Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Представник позивача звернувся із позовом до суду в інтересах [PERSON] про визнання за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON], права на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належала [PERSON] на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.12.1996 за № 168. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на право на вказану земельну частку (пай). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 18.05.1992 секретарем Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Кочубей Л.А., реєстр № 10, за яким все своє майно вона заповіла [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не відмовлялась і прийняла її, що вбачається із матеріалів спадкової справи № 241/2017 після смерті [INFO] року [PERSON]. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні померлої немає. Постановою від 12.07.2017 № 1790-02-31, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ - Сертифікат на право на земельну частку (пай), що позбавило позивача можливості оформити спадщину на своє ім'я. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач - Виповзька сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови, позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову роз'яснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника. З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть, виданим 04.05.2017 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належала [PERSON] відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 168 від 10.12.1996. Дані обставини підтверджуються повідомленням № 305/114-17 від 31.08.2017 Головного управління Держгеокадастру у Київській області відділу у Переяслав-Хмельницькому районі. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 18.05.1992 секретарем Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Кочубей Л.А., реєстр № 10, за яким все своє майно вона заповіла [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не відмовлялась і прийняла її відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Дані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 241/2017 після смерті [INFO] року [PERSON]. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні померлого немає. Постановою від 12.07.2017 № 1790-02-31, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ - Сертифікат на право на земельну частку (пай), що позбавило позивача можливості оформити спадщину на своє ім'я. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Правовідносини по прийняттю позивачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, а тому до них підлягають застосуванню положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що врегульовано ч.3 ст.5 та п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ці положення врегульовані положеннями ст.549 ЦК УРСР. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» сертифікат є дійсним до виділення його власнику такої частки (паю) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі йому державного акту на право власності на землю. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.3 ст.5 та п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України ( в редакції 2003 року),

Outcome: approved