боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора Кривоозерського району Миколаївської області, який виступає в інтересах Спеціалізованої кредитно-фінансової господарської організації «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку поручителів за належне виконання зобов'язань від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд також враховує, що поручителі [PERSON] та [PERSON], які є співвідповідачами по справі, згідно договору поруки, зобов'язувались перед кредитором солідарно відповідати за виконання боржниками їх зобов'язань щодо повернення кредиту для купівлі житлового будинку, та у порядку, передбаченому його умовами зі сплатою процентів за користування, тому вважає необхідним стягнути судові витрати з основних боржників: [PERSON] та [PERSON] солідарно в доход держави в сумі 243 грн. 60 коп., по 121 грн. 80 коп. з кожного. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 526, 536, 610, 625, 1046, 1048, 1049, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial