Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (далі - позивач) звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), мотивуючи тим, що 29.10.2013 року між позивачем і [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АС /4674871, строк дії якого з 30.10.2013 року до 29.10.2014 року. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн., франшиза 500,00 грн. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Рено» д/н [NUMBER]. 06.03.2014 року відбулась ДТП за участі вказаного транспортного засобу під керуванням відповідача. Відповідач залишив місце ДТП, своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого у вказаному ДТП транспортного засобу. Зважаючи на те, що відповідач залишив місце ДТП, позивач просить стягнути із відповідача у порядку регресу 49 500 грн. страхового відшкодування здійсненого позивачем та судові витрати. Від представників позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідача у судовому засіданні 28.04.2017 року позов визнав. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29.10.2013 року між позивачем і [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АС /4674871, строк дії якого визначений з 30.10.2013 року до 29.10.2014 року /а.с. 5/. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн., розмір франшизи 500,00 грн. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Renault PREMIUM», 2000 р. випуску, номер кузова [NUMBER], д/н [NUMBER], страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом) /а.с. 5/. В силу п. 1.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» № 1961-IV від 01.07.2004 року (далі Закон № 1961-IV) особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Таким чином, зважаючи на те, що правомірне володіння транспортним засобом презюмується, доказів іншого суду не представлено, слід вважати, що відповідальність відповідача згідно полісу № АС /4674871 була застрахована. Згідно пп. в п. 38.1.1. Закон № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України … постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено …постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З постанови Вишгородського районного суду Київської області по справі № 363/1060/14-п від 01.04.2014 року вбачається, що [PERSON] 06.03.2014 року о 7 годині 20 хв. на 37 км+500 м ад Київ-Вишгород-Десна, керуючи автомобілем [NUMBER], будучи причетним до ДТП не дочекався працівників ДАІ, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, свою провину визнав /а.с. 7/. Таким чином, не підлягає доказуванню те, що відповідач залишив місце ДТП. Страховик здійснив виплату страхового відшкодування відповідно до вимог Закон № 1961-IV з огляду на наступне. Згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 01.04.2014 року по справі № 363/1059/14-п [PERSON] визнано винним в тому, що близько 06.03.2014 року 7 годині 20 хв. на 37 км ад Київ-Вишгород-Десна, керуючи автомобілем [NUMBER], під час обгону не вибрав безпечного інтервалу та дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «КАМАЗ 43101», д.н.з. 90-02 А1 під керуванням [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, в результаті чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпаП /а.с. 52/. З огляду на ч. 4 ст. 61 ЦПК України вказане не підлягає доказуванню і є страховим випадком згідно умов страхового полісу № АС/4674871. Відповідно до п. 22.1 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно п. 34.4. Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. При цьому в силу ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Судом встановлено, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу і з вини водія вказаного транспортного засобу відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування № 2300041572 /а.с. 8/ на підставі акту огляду транспортного засобу та звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу без ПДВ /а.с. 9-11/. Страхове відшкодування здійснено у розмірі 49 500,00 грн. згідно страхового акту № [NUMBER] від 21.07.2014 року у межах страхової суми за мінусом франшизи /а.с. 12/ на користь власника пошкодженого транспортного засобу «КАМАЗ 43101», д.н.з. 90-02 А1, що підтверджується копією платіжного доручення № 0034940 від 29.07.2014 року /а.с. 13/. З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що позивач здійснив страхове відшкодування відповідно до вимог Закону, відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, то у позивача виникло право на регресний позов, що підлягає задоволенню. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути також 495 грн. 00 коп. сплаченого судового збору (а.с. 4). З огляду на викладене, на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» № 1961-IV від 01.07.2004 року,

Outcome: approved