Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №0407/0250 від 20.09.2019 в розмірі 30406,73 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між позивачем та [PERSON] 20.09.2019 укладено договір про споживчий кредит № 0407/0250 про надання останньому кредиту в сумі 25 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19.09.2024. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 15.12.2020 має заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 30406,73 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористалася, просила справу розглядати за відсутності представника банку. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 4). Відповідач та його представник [PERSON] до суду повторно не з`явилися, від представника неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи з різних причин, однак доказів на підтвердження поважності причини не надано (а.с. 97, 103,113,125). Копію довідки про знаходження на лікарняному наданої представником відповідача 04.08.2021, суд не може розцінювати як належний доказ на підтвердження поважності причини неявки до суд, оскільки зміст наданої копії довідки неможливо встановити через погану якість копіювання (а.с. 114). Відзиву на позовну заяву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 20 вересня 2019 року укладено договір про споживчий кредит №0407/0250 (далі - Договір), згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 25 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 19 вересня 2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору (а.с. 12-19). Відповідно до п. 2.4.1. Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно із п. 3.2.1. Договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно із п. 3.3.3. Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 416,67 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 28 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданому йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п. 3.3.4. Договору, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Згідно із п. 3.9.1. та п.п. 3.9.1.1. Договору, банк має право, у випадку якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі, якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Таке ж право банку зафіксовано і у п.4.2.1. Договору. Відповідно до п. 4.3. Договору, позичальник зобов`язаний, зокрема, належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання (п.п.4.3.1); завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим Договором на поточному рахунку (п.п. 4.3.10.). Згідно із п. 8.3. Договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та\\або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Договір підписано обома сторонами (а.с.19). Разом з тим, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав. У зв`язку із чим станом на 15.12.2020 заборгованість за кредитним договором становить 30406,73 грн., що складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) - 24139,71 грн., процентів за користування кредитом - 4532,84 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 154,95 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 112,04 грн.; сума сплаченої пені - 17,76 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 571,09 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 117,24 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 678,28 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 122,354 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 61-62). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 549-550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що допущене відповідачем порушення умови договору про споживчий кредит № 0407/0250 від 20.09.2019 є істотним, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 30406,73 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 5).

Outcome: approved