Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Прокурор Козівського району в інтересах Міністерства охорони здоров'я України в особі комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 07 липня 2013 року о 04 год. 10 хв. в Козівський РВ УМВС України в Тернопільській області поступило повідомлення чергового лікаря Козівської ЦРКЛ [PERSON] про те, що в травматологічне відділення за медичною допомогою із діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана волосистої частини голови справа, звернувся [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS]. 07 липня 2013 року слідчим СВ Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області Филимою Б.П. вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013210110000132, із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України. 26 вересня 2013 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, по кримінальному провадженні №12013210110000132 від 07 липня 2013 року. 10 жовтня 2013 року за клопотанням потерпілого [PERSON] кримінальне провадження №12013210110000132 від 07 липня 2013 року закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у формі приватного обвинувачення. Згідно довідки комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільської університетської лікарні» №01-5/2123 від 02 жовтня 2013 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у отоларингологічному відділенні комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільської університетської лікарні» 10 ліжко-днів з 23 липня 2013 року по 02 серпня 2013 року, на його лікування затрачено 1746,00 грн. Оскільки [PERSON] витрати затрачені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину в добровільному порядку не відшкодував, просить стягнути з [PERSON] в користь комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільської університетської лікарні» кошти витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілого від злочину у сумі 1746,00 грн. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що позов є безпідставним. Факт не визнання [PERSON] винним у вчиненні умисного злочину, відсутність стосовно нього із цього приводу вироку, вказує на безпідставність пред'явленого позову. Правовою підставою для пред'явлення позову може бути вирок суду про засудження [PERSON] за інкриміноване кримінальне правопорушення, або постанова суду про закриття кримінального провадження стосовно нього з нереабілітуючих підстав. Просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з кримінального провадження № 12013210110000132 від 07 липня 2013 року, 07 липня 2013 року близько 04 год. [PERSON], [INFO], перебуваючи в «Будинку рибака», біля озера смт. Козова, наніс удар дерев'яною палкою у вигляді «біти» в область голови [PERSON], [INFO], чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Особа, яку повідомлено про підозру [PERSON], [INFO], правова кваліфікація ч. 1 ст. 122 КК України.(а.с.4) Згідно довідки комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільської університетської лікарні» №01-5/2123 від 02 жовтня 2013 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у отоларингологічному відділенні комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільської університетської лікарні» 10 ліжко-днів з 23 липня 2013 року по 02 серпня 2013 року, на його лікування затрачено 1746,00 грн. (а.с.3) Відповідно до ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Посилання представника відповідача на те, що позов є безпідставний, оскільки вина відповідача в кримінальному правопорушенні не доведена і стосовно нього не винесено обвинувального вироку або постанову суду про закриття кримінального провадження з нереабіліютуючи підстав є помилковою, оскільки згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, під час досудового розслідування кримінального провадження [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яку підозрюваний не оскаржив, отже вину у скоєному визнав, таким чином існують всі підстави вважати про доведеність вини відповідача. Згідно до п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року, відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. Приймаючи до уваги вищевикладене, в судовому засіданні встановлено причинний зв'язок між злочинними діями (відповідача) [PERSON] та перебуванням потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні у отоларингологічному відділенні комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільської університетської лікарні» 10 ліжко-днів з 23 липня по 02 серпня 2013 року, на його лікування затрачено 1746,00 грн. Враховуючи те, що відповідач добровільно не відшкодував кошти витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, суд вважає, що позов прокурора Козівського району про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого, слід задоволити. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved