Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Представник Якимівської селищної ради Запорізької області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати за користування нежитловим приміщенням, відшкодування завданої шкоди, внаслідок пошкодження орендованого майна та витребування майна із незаконного володіння, в якому вказав, що між Якимівською районною радою Запорізької області та ФОП [PERSON] було укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 28 від 01 липня 2015 року. Це приміщення знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 58,8 м2 і належить на праві власності Позивачу. Строк оренди - із 01 липня 2015 року по 31 травня 2018 року із можливістю пролонгації за умови згоди обох сторін (п.10.1 Договору). Фактичне передання приміщення в користування Відповідачу підтверджує акт приймання-передачі від 01 липня 2015 року, який підписано сторонами Договору. Тобто Позивач свій обов`язок щодо надання приміщення орендарю (п.2.1 Договору) виконав належним чином. Відповідно до п.3.1,3.4 Договору розмір орендної плати визначається на підставі Методики, затвердженої рішенням Якимівської районної ради № 6 від 14 квітня 2007 року і становить 694,00 грн. за липень 2015 року (базовий місяць) без врахування індексу інфляції В подальшому розмір орендної плати корегується в залежності від індексу інфляції згідно методики. Орендну плату треба перераховувати Позивачу на його поточний рахунок у банку до 25 числа кожного поточного місяця та відзвітувати перед Орендодавцем за внесену орендну плату (п.3.2,5.3,5.9, Договору). За перше півріччя дії Договору Відповідач дотримувався свого обов`язку й майже вчасно перераховував Позивачу орендну плату. Але, починаючи з квітня 2016 року, Відповідач припинив вносити плату, проте продовжує користуватися приміщенням. Із огляду на ситуацію, що склалася, посадові особи Ради неодноразово в телефонному режимі та особисто спілкувалися з Відповідачем, в червні 2018 р. надіслали Відповідачеві рекомендованим листом письмову Претензію (вимогу) про сплату орендної плати (копія додається). Утім, зазначену вимогу Відповідач залишив без Відповіді. Станом на 01.08.2018 р. заборгованість Відповідача з орендної плати перед Позивачем становить 21 538,51 грн., яка залишається несплаченою. Відповідно ж до п.3.7 Договору за порушення строків сплати орендної плати орендар зобов`язаний сплати орендодавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення. А за ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу основну суму боргу в розмірі 21538,51 грн., пеню в розмірі 3527,27 грн. Загальна сума боргу станом на 01 серпня 2018 року становить 25 065,78 грн. В порушення п.5.4,5.7,5.11,6.1 Договору, орендар не тільки не забезпечив збереження орендованого майна, навпаки - майже знищив орендовані приміщення, а саме: демонтував систему опалення, двері, підлогу, тощо. Відповідно до вищезазначених умов Договору, Відповідач несе повну Відповідальність за стан об`єкту оренди, зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдану шкоду. Відповідно до положень п.5.5,8.1,8.3 Договору, Позивач має право безперешкодного доступу до об`єкту оренди з метою здійснення контролю за станом об`єкту оренди. Порушуючи умови Договору, Відповідач перешкоджає Позивачу обстежити орендоване майно, тому станом на день звернення до суду, Позивач позбавлений можливості надати Суду докази пошкодження орендованого майна, але останньому достеменно відомо про наявність факту знищення частини орендованого майна, детальні пояснення з цього приводу Позивач надасть в ході судового розгляду. Окрім того, Позивач має намір одночасно з поданням позову заявити клопотання про забезпечення позову, в якому проситиме Суд зобов`язати Відповідача надати доступ до приміщення з метою встановлення суми завданої шкоди. Порушуючи вимоги Закону та положення п.2.3,2.4,5.5,5.10 Договору, Відповідач не повертає Позивачу орендоване майно, незаконно утримує його у своєму володінні, не надає Позивачу доступ до приміщення. Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі. В судове засідання 16 жовтня 2019 року представник позивача Якимівської районної ради Запорізької області - Фоменко О.С. не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився без поважних причин, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Судом зважаючи на існування умов передбачених ч.1 ст. ст.280 ЦПК України, відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази надані в обґрунтування позову, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 липня 2015 року між Якимівською районною радою Запорізької області та ФОП [PERSON] було укладено Договір №28, оренди нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , площею 58,8 м2, яке на праві власності належить позивачу по справі. Пунктом 10.1 Договору передбачено, строк оренди - із 01 липня 2015 року по 31 травня 2018 року із можливістю пролонгації за умови згоди обох сторін. Відповідно п.2.1 Договору актом приймання-передачі від 01 липня 2015 року, позивач передав відповідачу вказане приміщення. Пунктами.3.1 - 3.4 Договору передбачено розмір орендної плати, порядок її внесення та періодичність платежі. Так, відповідно до вказаних положень Договору, орендна плата визначається на підставі Методики, затвердженої рішенням Якимівської районної ради № 6 від 14 квітня 2007 року і становить 694,00 грн. за липень 2015 року (базовий місяць) без врахування індексу інфляції В подальшому розмір орендної плати корегується в залежності від індексу інфляції згідно методики. Орендну плату підлягає перерахуванню позивачу на його поточний рахунок у банку до 25 числа кожного поточного місяця та передбачено обов`язок відповідача відзвітувати перед Орендодавцем за внесену орендну плату (п.3.2,5.3,5.9, Договору). Станом на 01 серпня 2018 року, заборгованість Відповідача з орендної плати перед Позивачем становить 21 538,51 грн. Відповідно ж до п.3.7 Договору за порушення строків сплати орендної плати орендар зобов`язаний сплати орендодавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення. Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. З а приписами статей 627, 628 та 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 Цивільного кодексу України). Статтею 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. За приписами статті 785 названого Кодексу у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Разом з цим приписами частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Відповідно до приписів частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу основну суму боргу в розмірі 21538,51 грн. та пеню в розмірі 3527,27 грн., а всього загальна сума боргу станом на 01 серпня 2018 року становить 25 065,78 грн. Крім того, підлягає задоволенню вимога, щодо витребування у відповідача із незаконного володіння частини вбудованого приміщення (кабінет №10,11,12,13,14,15) загальною площею 58,8 м2, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Так, п. 10.1 Договору передбачено, строк оренди - із 01 липня 2015 року по 31 травня 2018 року. Пунктом 10.6 Договору передбачено, що чинність Договору припиняється внаслідок закінчення строку на який його було укладено та відповідно до п.10.8,10.9, майно протягом трьох днів з часу припинення Договору підлягає поверненню Орендодавцю про що складається акт прийомки передачі. Вказаних обов`язків відповідач не виконав та відповідно не повернув орендоване майно у строки передбачені вищевказаним Договором. Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином заявлені позивачем вимоги, щодо витребування у відповідача із незаконного володіння частини вбудованого приміщення є законні та обґрунтовані. В частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в якості відшкодування завданої шкоди, внаслідок пошкодження орендованого майна Відповідно до ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вказано в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Разом з цим, позивачем як того вимагають, положення ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження існування обставин, яким він обґрунтовує свої вимоги, а саме, щодо факту спричинення певної шкоди майну позивача відповідачем, розміру цієї шкоди. Так, наданий позивачем кошторис, щодо вартості відновлювальних робіт станом на 2018 рік та висновок оцінювача про вартість об`єкту експертної оцінки станом на 01 червня 2015 року є неналежними доказами на підтвердження існування обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Також не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, оскільки позивачем не конкретизовано їх склад та розмір. На підставі викладеного,

Outcome: partial