Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Приватне підприємство «Мінераліз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь ПП «Мінераліз» коефіцієнту зносу замінених складових у розмірі 4 725,40 грн., упущеної вигоди ПП «Мінераліз» за період з 06 жовтня 2015 року по 23 жовтня 2015 року в розмірі 10 000,00 грн., а також про стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн. Представником позивача було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив суд залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення з відповідачки коефіцієнту зносу змінених складових у розмірі 4 725,40 грн., та повідомив, що решта позовних вимог залишається без змін. Позовну вимогу про стягнення з відповідачки упущеної вигоди, позивач мотивував тим, що 06 жовтня 2015 року близько 09 годин 30 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автотранспортних засобів Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]), що належить відповідачці, та Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]), що перебуває в оренді ПП «Мінераліз», за кермом якого перебував менеджер зі збуту [PERSON]. Згідно з повідомленням про ДТП від 06.10.2015р. вказана ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачкою правил дорожнього руху України, що стало причиною пошкодження автомобіля Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]), що перебуває в оренді ПП «Мінераліз». Позивач вважає, що з відповідачки, як особи винної у вказаній ДТП, підлягає стягненню упущена вигода, оскільки у період з 06 жовтня 2015 року по 23 жовтня 2015 року автомобіль перебував у ремонті. В якості підтвердження даної обставини позивач посилається на лист ТОВ «Автофарба-Україна» №42 від 18.12.2015р. Позивач зазначив, що внаслідок перебування вказаного автомобіля у ремонті, [PERSON], який працює менеджером зі збуту ПП «Мінераліз» не зміг виконувати свої посадові обов'язки, а саме - порушив та не виконав графік виїздів менеджера зі збуту внаслідок чого, підприємством було недоотримано прибуток та не реалізовано значну кількість мінеральних добрив, зокрема не відбулось відвантаження продукції по певним підприємствам. Також позивач вказав, що в силу того, що автотранспортний засіб перебував у вказаний період у ремонті, не відбулись зустрічі із представниками ряду підприємств, співпраця з якими налагоджувалась, що вказані у графіку виїздів. Позивач зазначив, що в силу наведених обставин, протягом жовтня 2015 року ПП «Мінераліз» недоотримало близько 200 000,00 грн. валового доходу, та стверджує, що вказана сума визначена на підставі звітів по валовому прибутку менеджерів за період 01.09.2015-30.09.2015 та за період 01.11.2015-30.11.2015., у зв'язку з чим, упущена вигода підприємства, яка повинна бути стягнута з відповідачки становить 10 000,00 грн. Через канцелярію суду представником відповідачки були подані письмові заперечення проти позову, у яких останній зазначив, що позовна вимога про стягнення упущеної вигоди є безпідставною, а намір позивача стягнути з відповідачки 10 000,00 грн. понад сплаченої суми страхового відшкодування є необґрунтованим. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПП «Мінераліз» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Договору №16/07/14 оренди транспортних засобів від 16.07.2014р., укладеного між ТзОВ «УкрТехноФос» та ПП «Мінараліз», а також згідно з Додатком №1 до вказаного договору та Актом прийому-передачі від 16.07.2014р., від ТзОВ «УкрТехноФос» позивачу було передано у тимчасове платне користування автомобіль марки Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]). Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 06.10.2015р., близько 09 години 30 хвилин у м. Рівному на вул. Князя Володимира внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачкою сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автотранспортних засобів Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]) та Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]). Факт перебування [PERSON], у трудових відносинах з ПП «Мінераліз», а також закріплення за ним автомобіля марки Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]) підтверджується Наказом з основної діяльності «Про закріплення транспортних засобів за працівником та встановлення норм та лімітів витрат пального» від 02.02.2015р., довідкою ПП «Мінераліз» №210 від 19.07.2016р., копією трудової книжки [PERSON], а також наказом №53-К з особового складу від 16.07.2014р. «Про прийняття на роботу [PERSON] в порядку переведення». Згідно пояснень позивача, а також відповідно до листа ТзОВ «Автофарба-Україна» №42 від 18 грудня 2015 року, автомобіль марки Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]) був доставлений на СТО ТзОВ «Автофарба-Україна» 06 жовтня 2015р. в неробочому стані на буксирі, оскільки були наявні пошкодження, які не дозволяли самостійний рух автомобіля, а саме радіатора охолодження. З 06.10.2015р. по 23.10.2015р. вказаний транспортний засіб перебував на СТО ТзОВ «Автофарба-Україна». З пояснень позивача вбачається, що виїзд до ПП «Радів-Агро» менеджера зі збуту [PERSON] був запланований на 02.10.2015р.. Така ж дата вказана у графіку виїздів на жовтень до клієнтів для налагодження подальшої співпраці. Враховуючи дані пояснення, посилання відповідача на неможливість використати автомобіль марки Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]) для розвантаження продукції приватному підприємству «Радів-Агро» є безпідставним, оскільки дата ДТП, а також перший день перебування автомобіля у ремонті припадає на 06.10.2015р. На підтвердження пояснень позивача в частині укладення між ним і ПП «Радів-Агро» специфікації шляхом обміну підписаними скан-копіями із наступним підтвердженням оригіналами щодо відвантаження продукції на суму 163 500,00 грн. суду не було надано відповідних доказів. В обґрунтування позову позивач послався на договір поставки мінеральних добрив №523 від 23 липня 2015 року, укладений між позивачем і ТОВ «Агро-Класік». В той же час, в матеріалах справи відсутній вказаний договір чи його копія, у зв'язку з чим неможливо підтвердити обов'язок позивача відвантажити ТОВ «Агро-Класік» певну продукцію, а також неможливо підтвердити обов'язок вказаного товариства оплатити вартість такої продукції позивачу протягом жовтня 2015 року. У позові та інших матеріалах справи відсутні будь-які відомості про запланований обсяг (кількість одиниць) поставки продукції, в тому числі ТОВ «Агро-Класік», у період 06.10.2015-23.10.2015р., про характеристики самої продукції, ціну та порядок оплати (передоплата/післяоплата, аванси тощо) та інші умови договорів, які б давали беззаперечні підстави вважати, що в результаті здійснення поїздок з відповідною доставкою продукції з використанням автомобіля, який перебував у ремонті, у період 06.10.2015-23.10.2015р. ТОВ «Агро-Класік» та інші підприємства зобов'язані були оплатити позивачу визначену суму коштів, а позивач, в свою чергу, мав би беззаперечно отримати таки дохід, і не отримав його. Позивачем не було надано суду договір поставки мінеральних добрив №736 чи його копію, укладений із Селянським (Фермерським) господарством «Зоря», на який позивач посилався в якості обґрунтування позовних вимог, у зв'язку з чим судом не було встановлено обставини запланованої поставки продукції даному суб'єкту господарювання. Суд залишає без уваги посилання позивача на здійснення ним поставки продукції приватному підприємству «Широке поле», а також Фермерському господарству «Розквіт», як таке, що не стосується предмету даної справи, оскільки згідно з поясненнями позивача поїздки до вказаних суб'єктів господарювання відбулися після закінчення періоду перебування автомобіля у ремонті (26.10.2016р. і 29.10.2016р. відповідно). Наявність наміру позивача здійснити зустрічі з представниками таких підприємств, як ТОВ СК «Лище», СГ ТОВ «Україна», СГ ТОВ «Гор Агро», СГ ТОВ «Романів», ТОВ «Фелікс-Агро», ПСП «Україна М» та інших підприємств згідно з графіку виїздів на жовтень до клієнтів для налагодження співпраці для менеджера зі збуту [PERSON] у період перебування автомобіля у ремонті, не дає достатніх підстав вважати, що між позивачем та наведеними у графіку виїздів підприємствами безперечно були б укладені договори купівлі-продажу (поставки) продукції. Позивачем не надано суду попередніх договорів чи інших письмових доказів, які б підтверджували, що між позивачем і вказаними підприємствами у період з 06.10.2015 по 23.10.2015р. неминуче були б укладені відповідні договори на визначені суми. Позивачем не наведена ціна договорів, які на його думку, мали би бути укладені із вказаними підприємствами та інші умови таких договорів, які б давали підстави вважати про реальну можливість отримати позивачем дохід у період 06.10.2015-23.10.2015р. З пояснень позивача вбачається, що автомобіль марки Chevrolet Aveo (державний номерний знак [NUMBER]) безпосередньо для перевезення продукціїї ПП «Мінераліз» та її доставки контрагентам не використовувався. Натомість останній використовувався лише як службовий автомобіль для поїздок менеджера зі збуту [PERSON] для виконання його посадових обов'язків, а саме - налагодження співпраці з потенційними клієнтами та оформлення супроводжувальних документів. Позивач не обґрунтував виняткову можливість прибуття менеджера зі збуту [PERSON] лише на вказаному автомобілі, який перебував у ремонті, а не на іншому транспорті, в тому числі - громадському. Спірні правовідносини врегульовані пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України. Відповідно до вказаної норми збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При пред'явленні позовної вимоги про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди на позивача покладається обов'язок обґрунтувати та довести підстави для нарахування такої упущеної вигоди, а також надати докази на підтвердження реальної можливості позивача щодо отримання доходів від користування автомобілем у період його перебування у ремонті (06.10.2015р. - 23.10.2015р.) із зазначенням обґрунтованої суми такого доходу. В силу п.2 ч.2 ст.22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, сума яких могла би бути реально отримана у вигляді доходу (вигоди). Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі використання зазначеного автомобіля. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідачки стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. При цьому, розрахунок упущеної вигоди не має бути теоретичним, побудованим на можливих очікуваннях отримання певного доходу та непідтвердженим відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснив протиправні дії. Суд зауважує, що із Звіту по валовому прибутку менеджерів за період 01.09.2015-30.09.2015, а також Звіту по валовому прибутку менеджерів за період 01.11.2015-30.11.2015 неможливо встановити осіб, щодо роботи яких вони були складені, а також кількість цих осіб. Крім того, вказані звіти, як і графік виїздів до клієнтів на жовтень місяць, складені позивачем в односторонньому порядку, у зв'язку з чим, суд не може розцінювати вказані документи, як докази, які достатньо підтверджують відомості, що в них зазначені. Суд критично оцінює наведений позивачем розрахунок ймовірного валового доходу за жовтень 2015 року, який здійснений шляхом визначення середнього арифметичного валового доходу ПП «Мінераліз» за вересень та листопад 2015 року в якості обґрунтування упущеної вигоди, оскільки сума доходу визначена у такий спосіб є приблизною, теоретичною, абстрактною, побудованою на можливих очікуваннях та непідтвердженою належними документами. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем не доведено належними доказами його позовні вимоги, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed