Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у виді жилого будинку під номером [NUMBER], розташованого в [ADDRESS]. Позивач, являючись спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняла. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок не має змоги, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на будинок. Просила визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на жилий будинкок під номером [ADDRESS]. В судове засідання позивач та її представник не з»явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи проводити у її відсутності. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова [PERSON] просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнить. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10 червня 2015 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємицею померлого [PERSON] за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України, оскільки являється його дружиною, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 11 листопада 1960 року Олександрівською сільською радою Старченківського району Київської області. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняла її. Спадкоємці померлого за законом син [PERSON] та дочка [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Згідно з пунктом 4.15 ч. 1 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У матеріалах справи міститься повідомлення нотаріуса від 12 лютого 2016 року № 136/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, є відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] № 304/2015. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером [NUMBER], розташований по [ADDRESS] був побудований на земельній ділянці, призначеній для обслуговування житлового будинку господарських будевель та споруд. Вказані обставини підтверджуються державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 07 грудня 2007 року Вікторівською сільською радою, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 07 грудня 2007 року за № 010734500081. Будинок має виготовлений 20 січня 2016 року ФОП [PERSON] технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, та зареєстрований в погосподарській книзі Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області. Встановлено, що померлий [PERSON] був власником будинку, розташованого в [ADDRESS], [NUMBER] відповідно до записів погосподарського обліку (форми № 4, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 95 від 18.04.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.05.2005 за № 487/10767), що підтверджується довідкою № 02-31/95, виданою 18 березня 2016 року Вікторівською сільською радою Миронівського району Київської області. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області з 1980 року як власника будинку підтверджує факт належності будинку по [ADDRESS] саме йому. Даним будинком померлий [PERSON] володів та користувався на праві власності. За відомостями довідки КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 157 від 04 лютого 2016 року право власності на дане нерухоме майно станом на 01 січня 2013 року не було зареєстровано. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді жилого будинку під номером [ADDRESS] не здійснена. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216 - 1218, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved