Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ СК «Країна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 18837,73 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між ПАТ СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7446742 від 21.03.2016 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`я та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме ВАЗ 21063 державний номерний знак [NUMBER] . 27.12.2016 року в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під управлінням [PERSON] та автомобіля Geely MK, державний номерний знак [NUMBER] , що належить водію [PERSON] Відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.01.2017 року по справі № 214/153/17, особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] , та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Як вбачається з відповіді Національної поліції України в м. Кривому Розі від 27.09.2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відповідно до заяви про погодження розміру страхового відшкодування від 03.03.2017 року вартість матеріальних збитків завданих власнику пошкодженого транспортного засобу становить 18837,73 грн. ПАТ СК «Країна» сплатила на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 18837,73 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 23.03.2017 року та страхового акту № 07/42926/3.2.29 від 20.04.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 5767 від 20.04.2017 року. В зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача до зали судового засідання не з`явився, надав заву про розгляд справи у його відсутності, та винести рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. 21.03.2016 року між ПАТ СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7446742 від 21.03.2016 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`я та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме ВАЗ 21063 державний номерний знак [NUMBER] ( а.с.6). Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду 27.12.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода: наїзд на транспортний засіб, що стоїть по ходу руху. За участю водія [PERSON] ( а.с.7). Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 340,00 грн. ( а.с. 8). З повідомлення начальника Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту ПП Шкроба А.О. вбачається, що під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 27.12.2016 року по бульвар Вечірній в м. Кривому Розі за участю автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Geely MK», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , було винесено постанову про адміністративне правопорушення ПС2 № 754534 за ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно [PERSON] ( а.с. 9). [PERSON] звернувся до голови правління ПАТ СК «Країна» [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с. 10;11). 03 березня 2017 року потерпілий [PERSON] погодив з Головою правління ПАТ «СК « Країна» [PERSON] . розмір страхового відшкодування в сумі 18837,73 грн. На проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу н наполягав ( а.с.12). Згідно страхового акту № 07/42926/3.2.29 від 20 квітня 2018 року розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 18837,73 грн. ( а.с. 20). Відповідно до платіжного доручення № 5767 від 20 квітня 2017 року ПАТ СК «Країна» в рахунок відшкодування по страховому акту № 07/42926/3.2.29від 20.04.2017 року перерахувала ФОП [PERSON] 18837,73 грн. ( а.с.21). Статтею1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. «ґ» п.п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до пп. Б п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Так, судовим розглядом встановлено, що відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.01.2017 року по справі № 214/153/17, особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] , та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Дана постанова у встановленому законом порядку не оскаржувалась, та набрала законної сил 31.01.2017 року. З цих підстав, слідує висновок про наявність безпосереднього зв`язку між порушенням ПДР відповідачем у цій справі, що в результаті спричинило пошкодження автомобіля «Geely MK», реєстраційний номер [NUMBER] . Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже у даній справі є належні та допустимі докази, які підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, а також докази того, що саме відповідач, як особа яка на відповідній правовій підставі володіла джерелом підвищеної небезпеки, є завдавачем шкоди у вищевказаній ДТП. Крім того, з матерів справи вбачається, та сторонами не спростовано, що [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», реєстраційний номер [NUMBER] та в момент виникнення ДТП не мав права керування транспортним засобом, в зв`язку з чим відносно останнього було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.9) У позасудовому порядку питання про відшкодування шкоди в порядку регресу між сторонами вирішено не було, у зв`язку з чим наявне оспорене право позивача на відшкодування шкоди в порядку регресу, за захистом якого він змушений був звернутися до суду. Таким чином, враховуючи те, що позивачем у порядку та в межах визначених законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної [PERSON] потерпілим особам, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом з порушенням ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що позовній вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн., сплачений під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved