Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі по тексту позивач, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 10216,66 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.05.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та Lexus, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху [PERSON] . Відповідно до договору про добровільне страхування наземного транспортного засобу позивачем було сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 10216,66 грн., суму якого позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 27.05.2016 року о 19 год. 15 хв. [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Lexus, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Шевченка, 138 у м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Від проходження встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння [PERSON] відмовився в присутності [PERSON] , [PERSON] . За результатами дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 23.08.2016 року (справа № 640/9703/16-п, провадження № 3/640/2530/16) [PERSON] визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн в дохід держави, за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, відповідно до ст. 36 КпАП України остаточно накладено на [PERSON] стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки (а.с. 26). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.05.2016 року за участю автомобілів Lexus, реєстраційний номер [NUMBER] , та Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу Nissan,2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 20). Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, то відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин, відповідач, як особа з вини якою сталася дорожньо-транспортна пригода, зобов`язаний був відшкодувати матеріальні збитки заподіяні власнику автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] . Також, з матеріалів справи вбачається, що 23.03.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 102/15-Тз/Х/01, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 9-16). Відповідно до акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), 30.05.2016 року здійснено огляд автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , та встановлено пошкодження заднього бамперу - зчіс лакофарбового покриття (а.с. 29). Зі страхового акту № 102/15-Тз/Х/01-1-1 від 30.06.2016 року, дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобілів Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , та Lexus, реєстраційний номер [NUMBER] , яка мала місце 27.05.2016 року кваліфіковано як страховий випадок та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування (а.с. 24). Згідно рахунку № ЗиФ-0309477 від 31.05.2016 року постачальника ПАТ «Завод Фрунзе» вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 10216,66 грн (а.с. 25). З платіжного доручення № 24499 від 02.07.2016 року вбачається, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснено виплату ПАТ «Завод Фрунзе» страхового відшкодування за СА № 102/15-Тз/Х/01-1-1 від 30.06.2016 року, Зг рах. № 0309477 від 31.05.2016 року у розмірі 10216,66 грн (а.с. 58). Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що право вимоги перейшло від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування, а тому у даних правовідносинах має місце суброгація та відповідно до даних правовідносин підлягає застосуванню стаття 993 Цивільного кодексу України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Наведене є доказом того, що позивач за договором страхування в повному обсязі виконав свої зобов`язання та до нього перейшло право вимоги до [PERSON] , тобто право на суброгацію, що передбачено ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, а тому позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved