Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Представник позивачки звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права забудовника на спадкове майно, посилаючись на те, що з [INFO] помер батько позивачки, [PERSON], який мешкав по [ADDRESS], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яке належало останньому на підставі договору купівлі-продажу від 1 жовтня 2008 року. Однак померлий [PERSON] вказаний будинок зніс та побудував на його місці новий будинок. На підставі рішення виконкому Виноградненської сільської ради від 22 липня 2010 року побудований будинок [PERSON] було прийнято в експлуатацію. Натомість оформити своє право власності на вказаний будинок спадкодавець не встиг. [PERSON] є єдиною спадкоємицею [PERSON], яка фактично вступила у спадщину на майнові права померлого. Однак оскільки свого часу [PERSON] не оформив свої спадкові права на новобудову по [ADDRESS], то таким чином їй було відмовлено у нотаріальній конторі у видачі свідоцтва на зазначене домоволодіння. При цьому вона також позбавлена можливості оформити свої спадкові права у реєстраційній службі, бо там заяву про реєстрацію свого права подає особисто набувач права власності. Зазначала, що побудоване домоволодіння [PERSON] відповідає усім технічно-санітарним нормам, проектній документації. Свого часу на підставі акту готовності об'єкту до експлуатації та рішення виконкому Виноградненської сільської ради [PERSON] подавав заяву та необхідні документи до БТІ міста Новоазовська з метою зареєструвати за собою право власності на вказаний об'єкт нерухомості, однак внаслідок смерті не встиг оформити свої права на нього. На підставі наведеного вважає, що до [PERSON] перейшли спадкові права забудовника від [PERSON] та на реєстрацію права власності на домоволодіння [ADDRESS]. Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права забудовника шляхом надання їй права на проведення державної реєстрації права власності домоволодіння [ADDRESS] із отриманням свідоцтва про право власності на її ім'я. Ані позивачка, ані її представник, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Від представника [PERSON], яка діє на підставі договору, [PERSON], суд була надана заява з проханням вирішити справу за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених позовних вимог. Представник Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на підставі норм закону, додавши до неї свої письмові пояснення. За письмовими поясненнями представника відповідача вбачається, що згідно Рішення Маріупольської міської ради від 5 червня 2015 року Маріупольська міська рада виключила з облікових даних відомості про село Виноградне на підставі його включення до складу міста Маріуполя з урахуванням постанови Верховної Ради України від 20 травня 2015 року. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного обґрунтування. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно свідоцтва про смерть, виданого [INFO] відділом реєстрації смерті в місті Києві вбачається, що [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 19635 від [INFO] (а. с. 6). На підставі свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Орджонікідзевського районного виконкому міста Жданова, актовий запис № 98 від 21 січня 1986 року, [PERSON] народилась [INFO], батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 8 грудня 2015 року вбачається, що за актовим записом № 832 від 22 серпня 2008 року відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві 22 серпня 2008 року [PERSON] одружилась із [PERSON], внаслідок чого дружині було змінено прізвище на [PERSON] (а. с. 8). За відомостями Четвертої державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 22 січня 2016 року вбачається, що в провадженні даної нотаріальної контори мається спадкова після смерті [PERSON], який помер [INFO], після смерті якого спадщину за законом прийняла донька померлого, [PERSON], родинний зв'язок якої із спадкодавцем було підтверджено нотаріусом, шляхом подання відповідної заяви про прийняття спадщини. При цьому інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає (а. с. 37, 38). Згідно постанови від 3 грудня 2015 року державного нотаріуса, [PERSON], остання на підставі поданої заяви [PERSON] від імені якої діє [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на буд. [ADDRESS] позивачці після смерті [PERSON] було відмовлено на підставі того, що за померлим [PERSON] не було зареєстровано належним чином право власності на новозбудований буд. [ADDRESS] (а. с. 19). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі за текстом рішення - Лист Вищого Спеціалізованого Суду України) зазначено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно; 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Згідно із п. 3.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. За п. 3.2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України в разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Факт набуття права власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 жовтня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу від 1 жовтня 2008 року, посвідченому нотаріально, реєстр № 4297 (а. с. 9, 10). Однак судом було встановлено також факт створення [PERSON] нового будинку за вказаною адресою замість старого. Так згідно до свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 21 квітня 2009 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області засвідчила відповідність закінченого [PERSON] будівництво окремого пускового комплексу: житловий будинок, нове будівництво, по [ADDRESS] (загальна площа - 274,7 кв. м., житлова площа - 116,2 кв. м.) на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації від 8 квітня 2009 року (а. с. 11). На підставі технічного паспорту від 1 липня 2010 року на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що вказане домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-2 (загальна площа - 341 кв. м., житлова площа - 116,2 кв. м.), воріт № 1, 2, крильця № 3, 4, 5, 6, огорожі № 7, 10, колодязя літ. К, вигрібної ями літ. Я, балкону № 8, 9 (а. с. 13-16). Відповідно до рішення виконкому Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області від 22 липня 2010 року № 46 було прийнято до експлуатації із оформленням права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] з обов'язком [PERSON] зареєструвати вказаний житловий будинок в передбаченому законом порядку та із зобов'язанням БТІ Новоазовського району Донецької області видати правовстановлюючий документ [PERSON] (а. с. 12). На підставі ст. 331 ЦК право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, якщо ж договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) державній реєстрації прав підлягає право власності. За ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно із п. 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (в редакції до 1 січня 2016 року, який втратив чинність з 1 січня 2016 року), у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. За п. 24 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який втратив чинність з 1 січня 2016 року) у випадках, установлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Натомість на підставі п. 2 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який набув чинності з 1 січня 2016 року), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, новозбудований об'єкт - це завершений будівництвом об'єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше. Згідно до п. 41 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який набув чинності з 1 січня 2016 року) для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (крім випадків державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.); 2) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки); 4) письмова заява співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що перебуває у спільній частковій власності); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Суд зазначає на підставі переліченого, що будівництво нового об'єкту нерухомості [PERSON] було проведено у відповідності до проектної документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил та було підтверджено готовність об'єкта нерухомості до експлуатації на законних підставах, а також який був прийнятий до експлуатації за [PERSON], який однак на виконання відповідного рішення органу місцевого самоврядування не оформив права власності на житловий будинок по вул. Радянській 53 за собою з проведенням державної реєстрації в передбаченому законом порядку, не отримавши правовстановлюючий документ на будинок. Суд встановив, що в судовому засіданні на підставі наведених правових норм та вставлених судом обставин справи було підтверджено набуття в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] спадкоємцем, [PERSON], майнових прав забудовника на домоволодіння [ADDRESS], що входять до складу спадщини. Таким чином, оскільки суд встановив перехід спадкових прав від [PERSON], внаслідок його смерті, до спадкоємця, [PERSON], то суд вважає, що позивачка успадкувала права забудовника, які належали на момент смерті [PERSON], шляхом набуття права на оформлення права власності на будинок [ADDRESS] у встановленому законом порядку. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що для проведення державної реєстрації права власності на домоволодіння [ADDRESS] необхідно з визначеними у чинному «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами звернутись до відповідної реєстраційної служби. При цьому суд зазначає, що при проведенні реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна згідно діючого законодавства Україні та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень видача свідоцтва про право власності на такий об'єкт не передбачається. Згідно до Постанови Верховної Ради України від 20 травня 2015 року «Про внесення змін до Постанови Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області» було тимчасово, до переходу під контроль органів державної влади та органів місцевого самоврядування неконтрольованих ними населених пунктів Донецької області, змінено межі міста Маріуполь, Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів, шляхом, крім іншого, збільшення території міста Маріуполь на 2282,7 гектара земель за рахунок передачі до його складу 2282,7 гектара земель Новоазовського району, що знаходяться у віданні Виноградненської сільської ради (в тому числі території села Виноградне, села Піонерське, села Приморське). На підставі Рішення Маріупольської міської ради від 5 червня 2015 року № 6/48-5401 було виключено з облікових даних Новоазовського району села Виноградне, Піонерське, Приморське Виноградненської сільської ради на підставі включення їх територій до в межі міста Маріуполя. Таким чином на підставі виключення такої адміністративно-територіальної одиниці, як село Виноградне, територія якого увійшла до меж міста Маріуполя, слід вважати, що домоволодіння [ADDRESS] розташовано саме у місті Маріуполі без вказівки на с. Виноградне. З огляду на викладене суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] шляхом визнання за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] права забудовника шляхом надання їй можливості зареєструвати в реєстраційній службі домоволодіння по [ADDRESS] за документами, складеними на [PERSON], оформивши тим самим право власності на вказане новостворене нерухоме майно на позивачку.

Outcome: approved