Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому зазначає, що 16.08.2012 р. між позивачем та відповідачкою було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачці грошові кошти в сумі 140000,00 грн., з умовою їх повернення до 16.11.2012 р. На виконання п. 2.3 відповідачкою 16.08.2012 р. була складена розписка. Однак в порушення взятих на себе зобов'язань у вищевказаний строк відповідачка грошові кошти не повернула. Так, станом на 31.08.2013 р. загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить 342020,00 грн., у тому числі: - 140000,00 грн. - сума заборгованості за договором позики; - 201600,00 грн. - сума неустойки в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення; - 420,00 грн. - інфляційні втрати. На неодноразові усні та письмову вимогу від 01.07.2013 р. відповідачка не реагує, на підставі наведеного просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача вищевказану суму заборгованості та понесені позивачем судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, одночасно надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідачки - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, допитаної в судовому засідання в якості свідка, представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 16.08.2012 р. між позивачем - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON] укладеного письмовий договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачці грошові кошти в сумі 140000,00 грн., з умовою їх повернення до 16.11.2012 р. На виконання п. 2.3 відповідачкою 16.08.2012 р. була складена розписка. З тексту заперечень на позовну заяву, поданих представником відповідача, та пояснень відповідачки, допитаної в якості свідка, встановлено, що відповідачка - [PERSON] визнає факт укладання між нею та позивачем вищезазначеного договору позики. Відповідно до п. 5.5 договору позики у випадку порушення п. 4.2 договору позичальник зобов'язується сплатити неустойку в розмірі 0,5 % за добу від суми заборгованості за кожен день прострочення. На неодноразові усні та письмову вимогу від 01.07.2013 р. відповідачка не реагує, в результаті чого за відповідачкою станом на 31.08.2013 р. утворилася заборгованість перед позивачем яка становить 342020,00 грн., у тому числі: - 140000,00 грн. - сума заборгованості за договором позики; - 201600,00 грн. - сума неустойки в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення; - 420,00 грн. - інфляційні втрати. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка, позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, визначеними ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ст. ст. 546, 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. 2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене суд вважає, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача та її представника, відповідно до яких між відповідачкою та позивачем була усна домовленість, щодо повернення суми позики на картковий рахунок третьої особи - [PERSON], що відповідачкою і було зроблено навіть в більшій сумі, оскільки в судовому засіданні не надано жодних доказів того, що дана домовленість мала місце. З квитанцій наданих відповідачкою дійсно вбачається перерахування грошових коштів на картковий рахунок [PERSON], однак не зазначено призначення даних переказів.

Outcome: approved