Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Прокурор Дніпровського району м.Херсона звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Антонівської селищної ради м.Херсона до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. В ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства 02.07.2013 року Державним інспектором сільського господарства в Херсонській області встановлено використання громадянином [PERSON] без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 0,07712 га за адресою: [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка зайнята за рахунок земель комунальної власності Антонівської селищної ради, про що складено акти обстеження та перевірки. Приписом від 02.07.2013 року [PERSON] було зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Державним інспектором сільського господарства в Херсонській області на громадянина [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 07.08.2013 року по ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до постанови від 12.08.2013 року №000464 накладено штраф у розмірі 153 грн., та розраховано матеріальну шкоду за порушення ст. ст. 125,126 ЗК України. Листом від 03.07.2013 року з розрахунком розміру шкоди з Державної інспекції сільського господарства в Херсонській обл. відповідача було повідомлено про необхідність відшкодування шкоди в розмірі 12459,12 грн. Повторною перевіркою державним інспектором встановлено, що відповідачем не виконані вимоги припису від 07.08.1013 року. Про це свідчить акт перевірки від 06.09.2013 року. Позивач просить суд зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 0,07712 га, вартістю 147461,46 грн. шляхом демонтажу огорожі, басейну та передати цю земельну ділянку до комунальної власності Антонівської селищної ради м.Херсона; стягнути з відповідача до місцевого бюджету Антонівської селищної ради м.Херсона шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, у сумі 12459,15 грн. В судовому засіданні прокурори Дніпровського району м.Херсона Левицький С.І. та Матвійчук Д.В. підтримали позов в повному обсязі. Представник Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області в судовому засіданні підтримала позов прокурора. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до суду надали заперечення та просили у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля і інші природні ресурси є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи виконавчої влади і місцевого самоврядування. Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до п.2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності. На підставі державного акту земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0747 га, належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства 02.07.2013 року Державним інспектором сільського господарства в Херсонській області встановлено використання громадянином [PERSON] без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 0,07712 га за адресою: [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка зайнята під басейн за рахунок земель комунальної власності Антонівської селищної ради, про що складено акти обстеження та перевірки. Приписом від 02.07.2013 року [PERSON] було зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Державним інспектором сільського господарства в Херсонській області на громадянина [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 07.08.2013 року по ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до постанови від 12.08.2013 року №000464 накладено штраф у розмірі 153 грн., та розраховано матеріальну шкоду за порушення ст. ст. 125,126 ЗК України. Зазначений штраф відповідачем був сплачений та постановою від 04.12.2013 року виконавче провадження було закінчене. Листом від 03.07.2013 року з розрахунком розміру шкоди з Державної інспекції сільського господарства в Херсонській обл. відповідача було повідомлено про необхідність відшкодування шкоди в розмірі 12459,12 грн. Повторною перевіркою державним інспектором встановлено, що відповідачем не виконані вимоги припису від 07.08.1013 року. Про це свідчить акт перевірки від 06.09.2013 року. Згідно зі ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності чи право користування земельною ділянкою виникає після одержання власником державного акту, що засвідчує право власності на цю ділянку. Використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи вищевикладені обставини позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного та ст.ст. 13 Конституції України, ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 83, 125, 126, 212 ЗК України,

Outcome: approved