Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Представник позивача ПАТ [PERSON] банк «Приватбанк», яке змінило назву на Акціонерне товариство [PERSON] «Приват Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що 23.03.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідач свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого перед банком утворилась заборгованість. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь АТ Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 22915,23 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що в порушення умов кредитного договору укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], відповідач відмовляється виконувати свої зобовязання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в кредитному договорі. Сторони в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник позивача в своїй заяві просить справу слухати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 23.03.2011 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк», яке змінило назву на Акціонерне товариство [PERSON] «Приват Банк» та [PERSON], позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач порушив свої зобовязання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та процентів за користування кредитними коштами, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 31.03.2018 року у розмірі 22915,23 грн., яка складається з наступного: 7233,32 грн. заборгованість за кредитом; 12814,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1300,00 грн. нарахована пеня та комісія; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1067,39 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Отже, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved