Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав пред'явлений позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити поділивши майно, набуте сторонами за час шлюбу та визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS]. Представник відповідача у судовому засідання визнав позовні вимоги та не заперечував проти розподілу майна подружжя та визнання за позивачкою права власності на ? частини домоволодіння розташованого [ADDRESS]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 25 серпня 1979 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Попово-Балівської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 25.08.1979 року, актовий запис за №38. У зв'язку з тим, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2007 року. За час шлюбу подружжям придбано у власність домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який виготовлений 16.12.1991 р., Новомосковським бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області і власником якого вказаний [PERSON]. Проте з моменту розірвання шлюбу [PERSON] весь час проживала і проживає до цього часу у вказаному будинку, тому має право на його частину. Частиною 4 статті 55 Конституції України (Основного Закону) передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, з огляду на яку у разі поділу майна, що с у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок [ADDRESS] - є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], а тому - суд вважає за можливе визнати право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна та його розподіл між подружжям, виходячи з принципу рівності часток його співвласників. Враховуючи вказані факти та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору у розмір 513,75 грн.

Outcome: approved