Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Представник позивача, яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги звернулася до суду із позовом, в якому просила надати дозвіл позивачу оформляти документи для тимчасового виїзду за межі України та на вивезення за межі України малолітньої [PERSON] , [INFO] , до досягнення останньою 18 років, без згоди відповідача. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народилася донька, [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не сплачує аліменти та відмовляється надати дозвіл на виїзд доньки за кордон. Позивач проживає на території України та не має наміру міняти місце постійного проживання, а має на меті лише тимчасово виїжджати за кордон разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене просила позов задовольнити. Позивач на судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила проводити судовий розгляд без її участі. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не надав, на судове засідання не зявився, але до його початку надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та зазначив, що наслідки задоволення позовних вимог йому відомі та позовні вимоги відповідають його інтересам та просив розглядати справу без його участі. Суд,ознайомившись із заявами сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.03.2010, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 21). з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 26). Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня 1995 року, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. З огляду на викладене, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved