Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Прокурор Дзержинського району м. Кривого Рогу звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], до [PERSON] про накладення заборони на відчуження нерухомого майна , посилаючись в обґрунтування вимог на те , що заочним рішенням Дзержинського районного суду від 19.02.2015 відповідачка позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], проте заборона на нерухоме майно, право користування яким мають діти, не накладена. Рішеннями виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №144 від 16.04.2014 та №145 від 16.04.2014 [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, та влаштовано їх на виховання, спільне проживання в прийомну сім'ю [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №440 від 17.12.2014 припинено функціонування прийомної сім'ї [PERSON] та створено будинок сімейного типу [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №144 від 16.04.2014 за [PERSON], [INFO] закріплено право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №145 від 16.04.2014 за [PERSON], [INFO] закріплено право на житло за адресою: [ADDRESS]. Питання щодо накладення заборони на відчуження майна та житла дітей під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів вирішено не було. Тому просили закласти заборону відчуження зазначеної вище квартири . Представник позивача у судове засідання не з'явилась , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги підтримала в повному обсязі , не заперечувала проти заочного рішення у справі . Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконкому Дзержинської районної у місті ради , у судове засідання не з'явилась , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Відповідачка , треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились , про день та час слухання справи у повідомлені належно , причини неявки суду невідомі . На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача , суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи , взявши до уваги заяви представників позивача та третьої особи , вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Згідно з п. 2 ст. 121 Конституції України та п. 2 ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 року роз'яснено, що прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Відповідно до ч.2 ст. 45 Цивільно-процесуального кодексу України прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави у порядку, встановленому цим кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу. Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави у суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження . [PERSON], народилася [INFO], а [PERSON] - [INFO], тобто на момент подання даної позовної заяви вони не досягли віку повноліття (18 років), у зв'язку з чим не здатні самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Заочним рішенням Дзержинського районного суду від 19.02.2015 (у цивільній справі №210/5134/13-ц) [PERSON], [INFO], позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], проте заборона на нерухоме майно (квартиру за адресою: [ADDRESS]), право користування яким мають діти, не накладена. Рішеннями виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №144 від 16.04.2014 та №145 від 16.04.2014 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, та влаштовано їх на виховання, спільне проживання в прийомну сім'ю [PERSON], оскільки їх мати [PERSON], [INFO] заочним рішенням Дзержинського районного суду від 19.02.2014 року (справа №210/5134/13-ц) позбавлена батьківських прав. Батько дітей, [PERSON], записаний у свідоцтвах про народження дітей відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 04.06.2013 №00012258399 та №00012258318 видані Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області). Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №440 від 17.12.2014 припинено функціонування прийомної сім'є [PERSON] та створено будинок сімейного типу [PERSON] ([PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають за адресою: [ADDRESS]). Статтею 52 Конституції України визначено, що виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування покладається на державу. Відповідно до свідоцтва №Дз-395 від 19 серпня 2005 року про право власності на житло та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №7860003 від 12.08.2013, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної сумісної власності уповноваженому власнику квартири - [PERSON] та члену її родини - [PERSON] Відповідно до довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація №8 дільниця №1» №560 від 22.07.2013 за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], 1979 р.н., [PERSON], 2001 р.н. та [PERSON], 2008 р.н. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №144 від 16.04.2014 за [PERSON], [INFO] закріплено право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №145 від 16.04.2014 за [PERSON], [INFO] закріплено право на житло за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Однак, питання щодо накладення заборони на відчуження майна та житла дітей під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів вирішено не було. Відповідно до п.3. ч.3 ст. 71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад 6 місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до становлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 32 вказаного Закону, жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. У відповідності до ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживатимуть у житловому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Частиною 1 ст. 248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною радою України 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин , суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню . На підставі викладеного

Outcome: approved