Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Представник Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Харківська міська рада звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив в судовому засіданні та просив: \~ \~ \~ \~ - визнати свідоцтво про право на спадщину № 6-1095 від 02.12.2017, видане Шостою Харківською державною нотаріальною конторою Страховій [PERSON] , недійсним; - визнати договір купівлі-продажу № 173 від 18.12.2017, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Уваровою А.В. за №38804953, недійсним; - визнати спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] , яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відумерлою, та передати її у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради; - стягнути з [PERSON] та [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник прокуратури вказав, що він оспорює свідоцтво про право на спадщину №6-1095 від 02.12.2017, на підставі якого відповідач, [PERSON] , набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а також договір купівлі-продажу №173 від 18.12.2017, укладений між [PERSON] та [PERSON] , на підставі якого до останнього перейшло право власності на цю квартиру. Позивач вважає, що спірна квартира не могла бути успадкована та бути предметом договору купівлі - продажу від 02.12.2017, оскільки на час укладення цього договору мала ознаки відумерлої спадщини, тобто майна, яке відповідно до ст.ст. 178, 1277 ЦК України обмежене в цивільному обороті. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за законом і заповітом, усунення їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяви про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За інформацією Шостої Харківської державної нотаріальної контори від 16.02.2018, доданої до перевісного позову прокурора, після смерті [INFO] власника квартири, [PERSON] , була заведена спадкова справа №346/2008 щодо майна померлої. із заявою про прийняття спадщини після неї звернувся [PERSON] , проте, [PERSON] не оформив своїх спадкових прав, оскільки [INFO] помер. Після померлого [PERSON] . Шостою Харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 9/2009. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.06.2017 задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . На підставі вказаного рішення суду [PERSON] 02.12.2017 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на кв. [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Водночас, Дзержинський районний суд м. Харкова не врахував, що Київським районним судом м. Харкова вже розглядалась аналогічна заява [PERSON] у справі № 640/2532/13-ц, та є рішення, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, де [PERSON] було відмовлено у задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] Місцева прокуратура звернулась до Апеляційного суду Харківської області із апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.06.2017 \~ \~ \~ \~у справі №638/8048/17. Постановою суду від 02.05.2018 апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.06.2017 \~ \~ \~ \~скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. Рішення набрало законної сили. Позивач вважає, що спірна квартира після смерті [PERSON] повинна була перейти до власності територіальної громади м. Харкова як відумерла спадщина, а [PERSON] незаконно заволоділа нею. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Спірний об`єкт нерухомості підлягає визнанню відумерлою спадщиною та передачі його у власність територіальної громади м. Харкова. У разі, якби право власності на спірну квартиру не було протиправно набуто [PERSON] , та, в подальшому за договором купівлі продажу [PERSON] , територіальна громада м.Харкова могла б претендувати на вказану квартиру в порядку, передбаченому ст. 1277 ЦК України. Адже наявність спірного свідоцтва про право на спадщину від 02.12.2017 та договору купівлі-продажу квартири від 18.12.2017 позбавляє Харківську міську раду можливості виконати обов`язок щодо подачі до суду заяви про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, за визначених статтею 1277 ЦК України умов, та набути за територіальною громадою право власності на спадкове майно. Далі позивач вказав, що спадщина, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] та складається з квартири [ADDRESS] , є відумерлою та має бути передана у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. В судовому засіданні [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказав, що у поданому основному позові прокуратура прямо зазначає, що спірна квартира «після смерті [PERSON] повинна була перейти до власності громади м. Харкова, як відумерла спадщина», заперечуючи тим самим факт наявності родинного зв`язку [PERSON] та її рідного дядька по батькові [PERSON] , а відповідно - факт того, що [PERSON] (правнучка [PERSON] та його спадкоємиця за заповітом) має спадкові права на майно [PERSON] . Документальне підтвердження наявності родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] лежить в основі визнання [PERSON] належним спадкоємцем та визнання права власності [PERSON] на спірну квартиру. Далі [PERSON] вказав, що [PERSON] (в [PERSON] , якій на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , народилася [INFO] та померла [INFO] . Квартира належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.01.99 р. (1/2 частина) та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка від 08.12.2001 р. (1/2 частина) (копії свідоцтв та відповіді КП «Харківське міське БТІ» № 47 від 28.07.2008 р. Рідний дядько по батькові [PERSON] - [PERSON] - прийняв спадщину після смерті своєї племінниці та подав у встановлений законодавством строк відповідну заяву про прийняття спадщини до 8 ХДНК. Отримати свідоцтво про право на спадщину він не зміг через брак документів, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавицею, а саме - через втрату оригінала свідоцтва про народження [PERSON] (копія відповіді 8 ХДНК від 30.07.2008 р. додається). Отримати копію актового запису про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] в органах реєстрації актів цивільного стану не вдалося у зв`язку з частковим збереженням архіву через події Другої [PERSON] війни [INFO] [PERSON] помер, залишивши заповіт на все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, на ім`я своєї правнучки [PERSON] . До складу спадщини серед іншого ввійшла квартира його племінниці [PERSON] , після смерті якої він прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] у встановлений законодавством строк спадщину прийняла та згодом оформила свої спадкові права. У зв`язку з прийняттям спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] за законом та [PERSON] після смерті [PERSON] за заповітом, єдиною відсутньою ланкою для підтвердження законних спадкових прав [PERSON] на квартиру [PERSON] залишалося документальне підтвердження наявності родинного зв`язку між [PERSON] та її рідним дядьком по батькові [PERSON] . На сьогодні, завдяки тому, що знайшовся оригінал свідоцтва про народження [PERSON] , цей родинний зв`язок повністю і беззаперечно документально підтверджується. На думку [PERSON] між [PERSON] та [PERSON] існує наступний родинний зв`язок, а тому [PERSON] через заповіт свого прадіда [PERSON] є належним законним спадкоємцем спірної квартири [PERSON] , яка за договором купівлі продажу передала спірну квартиру [PERSON] . В судовому засіданні представник Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради підтримав подані позовні вимоги, проти зустрічного позову заперечував, вказав, що встановлення родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] були предметом розгляду у Київському районному суді м. Харкова та у Дзержинському районному суді м. Харкова. Постановою Харківського апеляційного суду від 02.05.2018 року рішення Дзержинського районного суду м Харкова від 09.06.2017 року скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду, рішення набрало законної сили. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Ольховський М.М. підтримав зустрічний позов, проти задоволення позовних вимог прокурора заперечував. В обґрунтування зустрічного позову представник [PERSON] посилався на те, що на даний час з`явився оригінал документу, який свідчить про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а тому [PERSON] є законним спадкоємцем спірної квартири після смерті [PERSON] , та [PERSON] , яка за договором купівлі продажу передала спірну квартиру [PERSON] . Представник третьої особи - Шоста Харківська міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, направив до суду заяву розглядати справу без часті представника. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області А.В. Уварова в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, направив до суду заяву розглядати справу без участі нотаріуса. Суд, вислухав думку сторін, перевірив матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури визначаються законом. Згідно з вимогами ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон), прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною 6 ст. 23 Закону передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідуваній Харківською місцевою прокуратурою № \~ \~ \~ \~2 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42018221080000050 від 13.02.2018 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України за фактом незаконного заволодіння квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~/ а. с. 25 / \~ \~ \~ \~Восьмою \~ \~ \~ \~Харківською державною нотаріальною конторою 21.03.2008 заведено спадкову справу № 346/2008 щодо майна померлої [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер [INFO] . Після померлого [PERSON] . Шостою Харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 9/2009. Спадкоємцем за заповітом [PERSON] є [PERSON] , яка 01.11.2012 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.02.2012 в частині вирішення її позову, зокрема, щодо встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме факту того, що [PERSON] доводилася рідною племінницею [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2013 року у справі № 640/2532/13-ц у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.02.2012 в частині відмови в позові [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради за участю третьої особи - [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.12.2013 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2013 залишено без змін у зв`язку із недоведеністю юридичного факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, незважаючи на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2013 року, [PERSON] 25.05.2017 року повторно звертається до Дзержинського районного суду м. Харкова. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.06.2017 задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . На підставі вказаного рішення суду [PERSON] 02.12.2017 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . У зв`язку з тим, що Дзержинський районний суд м. Харкова не врахував, що Київським районним судом м. Харкова вже розглядався даний спір, та є рішення, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, місцева прокуратура звернулась до Апеляційного суду Харківської області із апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.06.2017 у справі № 638/8048/17, яким задоволено позов [PERSON] до Харківської міської ради про встановлення факту родинних відносин. Постановою суду від 02.05.2018 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.06.2017 року скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. Рішення набрало законної сили. Таким чином, спірна квартира після смерті [PERSON] повинна була перейти до власності громади міста Харкова, як відумерла спадщина, а [PERSON] незаконно заволоділа нею. Водночас, квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] було відчужено [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу № 172 від 18.12.2017 року, який зареєстровано приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Уваровою А.В. 18.12.2017 за №38804953. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.І ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Таким чином, спірний об`єкт нерухомості підлягає визнанню відумерлою спадщиною та передачі його у власність територіальної громади м.Харкова. На підставі ст. 1277 ЦК України орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини подає до суду заяву про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. За змістом ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Таким чином, право власності на спірну квартиру протиправно набуто [PERSON] , та в подальшому не могла бути продана [PERSON] . Наявність спірного свідоцтва про право на спадщину від 02.12.2017 року та договору купівлі-продажу спірної квартири від 18.12.2017 року позбавляє Харківську міську раду можливості виконати обов`язок щодо подачі до суду заяви про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, за визначених статтею 1277 ЦК України умов, та набути за територіальною громадою право власності на спадкове майно. Аналогічний правовий висновок щодо можливості та доцільності з точки зору ефективності способу захисту права розглядати вимогу про визнання спадщини відумерлою у позовному провадженні зроблено Оболонським районним судом м. Києва (рішення від 15.04.2014 у справі №756/2211/14-ц), Апеляційним судом м. Києва (рішення від 08.10.2013 у справі №22-ц/796/12940/2013), Апеляційним судом Харківської області (рішення від 20.04.2017 у справі № 643/84/15-ц), Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 18.10.2017 \~ \~ \~ \~у справі №757/24274/15-ц). Відповідно до ст. 60 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини 5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідним представницьким органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини [PERSON] є Харківська міська рада. Таким чином спадщина, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] та складається з квартири [ADDRESS] , є відумерлою та має бути передана у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У разі визнання недійсною підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, припиняються самі цивільні права та обов`язки. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в пункті 2 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9, судам необхідно враховувати, що згідно із ст. ст. 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законам, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правовим актам, прийнятих відповідно до Конституції України (ст. ст. 1,8 Конституції України). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. За приписами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача. На даний час місцева прокуратура е заявляє вимог щодо витребування спірної квартири, суд розглядає справу в межах позовних вимог, тобто про визнання спадщини відумерлою та про визнання договору купівлі - продажу недійсним, не зважаючи на те, що об`єкт придбаний в особи, яка не мала права його відчужувати. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. З урахуванням наведеного, позовні вимог Харківської місцевої прокуратури підлягають задоволенню в повному обсязі, тобто суд визнає недійсним свідоцтво про право на спадщину № 6-1095 від 02.12.2017 року, недійним договір купівлі продажу № 173 від 18.12.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Уваровою А.В. за № 38804953, та визнає спадщину у вигляді кв. [ADDRESS] , яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відумерлою та передає її у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. \~ \~ \~ \~ У задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити. При цьому суд виходить з наступного. [PERSON] , була подана зустрічна позовна заява, в якій він просив визнати за ним право власності на спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Київського\~районного суду\~м. Харкова від\~11.09.2019 року\~ прийнято зустрічний позов до спільного розгляду в одному провадженні із первісним позовом Харківської місцевої прокуратури №2 у справі №640/748/19. [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві посилається на доведення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . У ч.4 ст. 77 ЦПК зазначено, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У даному випадку судами неодноразово вже було вирішено питання щодо встановлення родинного зв`язку. Іншому відповідачу,\~ [PERSON] ,\~двічі було\~відмовлено у\~встановленні факту\~родинних відносин\~між [PERSON] \~та [PERSON] ,\~від вирішення\~якого залежало\~питання законності\~спадкування [PERSON] \~спірної квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Так,\~рішенням Київського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~10.10.2013 року у\~справі №640/2532/13-ц,\~залишеним без\~змін ухвалою\~Апеляційного суду\~Харківської області\~від 12.12.2013 року,\~відмовлено у\~задоволенні заяви\~ [PERSON] \~про перегляд\~у зв`язку\~з нововиявленими\~обставинами рішення\~Київського районного\~суду м.\~Харкова від\~29.02.2012 року в частині відмови в позові [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, за участю третьої особи - [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. Крім того,\~постановою Апеляційного\~суду Харківської\~області від\~02.05.2018\~у справі\~№638/8048/17\~частково задоволено\~апеляційну скаргу\~місцевої прокуратури,\~ скасовано\~рішення Дзержинського\~районного суду\~м. Харкова від 09.06.2017, а заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказівка у зустрічному позові на те, що знайшовся оригінал свідоцтва про народження [PERSON] , не спростовує висновків судових рішень, які набрали законної сили, про відсутність належних і допустимих доказів про родинний зв`язок між [PERSON] і прадідом [PERSON] , [PERSON] . Також, з огляду на положення ст.ст.78 і 79 ЦПК України додані до зустрічного позову документи, які стосуються померлої власниці спірної квартири [PERSON] є предметом окремого дослідження, таких вимог не заявлялось. Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на те, що право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії), § 230). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy (Луордо проти Італії), § 85). В описовій та мотивувальній частині зустрічного позову [PERSON] фактично просить суд встановити факт родинних відносин між померлою власницею спірної квартири, [PERSON] і [PERSON] , оскільки від цього залежить підтвердження законних спадкових прав [PERSON] на квартиру [PERSON] та, як наслідок, наявність у неї законного права продажу спірної квартири. \~ \~ \~ \~При наявності у [PERSON] будь яких нових доказів, які підтверджують на його думку факт родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] , позивач за зустрічним позовом [PERSON] не позбавлений можливості звернутись до суду в порядку Глави 8 ст. 423 ЦПК України про перегляд раніше прийнятих судових рішень за ново виявленими обставинами. Надані докази мають бути досліджені при новому розгляді справи та прийняте відповідне рішення. \~ \~ \~ \~Крім цього,\~ [PERSON] не є учасником спірних правовідносин з приводу можливого родинного зв`язку між [PERSON] і [PERSON] , не є родичем вказаних осіб, тому його права та законні інтереси в даному випадку не порушені. В той час прокурор в межах позовних вимог оспорює право власності на квартиру за останнім набувачем, [PERSON] , з підстав недотримання при укладенні договору купівлі - продажу №172 від 18.12.2017 року між [PERSON] і [PERSON] вимог ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України через те, що зміст вказаного правочину суперечить ст.ст. 178, 655, 658, 1277 ЦК України, оскільки [PERSON] не мала законного права продажу спірної квартири на момент укладення вказаного правочину, а вказане майно на час укладення договору від 18.12.2017 року мало ознаки відумерлої спадщини, тобто майна, яке відповідно до ст.ст. 178, 1277 ЦК України обмежене в цивільному обороті. З урахуванням наведеного суд вважає, що [PERSON] невірно обрано спосіб захисту права. У даному випадку під час розгляду цивільної справи №640/748/19 він має як відповідач доводити законність укладення договору купівлі - продажу №172 від 18.12.2017 року, а тому у задоволенні зустрічного позорву [PERSON] необхідно відмовити. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку с. 141 ЦПК України, Враховуючи викладене та

Outcome: approved