Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що єдина проїзна дорога до СТ «Дружба» пролягає через землі загального користування сусіднього СТ «Сонячний-2004» по вул. Ветеранська 7. Оскільки відповідач відмовляється укласти договір на встановлення земельного сервітуту про користування вказаною дорогою, позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить встановити право постійного, безоплатного земельного сервітуту за членами СТ «Дружба» у виді права проходу та проїзду на велосипеді, проїзду на транспортному засобі по наявному шляху на дорозі загального користування по вул. Ветеранській 7 СТ «Сонячний-2004» Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, визначити межі дороги по вул. Ветеранській 7 згідно її діючої ширини 6 м та генерального плану СТ «Сонячний-2004», зобов'язати садоводів СТ «Сонячний-2004» розчистити вул. Ветеранську 7 від всіх самовільно посаджених дерев та кущів та встановити за членами СТ «Сонячний-2004» право постійного, безоплатного земельного сервітуту у виді права проходу та проїзду на велосипеді по дорогам загального користування СТ «Дружба». Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на те, що згідно проекту 4077-0-ГП горизонтального планування СТ «Дружба», розробленого в 1988 році (зі змінами в 1991 року) дорога по вул. Ветеранській 7 є не єдиним проїздом до території садового товариства позивача. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, СТ «Дружба» створене 18 лютого 1992 року, а Садове товариство «Сонячний-2004» є правонаступником СТ «Сонячний», створено 16 березня 2004 року, що підтверджується відповідними виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Як вбачається з протоколу зборів голів садових товариств по будівництву проїзної дороги загального користування до садових ділянок від 23 березня 1990 року дорога загального користування по вул. Ветеранській збудована загальними силами СТ «Дружба» та СТ «Сонячний-2004». Судом встановлено, що дорога по вул. Ветеранській 7 знаходиться на території СТ «Сонячний-2004» та є єдиним доступним проїздом до СТ «Дружба», яким постійно і безперервно (з часу будівництва дороги й донині) користуються його члени. Зазначені обставини підтверджуються даними: -кадастрового плану СТ «Сонячний-2004», -заяви СТ «Сонячний-2004» №17 від 10 листопада 2013 року, -листа СТ «Дружба» №17 від 08 червня 2013 року, -листа СТ «Сонячний-2004» №75 від 17 серпня 2013 року, -листа СТ «Сонячний-2004» від 03 липня 2011 року, -довідки голови правління СТ «Сонячний-2004» Лисака В.О. -рішення Апеляційного суду Київської області від 05 червня 2014 року. Згідно проекту 4077-0-ГП горизонтального планування СТ «Дружба», розробленого в 1988 році (зі змінами в 1991 року), головний в'їзд на територію цього товариства передбачений зі сходу (через поле), запасний в'їзд - з північно-східної сторони. У зв'язку з подальшою забудовою масиву «Світанок» на схід від СТ «Дружба» з'явився новій землекористувач - СТ «Сонячний». Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Відповідно до ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах. Згідно ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Відповідно до ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, зокрема, у виді права проходу та проїзду на велосипеді та права проїзду на транспортному засобі по наявному шляху. Доводи сторони відповідача про те, що дорога по вул. Ветеранській 7 є неєдиним проїздом до СТ «Дружба», суд до уваги не приймає, оскільки такі дані не відображають фактичних обставин і наявних відносин сторін щодо користування дорогою по вул. Ветеранській 7, а крім того є застарілими, які передбачалися проектом 4077-0-ГП горизонтального планування СТ «Дружба», розробленим в 1988 році (зі змінами в 1991 році). У вказаний проект з того часу зміни не вносилися, хоча з 1991 року відбувся неодноразовий розподіл суміжних земельних ділянок. Ці обставини підтверджуються і заявою СТ «Сонячний-2004» №17 від 10 листопада 2013 року відповідно до якої дорога по вул. Ветеранській 7 є єдиною дорогою до СТ «Дружба». Отже між сторонами протягом тривалого часу склався фактичний порядок користування вул. Ветеранська 7 внаслідок відсутності іншої доступної дороги до СТ «Дружба». Враховуючи викладене, а також те, що задоволення потреб позивача щодо користування земельною ділянкою неможливо здійснити яким-небудь іншим способом, коли встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення відповідача земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею, запропонований позивачем варіант сервітуту передбачається встановити способом, найменш обтяжливим для відповідачів, позов в цій частині слід задовольнити та встановити відносно позивача безстроковий і безоплатний сервітут у виді права проходу та проїзду на велосипеді та транспортному засобі по земельній ділянці відповідача. Підстав для встановлення строку дії сервітуту не встановлено з огляду на необхідність постійного користування СТ «Дружба» дорогою по вул. Ветеранській 7. Також судом не встановлено підстав вважати, що у зв'язку із встановленням земельного сервітуту СТ «Сонячний-2004» будуть завдані збитки, відтак необхідності встановлювати плату за його користування немає. Таким чином позов в частині встановлення земельного сервітуту про користування дорогою по вул. Ветеранська 7 підлягає задоволенню. Стосовно решти позовних вимог суд зазначає наступне. Так, виходячи з положень глави 16 ЗК України, визначення меж дороги при встановленні сервітуту до спірних правовідносин не належить та судом не вирішується. Позов про усунення перешкод у користуванні правом, згідно вимог ст. 152 ЗК України, на розгляд суду не подавався, підстав для зобов'язання членів СТ «Сонячний-2004» вчинити певні дії (розчистити проїзд) судом не встановлено. Що стосується вимоги позову про встановлення зустрічного сервітуту на користь відповідача, щодо користування земельною ділянкою позивача, то суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Отже згідно положень цивільного та цивільно-процесуального законодавства позивач не наділений повноваженнями висувати вимоги про встановлення земельного сервітуту на користь відповідача, оскільки ця вимога безпосередньо не стосується прав саме позивача. Порушених, невизнаних або оспорюваних прав позивача у вказаній частині, які б потребували судового захисту у вказаний позивачем спосіб, судом не встановлено, а тому в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити. Відтак жодних підстав для задоволення позову в цій частині судом не встановлено. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial