Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Проклова Т.В. звернулася в суд з вище вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилалася на те, що 01.06.2013р. між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Кредитор) та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0848/82/0069521 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в розмірі 29318,37 грн., під 38,3% річних до 01.06.2019р. Уклавши кредитний договір [PERSON] зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 10.3 Кредитного договору). А також, на вимогу Кредитора достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу Кредитора (пункт 7.3.2 Кредитного договору). Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання, у зв'язку з чим Кредитор надіслав йому лист-вимогу про дострокове погашення кредиту та усунення порушень за кредитним договором. Однак, [PERSON] вимогу Кредитора не виконав, а тому станом на 22.10.2014 року виникла заборгованість у розмірі 43592,29 гривень, з якої: 28188,08 гривень -заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 1080,41 грн.); 6952,20 гривень - заборгованість за відсотками; 8452,01 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Просила стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер - [NUMBER], на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0848/82/0069521 від 01.06.2013 року у сумі 43592,29 гривень, а також понесені судові витрати в сумі 435,92 грн. Представник позивача Куриш В.І. в судове засідання не з'явився, однак направив до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти винесення заочного рішення, а також просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя» (надалі - Страховик) та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0848/82/0069521, відповідно до умов якого банк надав останньому 01.06.2013 року кредит у сумі 29318,37 грн. (на споживчі цілі - 3929,02 грн.; на сплату страхового платежу на користь Страховика - 1618,37 грн.; на погашення заборгованості Позичальника перед Кредитором -23770,98 грн. за кредитним договором №22035184283 від 15.09.2011 року укладеного між сторонами) під 38,3 % річних строком на 72 місяці, до 01.06.2019 року. Повернення кредиту, здійснюється відповідно до п.п. 1.1.4, 3.1 Кредитного договору, згідно яких відповідач [PERSON] зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки ануїтетними платежами 01 числа кожного календаного місяця, відповідно до Графіка погашення кредиту та сплати інших платежів. Строк дії кредитного договору між сторонами визначений п.11.1, згідно якого договір діє з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Кредитора (Страховика), тобто з 01.06.2013 року і до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього Договору зобов'язань. Взяті на себе зобов'язання перед Банком [PERSON] у визначений договором строк не виконав, що призвело до виникнення заборгованості по кредитному договору. Згідно п.7.3.2 Кредитного договору [PERSON] зобов'язувався достроково погасити кредит з моменту надіслання Кредитором на його адресу письмового повідомлення, яке містить вимогу про дострокове погашення за цим Договором у відповідності до умов, зазначених у повідомленні Кредитора, а також у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 10.3 Кредитного договору). На вимогу позивача про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором за №114-0-0-00/15.8781 від 11.11.2014 року відповідач не відреагував і в добровільному порядку заборгованість на протязі 30 календарних днів не погасив. Розмір заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 22.10.2014 року становить 43592,29 гривень, а саме: 28188,08 гривень -заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 1080,41 грн.); 9652,20 гривень - заборгованість за відсотками; 8452,01 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Таким чином, між сторонами існують цивільні права і обов'язки відповідно до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0848/82/0069521 від 01.06.2013 року та вимог ст.ст.11, 509 ЦК України, тобто зобов'язання у правовідносинах, в яких одна сторона має вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а друга сторона має право вимагати виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зі змісту ст.610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.1054 ч.ч.1,2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти в кредит позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі зі стягненням з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивача понесених ним та документально підтверджених витрат по оплаті судового збору в розмірі 435,92 грн. На підставі ст.ст.11, 509, 526, 536, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved