Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що позивач перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 16.12.2006 року, посвідченого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №681. Дітей у подружжя немає. Зазначає, що шлюбні відносини між подружжям не склалися. Фактично вони припинили спільне проживання однією сім`єю з 2017 року, спільне господарство не ведеться. Відповідачка виїхала з квартири позивача. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала невідповідність характерів, поглядів, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загострювало відносини і у кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин. В судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, про час розгляду справи були повідомлений належним чином, відповідно до ст..ст.128,129 ЦПК України, надали суду заяву, в якій підтримали заявлені вимоги, не заперечують проти заочного розгляду справи, просять розглянути справу за їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника позивача. Спору майнового характеру між подружжям немає. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомленою про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач та представник позивача не заперечують проти заочного розгляду справи, суд згідно до ст.280 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, 16 грудня 2006 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між громадянином [PERSON] , [INFO] та громадянкою [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 14 лютого 2019 року (а.с.7). Спільне господарство сторони не ведуть. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення між ними не можливе. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved