Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] звернулась до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 18617,96 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКом і відповідачем 05.02.2008 року був укладений договір б/н, по якому він отримав кредит в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору та закону відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30.09.2017 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку у добровільному порядку не погашає. Відомостей про звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 08.11.2017 року суддею Сіренко Ю.Ю. направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 06.12.2017 року, ухвалою судді від 11.12.2017 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 21.12.2017 року. У цей день справа не розглядалася у звязку з перебуванням судді Сіренко Ю.Ю. у нарадчій кімнаті. Згідно довідки з 02.01.2018 року суддя Сіренко Ю.Ю. перебувала на лікарняному. У звязку з чим розпорядженням заступника керівника апарату суду від 17.01.2018 року за № 11 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та протоколу розподілу у цей же день вищевказана цивільна справа була передана у провадження судді Волчек О.О. Судові засідання призначалися на 18.01.2018 року, 05.02.2018 року та 28.02.2018 року, але були відкладені до 15.03.2018 року через неявку сторін і відсутність відомості про належне повідомлення відповідача про слухання справи. У звязку з набранням 15 грудня 2017 року чинності Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, подальший розгляд справи на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» справа розглянута за правилами нового ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] до суду надала клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити, не заперечувала проти прийняття рішення у заочному порядку ( а.с.3,24). Відповідач про час та місце судових засідань повідомлялася за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти, які повернулися не врученими адресату. До суду відповідач не зявився з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих пояснень, відзиву чи заперечень проти заявленого позову не надав. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Встановлено, що згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 05.02.2008 року, який укладено між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON], що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу, пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів банку, кредитор-позивач видав відповідачу кредитну банківську платіжну картку «VISA Classic» з відновлювальною кредитною лінією у національній валюті України гривні, зі сплатою процентної ставки за кредитним лімітом 36% на рік на залишок заборгованості, а також зі сплатою комісій за зняття готівки і безготівкові розрахунки, пені та штрафів за порушення умов погашення та строком дії кредитної картки з початковим пільговим періодом 30 днів по кожній транзакції. Як вбачається з тексту витягу з Тарифів обслуговування кредитним карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Умов і правил надання банківських послуг, Банк надав клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення; кредитний ліміт у свою чергу клієнт зобовязався погашати заборгованість сплачуючи до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим щомісячні платежі, а також по кредиту, процентам за його використання…, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у випадку невиконання зобовязань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязався сплатити Банку штраф, в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову / п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс :Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.8-22). У порушення взятих на себе зобовязань по договору про надання банківських послуг відповідач умови надання і користування кредитними коштами належним чином не виконував. Останній платіж про кредиту відбувся 15.03.2015 року в сумі 100 грн. (а.с.6), в результаті чого була допущена прострочка платежів. З наданого до суду розрахунку суми боргу відповідача вбачається, що станом на 30.09.2017 року він складає: 1406,73 грн. заборгованість за кредитом; 13048,47 грн. заборгованість за процентами, в тому несплачені проценти на поточну заборгованість 79,47 грн. та на прострочену заборгованість 12969,00грн.; 2800 грн. нарахована комісія; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф-фіксована складова, 862,76 грн. штраф-процентна складова, а всього на загальну суму 18617,96 грн. (а.с.4-7), про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання умов договору та в добровільному порядку борг ним не погашено. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про доведеність позивачем того, що згідно з укладеним кредитним договором відповідач досі не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, отже позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки було порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов'язаннями. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved