Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Представник позивачів 20.07.2017 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Приморської сільської ради Кілйського району Одеської області про встановлення факту належності [PERSON], померлому [INFO] року, житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], а також про визнання за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що [INFO] року помер дід позивачів [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] разом з ним проживав його син [PERSON], який є батьком позивачів. Таким чином [PERSON] фактично прийняв спадщину після [PERSON]. Однак, [PERSON] не оформив право на спадкове майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року помер батько позивачів [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори для оформлення спадкових пав на майно, що належало [PERSON], однак їм було відмовлено у зв'язку з відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить здійснити розгляд справи за його відсутності, а також за відсутності позивачів. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без участі відповідача. На підставі письмових заяв представника позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно довідки № 456 від 04.08.2017 року, наданої Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав до складу колгоспного двору, згідно погосподарської книги сільради за 1986-1991 року за № 10, особовий рахунок № 780, членами колгоспного двору були: [PERSON] (померлий [INFO] року), [PERSON] (померла 1996 року). Згідно технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], складеного станом на 10.07.2017 рік, зазначений житловий будинок складається з: літ. А - житловий будинок, загальною площею - 82,2 кв.м., в тому числі житлової - 42,8 кв.м., літ. Б - кухня, літ. В - сарай, літ. Г - навіс, літ. Д - гараж, літ. Е - альтанка, літ. Ж - сарай, літ. З - убиральня, № 1-5, І-ІІ - надвірні споруди. З довідки № 437 від 06.09.2016 року, виданої комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Приморської сільської ради 06.04.2000 року [NUMBER], про що свідчить запис в реєстраційній книзі № 1 за реєстраційним [NUMBER] (стор. 90), об'єктів самочинного будівництва за вказаною адресою не виявлено. Згідно архівної копії свідоцтва про право приватної власності на будівлю [NUMBER], виданого Приморської сільською радою 06.04.2000 року, усе, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на прав приватної власності. [INFO] року помер [PERSON], про що 17.04.2006 року складено відповідний актовий запис № 22, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. Згідно довідки № 100 від 23.03.2017 року, виданої виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON], [INFO], померлий [INFO] року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 1968 року до дня смерті. На день його смерті разом з ним проживав та був зареєстрований його син [PERSON]. Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00016537472 від 12.04.2016 року [PERSON] народився 1964 року, про що виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області складено відповідний актовий запис № 24, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], та відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, яка залишилась після смерті батька. З наведених обставин суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] житлового будинку з будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], який складається з: літ. А - житловий будинок, загальною площею - 82,2 кв.м., в тому числі житлової - 42,8 кв.м., літ. Б - кухня, літ. В - сарай, літ. Г - навіс, літ. Д - гараж, літ. Е - альтанка, літ. Ж - сарай, літ. З - убиральня, № 1-5, І-ІІ - надвірні споруди. [INFO] року помер [PERSON], про що 20.08.2015 року складено відповідний актовий запис за № 533, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 28.10.2015 року. Судом встановлено, що за життя [PERSON] не оформив права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що 12.10.1985 року складено відповідний актовий запис за № 26, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.1985 року. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що 13.06.1983 року складено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.06.1983 року. 07.05.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 28, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.05.2002 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є. № 21.03.2016 року № 88/02-14/145/2015 вбачається, що [PERSON] зверталась до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину й зв'язку з відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також відсутністю реєстрації за спадкодавцем права на належний йому житловий будинок. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В ч. 1,2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухомість є обов'язковою умовою оборотоздатності такого майна, та є можливістю особи, яка вважає себе власником такої нерухомості, здійснювати будь-які угоди щодо неї. Якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. Однак відсутність держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно по собі не призводить до припинення права власності, так як є лише офіційним визнанням й підтвердженням державою факту виникнення таких прав. Відсутність державної реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця речових прав отримати право на її проведення. Таким чином, дослідивши надані письмові докажи, а також враховуючи наведені норми цивільного законодавства України суд вважає за можливе визнати за визнання за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку та за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який складається з: літ. А - житловий будинок, загальною площею - 82,2 кв.м., в тому числі житлової - 42,8 кв.м., літ. Б - кухня, літ. В - сарай, літ. Г - навіс, літ. Д - гараж, літ. Е - альтанка, літ. Ж - сарай, літ. З - убиральня, № 1-5, І-ІІ - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року.

Outcome: approved