Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

представник позивача звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про повернення коштів за договором позики та стягнення процентів, з наступних підстав: 14.10.2014 року [PERSON] отримав від позивачки товар на суму 6180 грнз обовязковим поверненням позики у вигляді грошових коштів до 01.03.2015 року, що стверджується укладеним між ними договором позики та розпискою від відповідача. Строк повернення боргу закінчився та відповідач борг не повернув. На усні звернення позивачки відповідач не реагує та кошти не повертає. На підставі наведеного позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6180 гривень заборгованості за договором позики та 1699 гривень процентів за користування позикою. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не прибула , однак подала в суд заяву, що позов підтримує, просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Дослідивши письмові матеріали справи суд доходить висновку, що позов належить задоволити з наступних підстаав: Відповідно до розписки від 14.10.2014 року вбачається, що [PERSON] підтверджує отримання товару на суму 6180 грн. та зобовязується повернути кошти до 01.03.2015 року. Відповідно до договору позики від 14.10.2014 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 6180 грн. та зобовязується повернути кошти до 01.03.2015 року. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж сумугрошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. П.1 статті 1049 діючого Цивільного кодексу України, передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому ч.2 п.1 ст.1049 Цивільного кодексу встановлює що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути поверненапозичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцемвимоги про це. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі статтею 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції зав весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). За цих обставин суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути борг в сумі 6180 гривень заборгованості за договором позики та 1699 гривень процентів за користування позикою.

Outcome: approved