Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 27 622,15 грн., яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2017 року о 10 год. 40 хв. [PERSON] на вул. Машинобудівній, 37, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці маневру, а також для забезпечення безпеки свого руху не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], який рухався позаду. Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.10.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП від 01.09.2017 року. Автомобіль «Тойота», державний номер [NUMBER], на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було забезпечено в ПрАТ «СК «Українська страхова група», відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2802-00123 від 28 червня 2017 року. На підставі Страхового акта № ДККА-58050 від 21.09.2017 року позивач сплатив на користь страхувальника ТОВ «Отокоч Україна» страхове відшкодування у розмірі 27 622,15 грн., за наслідками чого позивачем отримано право вимоги до відповідача як особи, винної у вчиненні ДТП, щодо стягнення суми понесеного позивачем відшкодування, що є предметом спору. 23 листопада 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON], отримавши 06 грудня 2018 року копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду від 23.11.2018 року про відкриття провадження у справі, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення кореспонденції, долученим до матеріалів справи (а.с. 41), не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 23 листопада 2018 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 01.09.2017 року о 10 год. 40 хв. [PERSON] на вул. Машинобудівній, 37, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці маневру, а також для забезпечення безпеки свого руху не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], який рухався позаду. Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджено Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3017249351295505 від 01.09.2018 року. (а.с. 6-7) Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 10.10.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 01.09.2017 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки [PERSON] під час руху допустив порушення п.п. 10.9 Правил дорожнього руху. (а.с. 8) Крім того, згідно змісту постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 10.10.2017 року в судовому засіданні [PERSON] вину в порушенні п. 10.9. ПДР України визнав повністю та підтвердив, що дорожньо-транспортна пригода сталась при обставинах, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 10.10.2017 року. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 01.09.2017 року автомобіль «Тойота», державний номер [NUMBER], який належить ТОВ «Отокоч Україна» було забезпечено ПрАТ «СК «Українська страхова група» згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2802-00123 від 28 червня 2017 року. (а.с. 9, 10-12) 01.09.2018 року власником автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER], ТОВ «Отокоч Україна» подано до страховика ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. (а.с. 13-15) На підставі Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 20.09.2017 року, Рахунку-фактури від 10.09.2017 року, складеного ТОВ «Автосаміт ЛТД», Страхового акту № ДККА-58050 від 21.09.2017 року, Розрахунку суми страхового відшкодування від 21.09.2017 року, Розпорядження про виплату страхового відшкодування від 21.09.2017 року, ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснено перерахування вартості ремонту транспортного засобу «Тойота», державний номер [NUMBER], у розмірі 27 622,15 грн., що також підтверджено платіжним дорученням № 28392 від 21.09.2017 року. (а.с. 16-17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24) Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «СК «Українська страхова група» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 27 622,15 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15). Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved