Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Представник позивача у жовтні 2018 р. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.06.2017 р. у м. Києві на перехресті вул. Лобановського та вул. Кіровоградська, з вини відповідача, що керував автомобілем «Опель» д.н.з. [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Кіа» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2017 р. відповідача визнано винним у скоєнні ДТП. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з ПАТ «СК «Вусо», правонаступником якого є ФОП [PERSON] На вимогу потерпілої особи страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 11 145,36 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу вказану суму, витрати по сплаті судового збору та правничу допомогу. Ухвалою суду від 30.10.2018 р. розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяу не подав, конверт з позовною заявою та додатками до неї повернувся на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2017 р. о 18:00 на перехресті вул. Лобановського та вул. Кіровоградська в м. Києві, [PERSON] керував автомобілем «Опель» д.н.з. [NUMBER] був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а.с. 21). Відповідно до довідки від 19.01.2017 р., в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 18). На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі полісу №АК/2535088 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.04.2017 р., укладеного з ПрАТ «СК «Вусо» (а.с. 23). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, сума страхового відшкодування становить 11 145,36 грн. (а.с. 29). 07.09.2017 р. власник пошкодженого транспортного засобу звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «ВУСО» (а.с. 30). На підставі страхового акту від 11.10.2017 р., ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 11 145,36 грн. на підставі платіжного доручення від 11.10.2017 р. (а.с. 31). 16.12.2016 р., рахунку-фактири від 24.10.2017 р., 09.11.2017 р. ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 99 738,75 грн. (а.с. 19). 16.07.2018 р. між ПрАТ «СК «Вусо» та СПД «[PERSON]» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до боржника [PERSON] за укладеним договором страхування від 11.10.2017 р., що також підтверджується додатком до договору (а.с. 9-13). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження, з відповідача [PERSON] на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України, підлягає стягненню розмір виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 11 145,36 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Судом встановлено, що 16.07.2018 р. між позивачем та адвокатом Войтюк О.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №010. Відповідно до додаткової угоди №1 від 25.09.2018 р. вартість послуг адвоката становить всього 9 157,20 грн. Квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25.09.2018 р. позивачем сплачено вказану суму (а.с. 34-36). Враховуючи наведене, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved