Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Представник ТОВ «Прайм Інвест Україна» - Козуб О.Л. звернулася до суду з позовом до відповідача стягнення заборгованості за кредитним договором ПУ-01113000154 від 21.01.2013 року у розмірі 9 004 грн. Також представник позивача просила стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 229,41 грн. У судове засідання представник позивача - Козуб О.Л. не з'явилась, однак подала до суду заяву, якою просила розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, проти задоволення позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом заперечувала, про що надала письмові заперечення. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. 21.01.2013 року між відділенням № 11 ТОВ «Прайм Інвест Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір ПУ-01113000154, згідно із яким позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 1400 грн., з кінцевим строком повернення кредиту 05.02.2013 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом зі сплатою 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування ним (732 % річних) та підлягають сплаті позичальником кредитодавцю в день повернення суми кредиту. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, відповідачу було надано кредит, що підтверджується видатковим касовим ордером від 21.01.2013 року. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю проценти за користування кредитом. Проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування ним (732 % річних) та підлягають сплаті позичальником кредитодавцю в день повернення суми кредиту. Згідно з п. 1.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються починаючи з дня передачі позичальнику суми кредиту і до дати повернення всієї суми кредиту, визначеної у п. 3.1 цього Договору, включно або до дати фактичного повернення кредиту, коли кредит повернено позичальником достроково. При нарахуванні процентів використовується фактична кількість днів користування кредитом в розрахунковому періоді (місяці), а кількість днів у році - 365 (366 днів - для високосного року). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, не погашає кредит, не сплачує відсотки. Станом на 16.10.2013 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 9 004 грн., у тому числі: сума заборгованості за наданим кредитом - 1 400 грн.; сума заборгованості за відсотками - 7 504 грн.; штраф - 100 грн. Отже, неналежним чином [PERSON] виконувала прийняті нею зобов'язання щодо погашення кредиту та процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом та прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником договірних зобов'язань з повернення кредиту за кредитним договором ПУ-01113000154 від 21.01.2013 року та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом, представник ТОВ «Прайм Інвест Україна» звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 9 004 грн., у тому числі: сума заборгованості за наданим кредитом - 1 400 грн.; сума заборгованості за відсотками - 7 504 грн.; штраф - 100 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100 грн. Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Нормами діючого законодавства не передбачено нарахування штрафу як неустойки в твердій грошовій сумі. Таким чином, з огляду на вищенаведені положення діючого законодавства, враховуючи умови договору, яким передбачено нарахування штрафу, за невиконання позичальником умов строку сплати відсотків за кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 100 грн. не відповідають положенням ст. 549 ч. 2 ЦК України, тому не можуть бути задоволені. Отже, загальна заборгованість за кредитним договором ПУ-01113000154 від 21.01.2013 року становить 9 004 грн. - 100 грн. = 8 594 грн. Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно платіжного доручення № 1192 від 22.10.2013 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 229,41 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial