Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 998 гривень 25 копійок, посилаючись на той факт, що 20 серпня 2014 близько 13 години [PERSON] знаходячись поблизу будинку №14, який розташований по вул.Шкільній в с.Вереси Житомирського району під час сварки з [PERSON], яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс останній удар ногою в область спини, один удар в область голови та три удари рукою в область обличчя, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках обох очей, лівій завушній ділянці та на лівому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоровя. З приводу отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] з 21 серпня 2014 року по 26 серпня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради. Вартість лікування потерпілої складає 998,25 гривень, які відповідач добровільно не оплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. 20 серпня 2014 близько 13 години [PERSON] знаходячись поблизу будинку №14, який розташований по вул.Шкільній в с.Вереси Житомирського району під час сварки з [PERSON], яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс останній удар ногою в область спини, один удар в область голови та три удари рукою в область обличчя, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках обох очей, лівій завушній ділянці та на лівому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоровя. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2014 року затверджено у кримінальному провадженні за №12014060170000870 від 23.08.2014 року угоду про примирення від 23.09.2014 року між потерпілою [PERSON] та обвинуваченим [PERSON]. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт (а.с.2). Потерпіла [PERSON] після вчиненого кримінального правопорушення в період з 21 серпня 2014 року по 26 серпня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради в с.Станишівка Житомирського району, Житомирської області та відповідно до розрахунку, проведеного у відповідності до вимог п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 16 липня 1993 року №545, загальна сума витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілої становить 998 гривень 25 копійок (вартість 5 л/д *199,65 днів). Вартість 1 ліжко дня становить 199 гривень 65 копійок, що підтверджується довідкою КУ «ЦРЛ» від 15 вересня 2014 року (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Наявність факту не виконання відповідачем [PERSON] зобовязання сплатити витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину є підставою для повного задоволення позову. Відповідно до п.2 ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача на рахунок держави у встановленому порядку.

Outcome: approved