Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 13195,00грн., та судовий збір у сумі 13195,00грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 31.12.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання у справі. \~ \~ \~ \~Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явилася.\~Надала заяву\~якою позовні вимоги підтримала, просила дані вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. 01.11.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~01.03.2019 року між [PERSON] та позивачем укладеного Договір добровільного страхування майна №004/009/002-008401/05МГ, відповідно до якого було застраховане нерухоме майно, квартира [ADDRESS] . 26.07.2019 року, в період дії договору страхування, у застрахованій квартирі [ADDRESS] , мало місце залиття приміщення, в результаті чого застраховане майно було пошкоджено. Згідно з актом про залиття квартири [ADDRESS] від 29.07.2019 року, 26.07.2019 року трапилося залиття квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] . Шкода заподіяна квартирі [ADDRESS] є слідством неналежного утримання інженерних мереж в квартирі [ADDRESS] , власницею якої є відповідач [PERSON] . 26.07.2019 року [PERSON] , звернулась до позивача з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором страхування майна. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку заподіяного страхувальнику майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальний розмір збитку в результаті затоплення становить 27581,00грн., і 792,00грн. за пошкодження самого приміщення. 06.09.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес», з урахуванням поданих документів складено страховий акт № 81195/1, та наказ від 06.09.2019 року щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 7444,94грн. На підставі страхового акту № 81195/1від 06.09.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 7444,94, що підтверджується платіжними дорученнями №16289 від 11.09.2019 року. \~ \~ \~ \~Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 2 Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (1540-06) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. Відповідачем не спростований розмір страхового відшкодування. Таким чином, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, враховуючи те, що вина відповідача у вчиненні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню, а встановлені та зазначені в даному рішенні факти, вказують на те, що ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» після проведення страхового відшкодування, набуло право зворотної вимоги до відповідача, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved