Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду і просить визнати недійним ордер № 203, виданий 12.07.2011 року виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради на імя [PERSON] та скасувати рішення виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради № 46 від 24.03.2011 року в частині надання [PERSON] квартири № 40 за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2008 року було визнано недійсним ордер № 152, виданий 26.01.2006 року виконкомом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на імя [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вищевказаної квартири з наданням іншого жилого приміщення та зобовязано виконком Хлібодарської селищної ради надати останнім інше жиле приміщення. Хлібодарській селищній раді було передано житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] та з метою виконання рішення суду, зазначену квартиру було надано [PERSON], про що прийнято відповідне рішення селищної ради. Листом від 07.04.2011 року № 01-11-171 [PERSON] повідомлено про те, що йому розподілено вищевказану квартиру і він може отримати ордер на неї у сільській раді. Проте, [PERSON] відмовився отримувати ордер на вказану квартиру і просив залишити його з родиною проживати в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS], в якій вони мешкають по теперішній час. Відмову від квартири [ADDRESS] В.М. мотивував тим, що дана квартира його не задовольняє, в ній немає умов для проживання. Відповідно до п. 2 рішення виконкому Хлібодарської селищної ради від 24.03.2011 року при офіційній відмови [PERSON] від наданої квартири, її слід розподілити серед осіб, що мають право на першочергове отримання житла. [PERSON] неодноразово викликався до селищної ради з цього приводу, зокрема вирішення питання щодо отримання ним ордеру, але останній на виклики не зявлявся. На теперішній час надати [PERSON] інше жиле приміщення, яке б відповідало за розміром і благоустроєм квартирі [ADDRESS] немає можливості, у звязку з відсутністю таких жилих приміщень. Вважає, що оскільки [PERSON] не бажає проживати у квартирі за адресою: [ADDRESS], виданої йому за ордером № 203, а тому виданий ордер на його імя слід скасувати та розподілити дану квартиру серед інших громадян, у звязку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В свою чергу, [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом (а.с. 139-141) і просить визнати недійсним ордер на жиле приміщення № 162 від 13.02.2006 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], виданий виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на імя [PERSON], визнати недійсним ордер на жиле приміщення № 203 від 12.07.2011 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], виданий виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на його імя та зобовязати Хлібодарську селищну раду Біляївського району Одеської області видати ордер на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на його імя. Свої вимоги мотивує тим, що 19.01.2006 року на підставі ордеру № 152, виданого на його імя рішенням виконкому Хлібодарської селищної ради № 10, він зі своєю родиною заселився в трикімнатну квартиру [ADDRESS], де мешкає по теперішній час. 26.01.2006 року Хлібодарська селищна рада скасувала своє рішення щодо видачі ордеру на зазначену квартиру, а 13.02.2006 року на заселення в дану квартиру був виданий ордер № 162 [PERSON] 23.03.2006 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсним ордеру № 152, виданого на імя [PERSON] та висилити його із займаного приміщення. 26.05.2008 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області було визнано недійсним ордер № 152, виданий 26.01.2006 року виконкомом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на його імя на квартиру № 39 в будинку № 18 по Маяцькій дорозі в смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області та виселено останнього з родиною з вищевказаної квартири з наданням іншого жилого приміщення та зобовязано виконком Хлібодарської селищної ради надати останнім інше жиле приміщення. 14.01.2009 року [PERSON], а 30.01.2009 року він, звернулися до державного виконавця відділу державної виконавчої служби з заявами про примусове виконання рішення суду № 2-122/08, в звязку з чим були відкриті виконавчі провадження. 29.07.2009 року виконання вищевказаного рішення суду було призупинено до надання йому з родиною іншого жилого приміщення в смт. Хлібодарське, про що судом була винесена відповідна ухвала. На виконання рішення суду від 26.05.2008 року виконкомом Хлібодарської селищної ради йому було розподілено квартиру площею 83,33 м2 за адресою [ADDRESS]. Але дана квартира не відповідає рішенню суду і менша площею той квартирі, в якій він мешкає на теперішній час, а саме площею 105,1 м2, тому він ордер не отримував. В квітні 2013 року відділ ДВС Біляївського РУЮ Одеської області та [PERSON] звернулися до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про встановлення (зміну) способу та порядку виконання рішення суду від 26.05.2008 року по справі № 2-122/08 і наполягали на виселенні його в квартиру [ADDRESS], але останнім було відмовлено в задоволенні даних вимог. На цьому виконавчі дії тимчасово призупинилися. 07.102015 року він та [PERSON] були запрошені до Хлібодарської селищної ради і їм було запропоновано укласти мирову угоду, на умовах якої родина [PERSON] згодна заселитися у квартиру, яку Хлібодарська селищна рада пропонує йому з родиною ([ADDRESS]), а він зі своєю родиною залишається в квартирі, в якій мешкає на даний час ([ADDRESS]) та оформити належним чином всі необхідні документи після затвердження цієї мирової угоди Біляївським районним судом Одеської області. Однак, Хлібодарська селищна рада більше місяця розглядала зазначену мирову угоду, а потім змінила своє рішення і відмовилася підписувати мирову угоду, мотивуючи тим, що ніяких зобовязань по відношенню до [PERSON] вони не мають та запропонували укласти мирову угоду без їх участі, що було і зроблено ним та [PERSON] 05.12.2015 року він та [PERSON] з новою мировою угодою звернулися до відділу ДВС Біляївського РУЮ в Одеській області з відповідною заявою. 24.03.2016 року за поданням відділу ДВС Біляївського РУЮ в Одеській області Біляївський районний суд Одеської області затвердив мирову угоду, укладену між ним та [PERSON] Проте, Хлібодарська селищна рада перешкоджає виконанню цієї ухвали, заперечує проти неї. Вважає дії Хлібодарської селищної ради неправомірними, у звязку з чим звернувся за захистом своїм прав з позовом до суду. В той же час, 26.05.2017 року в порядку ст. 125 ЦПК України, третьою особою, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] подано позовну заяву до Хлібодарської селищної ради, в якій він просить зобовязати Хлібодарську селищну раду Біляївського району Одеської області видати ордер на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на його імя та зобовязати Хлібодарську селищну раду Біляївського району Одеської області розподілити йому та членам його родини квартиру № 40 за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що 26.05.2008 року Біляївським районним судом Одеської області прийнято рішення, яким визнано недійсним ордер № 152, виданий виконкомом Хлібодарської селищної ради від 26.01.2006 року на імя [PERSON], на квартиру [ADDRESS], зобовязано виселити [PERSON] та членів його родини із зазначеної квартири та зобовязано виконком Хлібодарської селищної ради надати [PERSON] та членам його родини інше жиле приміщення. Незважаючи на великий проміжок часу рішення суду по справі № 2-122/08 до теперішнього часу не виконано. 14.01.2009 року на підставі його заяви про примусове виконання рішення суду, а також заяви [PERSON] від 30.01.2009 року, державним виконавцем відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції в Одеській області були відкриті виконавчі провадження щодо виконання вищевказаного рішення суду. Згодом, виконавчий комітет Хлібодарської селищної ради виконуючи зазначене рішення суду розподілив [PERSON] 3-кімнатну квартиру № 40 за адресою: вул. Чорноморська, 2 смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, але у звязку з тим, що зазначена квартира не відповідала рішенню суду, [PERSON] ордер не отримував. 02.11.2011 року Хлібодарська селищна рада повідомила Біляївський районний суд про відсутність житла, яке відповідало рішенню суду. З метою врегулювання спору, він разом з [PERSON] уклав мирову угоду, яка затверджена ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24.03.2016 року, відповідно до якої він зобовязується вселитися у квартиру № 40 за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області і відмовляється від претензій до сімї [PERSON] на квартиру № 39 за адресою: смт. Хлібодарське вул. Маяцька дорога, 18 Біляївського району Одеської області, а [PERSON] відповідно до зазначеної мирової угоди відмовляється від претензій до Хлібодарської селищної ради щодо надання іншого жилого приміщення. Проте, на теперішній час Хлібодарська селищна рада відмовляється видати ордер на квартиру № 40 за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області йому разом з родиною, в звязку з тим, що відсутні будь-які зобовязання Хлібодарської селищної ради по розподілу зазначеного житла йому, у звязку з чим він звернувся з позовом до суду. Представник Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених в позовній заяві. Зустрічний позов [PERSON] та позов третьої особи [PERSON] не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки вважає їх необґрунтованими. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, подав до суду письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених в запереченні. Крім того, на своїх позовних вимогах наполягав, просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, а також підтримав позов третьої особи [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову Хлібодарської селищної ради заперечував, просив відмовити у його задоволенні, зустрічний позов [PERSON] підтримав. Крім того, наполягав на задоволенні його позову з підстав, викладених в позовній заяві. Представник третьої особи Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову Хлібодарської селищної ради, просив відмовити в повному обсязі, натомість зустрічний позов [PERSON] та позов третьої особи [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява Хлібодарської селищної ради задоволенню не підлягає, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, позов третьої особи [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.16 ЖК України\~до компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить, зокрема, право здійснювати облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду; видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду. Як встановлено в судовому засіданні, 19.01.2006 року виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради на імя [PERSON] був виданий ордер на жиле приміщення № 152, складом сімї з чотирьох осіб, на право зайняття жилого приміщення жилою площею 52,9 кв.м., що складається з трьох кімнат в квартирі № 39 за адресою: Маяцька дорога, 18 смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, підставою для видачі ордера було рішення виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради від 19.01.2006 року (а.с. 142). В свою чергу, 13.02.2006 року виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради на імя [PERSON] був виданий ордер на жиле приміщення № 162, складом сімї з чотирьох осіб, на право зайняття жилого приміщення жилою площею 52,9 кв.м., що складається з трьох кімнат в квартирі № 39 за адресою: Маяцька дорога, 18 смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, підставою для видачі ордера було рішення виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради № 19 від 08.02.2006 року (а.с. 143). На підставі викладеного, [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про визнання ордеру № 152 на імя останнього недійсним та виселення, і після встановлення всіх обставин справи рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2008 року позов [PERSON] задоволено та визнано недійсним ордер № 152, виданий 26.01.2006 року виконкомом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на імя [PERSON] на квартиру № 39 в будинку № 18 по Маяцькій дорозі смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] з наданням іншого жилого приміщення та зобовязано виконком Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області надати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інше жиле приміщення (а.с. 4-6). Вказане рішення набрало чинності. Крім того, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області розяснено рішення суду від 26.05.2008 року, зокрема Хлібодарська селищна рада зобовязана надати сімї [PERSON] інше жиле приміщення, яке за змістом ч. 2 ст. 117 ЖК України має відповідати за розміром і благоустроєм наданому за ордером, який визнано судом недійсним (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки рішення суду по справі № 2-122/08 від 26.05.2008 року Хлібодарською селищною радою не виконувалось, [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявами до Відділу держаної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області про примусове виконання вищевказаного рішення суду. На виконання вищевказаного рішення суду по справі № 2-122/08 від 26.05.2008 року виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради 24.03.2001 року було прийнято рішення № 46 «Про розподіл квартир в буд. № 2, 3 по вул. Чорноморській в смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області» і було вирішено надати, зокрема громадянину [PERSON], склад сімї 4 особи, трикімнатну квартиру № 40 загальною площею 83,33 м2, житловою 41,9 м2, за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області (а.с 10-11). Крім того, пунктом 2 вищезазначеного рішення Хлібодарської селищної ради вирішено: при офіційній відмові [PERSON] від наданої квартири розподілити її серед осіб, що мають право на першочергове отримання житла. На підставі викладеного виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради на імя [PERSON] 12.07.2011 року був виданий ордер № 203 на квартиру № 40 загальною площею 83,33 м2, за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області (а.с. 14). Разом з тим[ADDRESS] в будинку № 18 по Маяцькій дорозі в смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, яка була отримана [PERSON] згідно ордеру № 152 від 19.01.2006 року житловою площею більше, ніж квартира [ADDRESS], а саме: 52,9 м2 і 41,9 м2 відповідно. 23.02.2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до голови Хлібодарської селищної ради зі зверненням, в якому просили залишити їх родину в жилому приміщенні, в якому вони мешкають на теперішній час ([ADDRESS]), оскільки запропоноване жиле приміщення не відповідає вимогам рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2008 року та розясненню до нього від 12.08.2008 року (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] від оспорюваного ордеру № 203 від 12.07.2011 року офіційно не відмовлявся, а лише просив Хлібодарську селищну раду залишити його з родиною проживати в нинішній квартирі ([ADDRESS]), так як вона більше за площею. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що у позивача відсутні правові підстави для визнання рішення виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради № 46 від 24.03.2011 року в частині надання [PERSON][ADDRESS] за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області незаконним та його скасування, оскільки таке рішення було прийнято законно та не порушує права Хлібодарської селищної ради. З огляду на наведене вище, суд не вбачає підстав щодо визнання недійсним ордеру № 203, виданого 12.07.2011 року виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради на імя [PERSON], так як ця вимога є похідною від вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Хлібодарської селищної ради № 46 від 24.03.2011 року, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні [PERSON] заявив про застосування строку позовної давності і просив відмовити у задоволенні позову Хлібодарської селищної ради. При цьому зазначив, що вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого субєктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання.\~Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено,\~що у позивача немає субєктивного права,\~про захист якого він просить,\~або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось,\~суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви Хлібодарської селищної ради слід відмовити за безпідставністю, а не у звязку з пропуском строку позовної давності. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним ордер на жиле приміщення № 162 від 13.02.2006 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], виданий виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на імя [PERSON], визнання недійсним ордер на жиле приміщення № 203 від 12.07.2011 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], виданий виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на його імя, а також зобовязання Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області видати ордер на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на його імя, суд виходить з наступного. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2008 року по справі № 2-122/08 виконавчим комітетом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області [PERSON] був виданий ордер на жиле приміщення № 203 від 12.07.2011 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Ордер № 152, виданий 26.01.2006 року виконкомом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на імя [PERSON] на квартиру № 39 в будинку № 18 по Маяцькій дорозі смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області вищевказаним рішення суду визнано недійсним. На теперішній час дійсними є ордер на жиле приміщення № 162 від 13.02.2006 року, виданий на імя [PERSON], на квартиру № 39 за адресою: Маяцька дорога, 18 смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області (а.с. 143) та ордер на жиле приміщення № 203 від 12.07.2011 року, виданий на імя [PERSON], на квартиру № 40 за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області (а.с. 144). З метою врегулювання спору мирним шляхом, [PERSON] і [PERSON] 05.12.2015 року уклали мирову угоду (а.с. 28). 07.12.2015 року до Відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області надійшла заява від [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій вони просили передати до суду вищевказану мирову угоду для ствердження та закриття виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду від 26.05.2008 року по справі № 2-122/08 (а.с. 27). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24.03.2016 року затверджено мирову угоду, укладену між сторонами виконавчого провадження за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про визнання ордеру недійсним та виселення на наступних підставах, за якою: 1.1.\~[PERSON] зобовязується заселитися на підставі цієї мирової угоди у трикімнатну квартиру № 40 загальною площею 83,33 кв.м., житловою 41,9 кв.м. за адресою: смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, вул. Чорноморська буд. 2, і відмовляється від претензій до сімї [PERSON] на квартиру № 39 за адресою: смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, вул. Маяцька дорога буд. 18; 1.2.\~[PERSON] зобовязується на підставі цієї мирової угоди залишитися проживати зі своєю родиною у трикімнатній квартирі № 39 загальною площею 105,1 кв.м, житловою 52,9 кв.м. за адресою: смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, вул. Маяцька дорога буд. 18, і відмовляється від претензій до Хлібодарської селищної ради по факту надання іншого жилого приміщення згідно рішення суду від 26.05.2008 року; 1.3.\~Сторони по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечують проти того, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишаються проживати у квартирі № 39 в будинку № 18 по Маяцькій дорозі смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, а [PERSON] та члени його родини вселяються в квартиру № 40 за адресою: Одеська область Біляївський район смт. Хлібодарське вул. Чорноморська будинок 2 на підставі цієї мирової угоди після затвердження її Біляївським районним судом; 1.4.\~Сторони: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згодні в процесі виконання укласти мирову угоду; 1.5.\~Мирова угода набирає чинності з дня ствердження її судом; 1.6.\~Строк виконання мирової угоди день набрання чинності ухвали суду про ствердження цієї мирової угоди; 1.7.\~У випадку відмови від добровільного виконання прийнятих зобовязань, сторони мають право звернутись, згідно закону, для примусового виконання до судового виконавця; 1.8.\~Сторони [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобовязуються не перешкоджати один одному у здійсненні права користування квартирами, які їм надані на підставі цієї мирової угоди; 1.9.\~На цьому взаємні претензії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з приводу права користування [PERSON] квартирою № 40 за адресою: смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, вул. Чорноморська буд. 2, загальною площею 83,33 кв.м., житловою 41,9 кв.м. та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартирою № 39 в будинку № 18 по Маяцької дорозі смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, загальною площею 105,1 кв.м., житловою 52,9 кв.м., вичерпані (а.с. 37-38). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] дійшли мирової угоди між собою, але попри цього Хлібодарська селищна рада перешкоджає та відмовляється здійснювати умови мирової угоди, натомість нею було подано вищевказаний позов до суду, порушуючи права та інтереси [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 58 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Разом з тим, правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 року). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що користування [PERSON] квартирою за адресою: [ADDRESS] не порушує прав та інтересів будь-кого, оскільки особа, за якою було закріплено цю квартиру, на теперішній час звернулася з позовом до суду, в рамках цієї цивільної справи, щодо видачі ордера на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка закріплена за [PERSON] Наведе в сукупності, дає суду підстави прийти до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог [PERSON] про зобовязання Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області видати ордер на жиле приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на його імя та зобовязання Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області розподілити [PERSON] та членам його родини вищевказану квартиру, суд виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі ордеру № 162 від 13.02.2006 року належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено та [PERSON] і [PERSON] не оспорюється, що на даний час у вищевказаній квартирі проживає [PERSON] разом зі своєю сімєю, в свою чергу [PERSON] має бажання та намір вселитися у квартиру за адресою: [ADDRESS], яка на підставі ордеру № 203 від 12.07.2011 року належить [PERSON], у звязку з чим між ними була затверджена мирова угода. Тобто, [PERSON] і [PERSON] погодилися на взаємний обмін квартир, але для здійснення даного варіанту порядку користування житловими приміщеннями, їм необхідно отримати на них відповідні ордери. Відповідно до п. 6 Постанови пленуму ВСУ № 2 від 12.04.1985 року у випадку, коли позов пред'явлено особами, права яких порушено видачею ордера і на яких не може бути покладено обов'язок по наданню відповідачам жилого приміщення, до участі у справі має бути притягнутий виконком або інший відповідний орган, що здійснює управління житловим фондом. Якщо, незважаючи на попередження, притягнутий до участі у справі орган не вирішив питання про надання відповідачам приміщення, суд вирішує позов по суті і при його задоволенні покладає на цей орган обов'язок надати відповідачам те жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше, яке за змістом ч.2 ст.117 ЖК має відповідати за розміром і благоустроєм наданому за ордером. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, але частково. В частині зобовязання Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області розподілити [PERSON] та членам його родини квартиру № 40 за адресою: смт. Хлібодарське вул. Чорноморська, 2 Біляївського району Одеської області слід відмовити, оскільки суд не може собою підміняти орган місцевого самоврядування, до компетенції якого входить вирішення вказаного питання.

Outcome: partial