Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до відповідачки про відшкодування шкоди внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 6849 (далі договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . 19.08.2016 року близько 16 год. 00 хв. на 32 кілометрі + 200 метрів автомобільної дороги Київ-Ковель сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобілі «KIA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Fiat» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок даної ДТП слідчим управлінням ГУ НП у Київській області було розпочате кримінальне провадження № 12016110000000288, в межах якого було отримано висновок експерта Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/8-02/1333 від 28.09.2016 року, згідно якого водій автомобіля «KIA» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 1.2 та п. 10.1 ПДР України та мав технічну можливість уникнути зіткнення, в той час як інші учасники ДТП такої можливості не мали. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 19.06.2020 порушення [PERSON] вимог ПДР знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками. 01.06.2017 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» з заявою про виплату страхового відшкодування № 15/04/9.01/0938.17 звернулась [PERSON] в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 10.07.2017 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі страхового акту № КР-012414 від 14.06.2017 року з розрахунком суми страхового відшкодування до нього, виходячи зі звіту про визначення вартості матеріального збитку № 3068 від 20.03.2017 року, зобов`язуючої пропозиції від 27.03.2017 року, квитанції № 693294 від 11.11.2016 року та акту здачі-прийняття робіт № 40/1 від 11.11.2016 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 201 450 грн за платіжним дорученням № 1899 від 10.07.2017 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9403098. 06.11.2017 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося до ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» з заявою про страхове відшкодування вих № 15/04/8.04/299-17, на підставі якої останньою було здійснено страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн в межах ліміту відповідальності страховика. Різниця між розміром збитку та сумою страхового відшкодування склала 101 450 грн. [PERSON] помер на місці ДТП 19.08.2016 року, його спадкоємицею є відповідачка у справі, з якої позивач просить стягнути майнову шкоду у розмірі 101 450 грн. 18.11.2020 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що постанова про закриття кримінального провадження від 19.06.2020 року є незаконною та необґрунтованою та на момент подання відзиву оскаржується в судовому порядку, а отже вина [PERSON] в даній ДТП не доведена. 24.11.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, зазначив, що окрім постанови про закриття кримінального провадження від 19.06.2020 року, вина [PERSON] у даній ДТП підтверджується висновком експерта Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/8-02/1333 від 28.09.2016 року та висновком комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 13118/20-52/15937/20-52 від 16.06.2020 року, а отже вважає, що наявність чи відсутність постанови про закриття кримінального провадження не спростовує даних висновків та вини [PERSON] у даній ДТП. Крім того, вказує на те, що скарга, подана від імені позивача на постанову про закриття кримінального провадження повернута і постанова є чинною. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідачки. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності третьої особи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 02.04.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 6849 (далі договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . 19.08.2016 року близько 16 год. 00 хв. на 32 кілометрі + 200 метрів автомобільної дороги Київ-Ковель сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобілі «KIA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Fiat» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок даної ДТП слідчим управлінням ГУ НП у Київській області було розпочате кримінальне провадження № 12016110000000288, в межах якого було отримано висновок експерта Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/8-02/1333 від 28.09.2016 року, згідно якого водій автомобіля «KIA» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 1.2 та п. 10.1 ПДР України та мав технічну можливість уникнути зіткнення, в той час як інші учасники ДТП такої можливості не мали. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 19.06.2020 порушення [PERSON] вимог ПДР знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1197 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 01.06.2017 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» з заявою про виплату страхового відшкодування № 15/04/9.01/0938.17 звернулась [PERSON] в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 10.07.2017 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі страхового акту № КР-012414 від 14.06.2017 року з розрахунком суми страхового відшкодування до нього, виходячи зі звіту про визначення вартості матеріального збитку № 3068 від 20.03.2017 року, зобов`язуючої пропозиції від 27.03.2017 року, квитанції № 693294 від 11.11.2016 року та акту здачі-прийняття робіт № 40/1 від 11.11.2016 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 201 450 грн за платіжним дорученням № 1899 від 10.07.2017 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9403098. 06.11.2017 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося до ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» з заявою про страхове відшкодування вих № 15/04/8.04/299-17, на підставі якої останньою було здійснено страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн в межах ліміту відповідальності страховика. Різниця між розміром збитку та сумою страхового відшкодування склала 101 450 грн. [PERSON] помер на місці ДТП 19.08.2016 року. Матеріалами спадкової справи підтверджено те, що спадкоємицею після його смеріт є його дружина [PERSON] - відповідач у справі. За даними спадкової справи нею прийнято спадщину та оформлено спадкові права на належне [PERSON] майно, а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS] , вкладів в ПАТ КБ «ПриватБанк», земельної ділянки площею 0,0600 га в садовому товаристві [ADDRESS] та садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за цією ж адресою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Вищевказана шкода у розмірі 101 450 грн, спадкоємицею [PERSON] відшкодована не була, претензію про необхідність її відшкодування отримано нотаріусом 05.07.2018 і інформація щодо неї доведена до імені спадкоємця. Вирішуючи справу з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, в межах заявлених вимог та заперечень сторін, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Посилання відповідача на те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 19.06.2020 оскаржується, спростовується ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 03.07.2020, згідно якої скаргу на цю постанову повернуто особі, яка з нею звернулась. Будь-яких інших заперечень відповідачем не заявлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 2 102 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved