Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» основний борг у сумі 5856,93 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що відповідач, який мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] отримує від позивача послуги за квартплату та станом на листопад 2015 р. виникла сума заборгованості в розмірі 5856,93 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, про день та час розгляду справи судом повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направляла. Суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що позивач надавав, а відповідач споживає послуги позивача за надані послуги щодо квартплати за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з переліку сум по особовому рахунку № 192-5 заборгованість відповідача за споживання послуг щодо квартплати станом на листопад 2015 р. становить 5856,93 грн. /а.с.8/. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно зі ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ст. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків: власник та наймач (орендар) зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Таким чином, між Позивачем та Відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обовязки, оскільки Позивач надає житлово-комунальні послуги, а Відповідач ними користується. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 27 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими і підтвердженими матеріалами справи, судом встановлена наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки відповідач споживає послуги, які надає позивач, однак не здійснює оплату у встановлених розмірах, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача. Позовні вимоги в частині відшкодування понесених витрат за судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають до задоволення, оскільки, згідно зі\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved