Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся в суд з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що будівля №2 по вул.Зарічній в с.Сімер з 1961 по 1988 роки використовувалась під дитсадок і знаходилась на балансі Сімерської сільської ради до 1974 року, а з цієї дати по 1991 рік на балансі виконкому Перечинської селищної ради, була непридатна для використання за призначенням та знята з балансу. Частиною другою рішення Перечинської районної ради №70 від 11 липня 1990 року «Про продаж комунальних будинків» вирішено продати частину будинку бувшого дитячого садка в с.Сімер, вул.Зарічна, 2 Перечинського району Закарпатської області в кількості двох кімнат [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу від 23 квітня 1992 року вказана частина будинку 57/100 частини виконкомом Сімерської сільської ради в особі заступника голови була продана останній згідно оціночної вартості. Крім цього, рішенням Сімерської сільської ради від 24 грудня 1991 року вирішено надати дозвіл [PERSON] на придбання другої половини цього будинку, тобто 43/100 частини, однак в останньої не має змоги оформити і зареєструвати відповідним законним способом, а тому просить позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив такий задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. У судове засідання представник відповідача [PERSON] також не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечив проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без їхньої участі. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачка придбала частину будинку, а саме 57/100 в с.Сімер, вул.Зарічна, 2 Перечинського району Закарпатської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23 квітня 1992 року. Також встановлено, що рішенням Сімерської сільської ради від 24 грудня 1991 року було надано дозвіл позивачці на придбання другої половини будинку, тобто 43/100 частини, який знаходиться за адресою: с.Сімер, вул.Зарічна, 2 Перечинського району Закарпатської області, однак вона у встановленому законом порядку не оформила дану частину будинку, при цьому продовжувала добросовісно, безперервно, відкрито користуватися та доглядати за вищевказаною частиною будинку. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним… Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Згідно п.п.2,5,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема: 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом… Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Як розяснено в п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема те, що володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. З урахуванням вищевикладеного та того, що позивачка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і протягом останніх десяти років відкрито та безперервно користувалася таким, жодних претензій чи вимог з боку інших осіб щодо оспорювання права власності на нього не має, а тому суд приходить до висновку, що позов представника позивачки [PERSON] адвоката [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved