Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Представник позивачка [PERSON]- адвокат Філатова А.В., яка діє на підставі договору - доручення про надання юридичних послуг № 03/06 від 09.06.2015 року в інтересах позивача звернулася до Дніпровського районного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь помилково (безпідставно) одержані грошові кошти у розмірі 16875,00 грн. та судові витрати по справі. На обґрунтування позовну зазначено, що на початку лютого 2013 року [PERSON] через мережу інтернет, в усній формі домовився про те, що він робить замовлення на поставку обладнання для пейнтболу та здійснює його оплату частинами на загальну суму 16875,00 грн., а відповідач, в свою чергу, приймає замовлення, отримує грошові кошти і доставляє позивачу дане обладнання. Через декілька днів позивач зробив замовлення на поставку обладнання для пейнтболу, йому було повідомлено, що кошти надійшли, проте замовлення буде виконано дві-три тижні з моменту замовлення. Кошти були перераховані на вказані рахунки через мережу Інтернет та засобами зв'язку номер карточки, на який необхідно перерахувати грошові кошти (ПАТ КБ «Приватбанк», № карточки [NUMBER] та на картку № [NUMBER], власником обох рахунків по картках являється Відповідач). Таким чином, для більш швидкого виконання замовлення Позивач - [PERSON] 12 лютого 2013 року на картку ПАТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER], яка належить [PERSON], перерахував 5999,85 грн. Згодом, як виявляється, цієї суми замало для виконання замовлення позивача і відповідач попросила перерахувати ще певну суму грошових коштів. Таким чином, позивачем було здійснено ще два платежі на картки ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] , а саме: -04 березня 2013 року - на суму 7000,00 грн. № картки ПАТ КБ «Приватбанк» [NUMBER]; -14 березня 2013 року - на суму 3875,00 грн. № картки ПАТ КБ «Приватбанк » [NUMBER]. Таким чином, [PERSON] перерахував на картку ПАТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] (та на картку № [NUMBER], так як відповідач надавала номери двох своїх карток), які належать [PERSON], грошові кошти на загальну суму 16875.00 грн. Через три неділі позивач не отримав своє замовлення взагалі. У зв'язку з вищевикладеним, позивач неодноразово телефонував відповідачу, вона постійно запевняла його, що обладнання, яке він замовляв, обов'язково буде. Для більшої впевненості повідомляючи його навіть де вона проживає (с.Яблуниці, Івано-Франківська область), всі номери своїх мобільних телефонів [NUMBER], та [NUMBER] По сьогоднішній день ні коштів, ні жодного обладнання Позивач так і не отримав. Представник позивача Філатова А.В. в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 29 грудня 2015 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на початку лютого місяця 2013 року [PERSON] через мережу інтернет, в усній формі домовився про поставку обладнання для пейнтболу на загальну суму 16875,00 грн. [PERSON] 12 лютого 2013 року на картку ПАТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER], яка належить [PERSON], перерахував 5999,85 грн.; 04 березня 2013 року - на суму 7000,00 грн. № картки ПАТ КБ «Приватбанк» [NUMBER]; 14 березня 2013 року - на суму 3875,00 грн. № картки ПАТ КБ «Приватбанк » [NUMBER]. Таким чином, [PERSON] перерахував на картку ПАТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] (та на картку № [NUMBER], так як відповідач надавала номери двох своїх карток), які належать [PERSON], грошові кошти на загальну суму 16875,00 гривень (а.с.7,8). Порушуючи умови домовленості та вимог чинного законодавства, [PERSON] не здійснила поставку обладнання для [PERSON], а також не повернула отриманих грошових коштів на суму 16785,00 грн. (а.с.9). Ст.1212 ч.1 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення ч.2 ст.1212 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлює виключення із загального правила припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК України). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто, в будь-якому випадку боржник зобов'язаний буде відшкодувати кредиторові завдані збитки та нести інші наслідки, передбачені даною статтею. Відповідачка не надала суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму безпідставно отриманих коштів в розмірі 16875,00 грн.. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved