Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» звернулось із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути майнову шкоду в розмірі 8303,96 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.10.2016 року між позивачем та КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №021134/4610/0000059, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Chevrolet Cruse д.н.з. [NUMBER] . 20.02.2017 року на пл. Конституції у м. Харків [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом Chevrolet д.н.з. [NUMBER] . Згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2017 року, [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль Chevrolet Cruse д.н.з. [NUMBER] . На підставі вищезазначених документів, заяви КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування» №00217282 про подію, що має ознаки страхового випадку від 21.02.2017 року, актуалізованого звіту №155/17 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26.04.2017 року, калькуляції ТОВ «Харківський автоцентр» №КА-0000065 від 01.03.2017 року, акту виконаних робіт ТОВ «Харківський автоцентр» «ЗА-0000443 від 22.03.2017 року, страхового акту №00217282 від 23.03.2017 року та наказу №00217282ЕК від 23.03.2017 року позивачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 25176,29 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1187, ч.1 ст. 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право на отримання від [PERSON] , як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля. Крім того, цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», згідно полісу АІ/9593442, страхова сума по майну 100000 грн., франшиза 0 грн. Таким чином, не відшкодованою відповідачем лишилась сума 8303,96 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2017 року на пл. Конституції у м. Харків [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом Chevrolet д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2017 року, [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п. 4 ПВССУ №4 від 01.03.2013). 06.10.2016 року між позивачем та КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №021134/4610/0000059, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Chevrolet Cruse д.н.з. [NUMBER] Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №021134/4610/0000059 від 06 жовтня 2016 року, укладеного з КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування», предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом марки Chevrolet Cruse д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до зазначеного договору був застрахований автомобіль марки марки Chevrolet Cruse д.н.з. [NUMBER] , в комплексі «Каско». 21 лютого 2017 року КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування» звернулось до позивача з заявою № 00217282 про виплату страхового відшкодування. На підставі вищевказаної заяви, актуалізованого звіту №155/17 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26.04.2017 року, калькуляції ТОВ «Харківський автоцентр» №КА-0000065 від 01.03.2017 року, акту виконаних робіт ТОВ «Харківський автоцентр» «ЗА-0000443 від 22.03.2017 року, страхового акту №00217282 від 23.03.2017 року та наказу №00217282ЕК від 23.03.2017 року позивачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 25176,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням №011974 від 23.03.2017 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України « Про страхування». Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу ВАЗ 21043 д.н.з. [NUMBER] , застраховано ПрАТ СК «ПРОВІДНА» на умовах договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9593442, що підтверджується довідкою про ДТП Управління патрульної поліції у м. Харкові № [NUMBER] від 14.03.2017 року та витягом з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України вх. №19315/20 від 14.02.2020 року. Обов`язок із виплати страхового відшкодування ПрАТ СК «ПРОВІДНА» був виконаний та сплачено 16872,33 грн. на користь ПрАТ СК «Уніка», що підтверджується платіжним дорученням №003858 від 17.07.2017 року. Різниця між фактичним розміром шкоди (25176,33 грн.) та страховою виплатою (16872,33 грн.), становить 8303,96 грн. та має бути відшкодованою позивачеві. Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з [PERSON] шкоди у розмірі 8303,96 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved