Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до Щастинської міської ради, третя особа Рубіжанська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що 04 травня 2006 року померла дружина позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить: 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Центральна (колишня назва вул. Советська), 6/8. За життя [PERSON] заповіту не склала, спадкоємцем першої черги\~ спадкування за законом є чоловік померлої [PERSON] [PERSON]на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем, тому вважається таким, що прийняв спадщину після померлої. На даний час позивач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. При зверненні позивача до Рубіжанської державної нотаріальної контори, йому було повідомлено, що нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, у звязку з тим, що спадкова справа знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Для вирішення питання та визнання права власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] за позивачем, йому було запропоновано звернутися до суду. На підставі вищенаведеного, представник позивача просив суд визнати за [PERSON]право власності на спадкове майно після смерті дружини. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Щастинської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Рубіжанської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, заперечень проти позовної заяви суду не надав. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 04 травня 2006 року померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить: 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Центральна (колишня назва вул. Советська), 6/8(а.с.7-9). За життя [PERSON] заповіту не склала, спадкоємцем першої черги\~ спадкування за законом є чоловік померлої [PERSON] [PERSON]на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем, тому вважається таким, що прийняв спадщину після померлої. На даний час позивач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. При зверненні позивача до Рубіжанської державної нотаріальної контори, йому було повідомлено, що нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, у звязку з тим, що спадкова справа знаходиться на непідконтрольній українській владі території (а.с.11). Для вирішення питання та визнання права власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] за позивачем, йому було запропоновано звернутися до суду. Факт того, що позивач є чоловіком померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у звязку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON]права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 392, 1220, 1221, 1222, 1223, 1261, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved