Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» 20 листопада 2017 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, мотивуючи позов тим, що 26 квітня 2017 року працівниками Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» за місцем проживання [PERSON], а саме, в домобудівлі, розташованій по [ADDRESS] було проведено рейд по дотриманню споживачами Правил користування електричною енергією. Так, в ході перевірки 26 квітня 2017 року, було встановлено: самовільне підключення до мереж енергопостачальника з порушенням схеми обліку; підключеного фазного та нульового проводів з ввідного дооблікового кабелю в підвальному приміщенні та підключення електроплитки, в результаті чого електроенергія споживалась, але приладом обліку не враховувалася і не сплачувалася. За наслідками перевірки було складено акт № 230937 від 26 квітня 2017 року. Таким чином, [PERSON] умисно порушив Правила користування електричною енергією для населення. На підставі зазначеного акту, комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електроенергією, затвердженої Постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року, було розраховано розмір, завданих внаслідок даних порушень, збитків в сумі 19 402 грн. 69 коп. Просили стягнути з відповідача вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем Правил користування електричною енергією в сумі 19 402 грн. 69 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання сторони не прибули. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити; не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення; про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Сторони в договірних відносинах з приводу постачання позивачем відповідачу електричної енергії не перебувають, так як особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], а отже, відповідач не є власником домобудівлі, розташованої по [ADDRESS] тобто відповідач не є споживачем послуг позивача, внаслідок чого, не має нести відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. Таким чином, суд встановив, що відповідач споживав електричну енергію у вищезазначеному житловому будинку без укладання договору з енергопостачальником, а тому, правовідносини сторін повинні регулюватися главою 83 ЦК України. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Згідно з абзацом 5 п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Пунктом 53 Правил передбачено, що в разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. З акту № 230937 від 26 квітня 2017 року про порушення Правил користування електричною енергією вбачається, що комісією у складі трьох працівників Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» за місцем проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], було встановлено: самовільне підключення до мереж енергопостачальника з порушенням схеми обліку; підключеного фазного та нульового проводів з ввідного дооблікового кабелю в підвальному приміщенні та підключення електроплитки, в результаті чого електроенергія споживалась, але приладом обліку не враховувалася і не сплачувалася. Зазначений акт був підписаний трьома представниками енергопостачальника, споживачем [PERSON] акт не підписано з відміткою про відмову останнього від підпису в акті; зауважень до акту [PERSON] не вносив. Пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, встановлено, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ. Згідно Витягу з протоколу № 112 від 25 вересня 2017 року засідання комісії по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією № 230937 від 26 квітня 2017 року та розрахунку до нього, розмір завданих відповідачем позивачу збитків визначено у сумі 19 402 грн. 69 коп. Враховуючи, що акт про порушення Правил користування електричною енергією та дії представників Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» відповідачем не оскаржені, то суд розцінює даний акт, як такий, що є дійсним, а отже він є підставою для нарахування збитків, які підлягають стягненню. Статтею 1166 ЦК України, якою позивач обґрунтовував свої вимоги, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, виходячи з положень ст. 1166 ЦК України, підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає, як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Проте, відповідачем у даній справі доказів про свою невинуватість у завданні шкоди позивачу, не надано. Тому, зважаючи на наведене, а також на те, що у деліктних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди та принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, що визначений ст. 12 ЦПК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених Приватним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» позовних вимог та про необхідність їх задоволення у повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1 600 грн.

Outcome: approved