Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користьПублічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11829,96 доларів США, що за курсом 23,26 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.01.2016 року складає 275164,81 грн. за кредитним договором № CGF0GK00000546 від 18.09.2007 року. Вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № CGF0GK00000546, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у позивача у розмірі 20\~000,00 доларів США на термін до 18.09.2019 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 13.01.2016 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по кредитному договору № CGF0GK00000546 від 18.09.2007 року у розмірі 11\~829,96 доларів США, яка складається з наступного: 10\~665,51 доларів США заборгованість за кредитом; 554,61 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 30,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 5,39 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 10,75 доларів США штраф (фіксована частина), 562,82 доларів США штраф (процентна складова). Відповідач подав до суду заперечення, у якому, посилаючись на ст.549, ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього пені та штрафу. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, не визнали позов в частині стягнення з нього пені та штрафу. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Установлено, що 18.09.2007 року між сторонами у справі був укладений кредитний договір № CGF0GK00000546, відповідно до п.п. 7.1 якого відповідач отримав кредит у позивача у розмірі 20\~000,00 доларів США на термін до 18.09.2019 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № CGF0GK00000546 від 18.09.2007 року станом на 13.01.2016 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по зазначеному кредитному договору у розмірі 11\~829,96 доларів США, яка складається з наступного: 10\~665,51 доларів США заборгованість за кредитом; 554,61 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 30,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 5,39 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 10,75 доларів США штраф (фіксована частина), 562,82 доларів США штраф (процентна складова). Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до п.п.4.1, 5.4 кредитного договору № CGF0GK00000546 від 18.09.2007 року при порушенні позичальником кожного із зобовязань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні (або сумі у валюті кредиту, еквівалентної 1 грн. за курсом НБУ на день сплати) за кожний день прострочки. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити баанку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Наведене позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CGF0GK00000546 від 18.09.2007 року у розмірі 11\~251,00 доларів США, яка складається з: 10 665,51 доларів США заборгованість за кредитом; 554,61 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 30,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; перерахувавши цю суму відповідно до офіційного курсу НБУ від 13.01.2016 року, яка за курсом 23,26 складає 261\~698,26 грн. Також слід зазначити, що за змістом ч.2 ст. 192, ч.3 ст. 533 ЦК України, Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» порядок виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто, поряд із стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. Однак вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної суми заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення штрафних санкцій. Таким чином, позов задовольняється частково в межах, визначених вище. Ураховуючи часткове задоволення позову суд,

Outcome: partial