Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував таким. Згідно з умовами договору факторингу № б/н від 22 грудня 2014 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 20.09.2013 року укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором № [NUMBER] від 20.09.2013 року. Згідно Кредитного договору № [NUMBER] від 20.09.2013 року укладеного між Відповідачем та Публічним Акціонерним Товариством «ОТП Банк», Банк надав Відповідачу кредит в сумі 22 200,00 гривень зі строком повернення до 20.09.2016 року, а Позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору. Станом на 19.08.2015 року, Відповідач допустив заборгованість за Кредитним договором № [NUMBER] від 20.09.2013 року перед Позивачем, яка становить 27 661,15 гривень з яких: 21\~583,90 гривень - заборгованість за кредитом; 2,53 гривень - сума відсотків за користування кредитом; 6\~075,53 гривень комісія. Таким чином, своєю неправомірною бездіяльністю Відповідач порушив прийняті ним на себе зобовязання, встановлені в Кредитному договорі, які добровільно не має наміру виконувати, а тому представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 20.09.2013 року перед Позивачем в розмірі 27 661,15 гривень та вирішити питання судових витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 1 218,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку за зареєстрованою адресою місця проживання, на що вказують наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про поважність причин неявки в судове засідання чи розгляд справи за його відсутності - не надав. Ураховуючи те, що представник позивача скористався своїми правами, що передбачені ст..158 ч.2 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак у разі неявки відповідача та за наявності згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення в заочному порядку на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст.197, 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши усі обставини справи, дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2005871602, на придбання товару - вікон, строком на 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01 % (а.с.4,5). Згідно п.1.2. кредитного договору, сторони узгодили, що Банк надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору. У відповідності до п. 1.4. умов кредитного договору позичальник зобов'язався повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені Кредитним договором не пізніше 20.09.2016 року. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що Банк свої зобовязання за Договором про надання споживчого кредиту від 20.09.2013 року виконав, в підтвердження чого матеріали справи містять специфікацію до кредитного договору, яким АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику [PERSON] кредиту; Прибутковий касовий ордер №17 від 20.09.2013 року, згідно якого [PERSON] вніс початковий внесок в розмірі 2\~000 гривень; Накладна №17 від 20.09.2013 року та Рахунок №17 від цієї ж дати про оплату вікон у розмірі 24\~000 гривень. Згідно п.1.5.4. Кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь - якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу № б/н, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2005871602 від 20.09.2013 року укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором № [NUMBER] від 20.09.2013 року, на що вказують матеріали справи (а.с.14-18). Давши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов до переконання, що відповідачем неналежно виконувались взяті ним на себе зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 19.08.2015 року становить 27 661,15 гривень з яких: 21\~583,90 гривень - заборгованість за кредитом; 2,53 гривень - сума відсотків за користування кредитом; 6\~075,53 гривень комісія. Наведене свідчить про порушення відповідачем умов кредитного договору, а відтак наявність передбачених законом підстав для юридичної відповідальності винної особи. На підставі п.п.1.5.4.. Кредитного договору, позивач має право вимагати від Відповідача повного повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобовязань. Розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем має місце в матеріалах справи (а.с.21), з яким суд погоджується. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону, а відтак підлягають до повного задоволення. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який підтверджений документально. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved