Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Прокурор Генічеського району в інтересах держави в особі комунального закладу Генічеська центральна районна лікарня звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину в розмірі 1907 грн. 62 коп. Позов прокурор мотивував тим, що 16 серпня 2012 року відповідач [PERSON] близько 08.00 години, у ході раптово виниклої сварки з [PERSON], з метою спричинення тілесних ушкоджень зазначеній особі умисно наніс числені удари [PERSON], у результаті чого потерпілому були спричинені у сукупності різні за тяжкістю тілесні ушкодження, а саме: тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на обличчі та шиї, синців на лівій щелепній області, крововиливів у білковій оболонці лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також перелому 9-го ребра зліва, крововиливу в районі перелому, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров'я. Вироком Генічеського районного суду від 18 січня 2013 року по справі № 2107/4529/2012 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Після вчиненого відносно потерпілого злочину, останній перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КЗ Генічеської ЦРЛ з 16 серпня 2012 року по 27 серпня 2012 року. Так як на лікування потерпілого закладом охорони здоров'я витрачені державні кошти та винною особою у добровільному порядку не відшкодовані, то прокурор просив стягнути вказані кошти з відповідача у порядку ст. 1206 ЦК України. У судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON], про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, вироком Генічеського районного суду від 18 січня 2013 року по справі № 2107/4529/2012, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Вказаний вирок набрав законної сили та не оскаржувався учасниками кримінального провадження (а.с. 5-6). Вироком суду, було встановлено, що [PERSON] 16 серпня 2012 року близько 08.00 години, у ході раптово виниклої сварки з [PERSON], з метою спричинення тілесних ушкоджень зазначеній особі умисно наніс числені удари [PERSON], у результаті чого потерпілому були спричинені у сукупності різні за тяжкістю тілесні ушкодження, а саме: тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на обличчі та шиї, синців на лівій щелепній області, крововиливів у білковій оболонці лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також перелому 9-го ребра зліва, крововиливу в районі перелому, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров'я. (а.с. 5) У результаті цього побиття, потерпілий [PERSON], 1948 року народження перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КЗ Генічеської ЦРЛ з 16 серпня 2012 року по 27 серпня 2012 року, тобто 11 ліжко-денів.(а.с.7) Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 p., сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно із п. 3 вище зазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Комунальна організація Генічеська центральна районна лікарня фінансується з районного бюджету та є закладом комунальної власності. Розпорядником коштів на фінансування КЗ Генічеської ЦРЛ є Генічеська районна державна адміністрація Херсонської області (а.с.4). Таким чином, загальні витрати закладу охорони здоров'я витрачені на особу, яка потерпіла від злочину, становлять 1907 грн. 62 коп., які підлягають стягненню з винної особи [PERSON] у відповідності до ст. 1206 ЦК України. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. При прийнятті рішення, суд керується ст.1206 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved