Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно земельна ділянка (пай) площею 3,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Глобинської міської ради Полтавської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 31.05.2002 року серії Р2 № 617447. Спадкоємцем земельної ділянки згідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом Люби Ж.М. від 17.04.2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 370 та відповідно ст. 1235 ЦК України є [PERSON] . Оформите своє право власності на цю земельну ділянку позивач є має можливості, оскільки приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва на право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд визнати за [PERSON] нею в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. 17.04.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 370, після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Глобинської міської ради Полтавської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 617447 виданого згідно розпорядження Глобинської райдержадміністрації від 31.05.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12 від 17.12.2002 року. Позивач та його представник в останнє судове засідання не з`явилась, направили до суду заяву, в якій просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували. Відповідач Глобинська міська об`єднана територіальна громада Полтавської області судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просили справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову заперечень не мають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки вважає, що має успадкувати земельну ділянку по заповіту, який складений на нього та міститься в спадковій справі. В останнє судове засідання відповідач надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, зупинити провадження по справі, позов не визнав в повному обсязі. Представник третьої особи Глобинської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяв, в якій просив справу розглядати за їх відсутності, при вирішенні справи покладались на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 09 червня 2015 року. [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Глобинської міської ради Полтавської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 617447 виданого згідно розпорядження Глобинської райдержадміністрації від 31.05.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12 від 17.12.2002 року. Зазначений Державний акт про право приватної власності на землю було втрачено, про що в газеті «Зоря Придніпров`я», було опубліковано відповідне оголошення [PERSON] за життя - 17 квітня 2058 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. та зареєстровано в реєстрі № 370, згідно якого усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе йог майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповів [PERSON] . Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Як вбачається з дослідженої в судовому спадкової справи, після померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 274/2015, заяву про прийняття спадщини по заповіту подав [PERSON] , крім того в матеріалах спадкової справи наявні два заповіти, а саме один заповіт від [PERSON] 15.03.2003 року, про заповідальне розпорядження, а саме земельна ділянка заповідалась [PERSON] , та заповіт від [PERSON] від 17.04.2015 року на користь [PERSON] . Спадщина відумерлою не визнана. [PERSON] (позивач) звернулася до державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] 07 березня 2019 року державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлого. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1278 цього Кодексу частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною . Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. . Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вище викладе суд не приймає до уваги заперечення співвідповідача [PERSON] , про наявніть дійсного заповіту на його ім`я. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на земельну ділянку, розташовану на території Глобинської міської ради Полтавської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 617447 виданого згідно розпорядження Глобинської райдержадміністрації від 31.05.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12 від 17.12.2002 року, отже вона є спадковим майном. Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину за заповітом, тому позивач [PERSON] має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved