Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за договором №2008040578 від 11.02.2014 про надання споживчого кредиту в розмірі 28362,55 грн та судові витрати у розмірі 1218 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зважаючи на викладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до наявних в матеріалах справи домументів 11.02.2014 між ТОВ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №2008040578. За умовами договору ТОВ «ОТП Банк» надав відповідачу споживчий кредит на придбання товару в сумі 23850 грн зі сплатою 0,01 % за користування кредитом, строком на 36 місяців з дня укладення договору кредиту по 11.02.2017. За умовами договору погашення кредиту відповідач зобов'язаний здійснювати щомісячно частинами відповідно до графіку платежів. ТОВ «ОТП Банк» виконав свої зобов'язання за договором споживчого кредиту, здійснив видачу коштів у сумі 23850 грн відповідачу, шляхом перерахування продавцю суми кредиту в рахунок оплати товару. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 28362,55 грн, що підтверджується розрахунком. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до умов договору факторингу №22/12/2014 від 22.12.2014, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна прийняв право грошової вимоги до відповідача і стає кредитором за кредитним договором укладеним між банком та відповідачем в розмірі передбаченим цим договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За правилами ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів встановлених договором. Таким чином, суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості з відповідача підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved