Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 07.12.2015 року просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] «ПРОСТО-страхування» на користь [PERSON] 27\~570,17 грн. страхового відшкодування, 43\~968,90 понесених збитків, 1\~031,25 грн. пені, 21\~185,38 грн. інфляційних втрат, 2\~499,92 грн. 3% річних, судові витрати в розмірі 962,26 грн. судового збору, 3\~000 грн. за надання правової допомоги та витрати за проведення судових експертиз. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.11.2010 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] «ПРОСТО-страхування» укладений договір №205822 серії АТК добровільного страхування транспортного засобу марки «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], страхова сума якого 330\~000 грн. 13.10.2011 року, близько 14 год. в м. Львові по вул. Стрийській, 46а застрахований автомобіль марки «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER],був пошкоджений невідомою особою, яка спричинила дорожньо транспортну пригоду. [PERSON] 23.11.2011 року звернувся у страхову компанію із заявою про виплату страхового відшкодування, однак листом від 12.01.2012 року [PERSON] «ПРОСТО-страхування» повідомили страхувальника про відмову у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що позивачка [PERSON] подала неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, покликаючись при цьому на висновок транспортно трасологічного дослідження №883-11-ТТ від 26.12.2011 року. Позивач та його представник вважають що висновок транспортно трасологічного дослідження складений не кваліфікованим спеціалістом, який не має спеціальних знань у галузі транспортної трасології. До позовної заяви представник позивача подає висновок експерта трасолога Львівського науково дослідного інституту судових експертиз №1217 від 11.07.2012 року, результати досліджень якого не спростовують заявлених [PERSON] обставин за яких утворилися пошкодження на автомобілі «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER]. Висновки даного дослідження прямо суперечать висновку №883-11-ТТ від 26.12.2011 року. Представник позивача вважає відмову у виплаті страхового відшкодування незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, просить ухвалити рішення про стягнення суми страхового відшкодування, понесених збитків, пені, інфляційних, 3% річних та понесених судових витрат. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні змісту позову та заяви про збільшення позовних вимог, просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, дала пояснення аналогічні змісту письмових заперечень, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення,виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладений договір №205822 серії АТК добровільного страхування транспортного засобу марки «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], в тому числі від ризику пошкодження на суму 330\~000 грн. (п. 1.9.1 Договору страхування). У випадку пошкодження застрахованого автомобіля марки «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], відповідно до п. 1.8.1. Договору страхування, виплата страхового відшкодування проводиться без вирахування зносу. Розмір безумовної франшизи згідно умов Договору страхування дорівнює нулю (а.с. 6, 185-195). 13.10.2011 року у м. Львові по вул. Стрийській, 46а [PERSON] припарковала свій автомобіль за автомобілем «таксі». Не виходячи з власного автомобіля розмовляла по мобільному телефону. Через якийсь час, запаркований попереду автомобіль «таксі» почав рух назад та здійснив зіткнення із її автомобілем, чим завдав технічних пошкоджень. Марку, модель та номерний знак автомобіля, який здійснив зіткнення [PERSON] не запамятала, а водій невідомого автомобіля «таксі» зник з місця пригоди. Про факт пошкодження за даних умов автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], [PERSON] повідомила ДАІ та аварійного комісара. Згідно довідки №8894273 про дорожньо транспортну пригоду виданої ВДАІ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 13.10.2011 року о 14 год. 00 хв. в м. Львові по вул. Стрийській, 46а, відбулася дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], внаслідок чого було пошкоджено передню центральну частину. Інший учасник пригоди зник з місця дорожньо транспортної пригоди (а.с. 8). 14.10.2011 року [PERSON] звернулася до [PERSON] «ПРОСТО-страхування» із письмовим повідомленням про настання випадку, де виклала обставини настання страхового випадку (а.с. 7), а 23.11.2011 року написала заяву про виплату страхового відшкодування та подала її відповідно до [PERSON] «ПРОСТО-страхування» (а.с. 9). 28.10.2011 року експерт автотоварознавець [PERSON], на підставі звернення [PERSON] «ПРОСТО-страхування», провів огляд автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], склавши відповідний протокол огляду транспортного засобу (а.с. 10). Листом за вих. №04-242 від 12.01.2012 року [PERSON] «ПРОСТО-страхування», повідомили [PERSON] про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відмова у виплаті страхового відшкодування мотивована тим, що [PERSON] свідомо подала неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Зокрема зазначено, що відповідно до експертного транспортно трасологічного дослідження №883-11-ТТ від 26.12.2011 року, складеним Експертною компанією «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА», з технічної точки зору, заявлені [PERSON] обставини за яких автомобіль «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], отримав технічні пошкодження, перебуваючи в нерухомому стані, не відповідають встановленому механізму слід утворення, відображеному на наданих експерту фотозображеннях, що свідчить про технічну неспроможність заявленої версії (а.с. 11-18). 03.04.2012 року представник [PERSON], адвокат [PERSON] звернувся до Львівського науково дослідного інституту судових експертиз з заявою про проведення дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень на автомобілі «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], в подальшому представивши даний автомобіль для огляду, з наявними пошкодженнями передньої його частини. Провівши необхідний комплекс досліджень, експерт Львівського науково дослідного інституту судових експертиз [PERSON], 11.07.2012 року склав висновок №1217 транспортно трасологічного дослідження, відповідно до якого з у рахуванням локалізації пошкоджень на частинах і деталях передньої, більше лівої частини автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], напрямки дії деформуючих зусиль на пошкоджені частини і деталі передньої, більше лівої частини переднього номерного знаку, облицювання переднього бамперу, декоративної решітки радіатора та капоту даного автомобіля необхідно вказати, що вказані групи пошкоджень мають однакові механізми утворення (напрямок прикладання деформуючого, руйнуючого зусилля), отже могли бути утворені одночасно, внаслідок прикладання деформаційних зусиль, які були спрямовані спереду назад до передньої, більше лівої частини автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER]. Водночас, експерт в категоричній формі вирішити питання трасологічним методом про знаходження автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], в рухомому або нерухомому стані, не виявляє можливим, однак з технічної точки зору, не виключає технічну спроможність пояснень водія [PERSON] відносно механізму розвитку дорожньо транспортної пригоди в частині, що її автомобіль під час зіткнення з невстановленим автомобілем перебував у нерухомому стані, тобто автомобіль «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], міг отримати зазначені пошкодження за обставин, коли він знаходився в нерухомому стані (а.с. 19-26). За проведення експертного транспортного трасологічного дослідження Львівським науково дослідним інститутом судових експертиз та відповідно складання висновку [PERSON] сплатила 1\~961, 60 грн., що стверджується квитанцією від 09.04.2012 року (а.с. 38). Отримавши висновок експертного транспортного трасологічного дослідження №1217 від 11.07.2012 року представник [PERSON], адвокат [PERSON] звернувся до [PERSON] ПРОСТО-страхування» із заявою від 27.07.2012 року про перегляд рішення страховика, долучивши до заяви копію згаданого висновку та мотивував необхідність перегляду рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування тим, що покликання відповідача на висновок експертного транспортно трасологічного дослідження №883-11-ТТ від 26.12.2011 року спростовується висновком експертного транспортного трасологічного дослідження №1217 від 11.07.2012 року та наголосив, що у експерта [PERSON] відсутня спеціальна підготовка за спеціальністю 10.4. «Транспортно трасологічні дослідження». Останній згідно, Наказу Міністерства юстиції України №86/5 від 09.08.2005 року є спеціалістом за категоріями 10.1. «Дослідження обставин ДТП» та 10.2. «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (а.с.27-30). У відповідь на звернення адвоката [PERSON], листом від 22.08.2012 року [PERSON] «ПРОСТО - страхування» скерували відповідь на заяву виконану Експертною компанією «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА», за підписом експерта [PERSON], яка обґрунтовує та повністю узгоджується із висновком експертного транспортно трасологічного дослідження №883-11-ТТ від 26.12.2011 року (а.с. 32-36). В ході судового розгляду справи, за клопотанням представника відповідача [PERSON] ухвалою суду від 15.01.2014 року призначено судову транспортно трасологічну експертизу, виконання якої доручено експертам Львівського науково дослідного інституту судових експертиз (а.с. 142-143). Відповідно до висновку судової транспортно трасологічної експертизи по цивільній справі №1304/10015/12 від 26.12.2014 року, судовий експерт [PERSON] прийшов до висновку, що наявний на автомобілі «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], комплекс слідів та пошкоджень, міг бути утворений в момент контактування з невідомим транспортним засобом, як під час перебування в нерухомому стані, так і під час його руху. Вказані [PERSON] елементи механізму дорожньо транспортної пригоди, в частині напрямку прикладання деформуючих зусиль до передньої частини автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], спереду назад є технічно спроможними, а в частині перебування даного автомобіля в нерухомому стані, не можуть бути оцінені (підтверджені або спростовані з технічної точки зору) з причин відсутності необхідного комплексу ознак (а.с. 148-151). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що обставини та механізм утворення пошкоджень в передній частині автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], відбувся за обстави викладених [PERSON] у повідомленні про настання випадку від 14.10.2011 року. Зокрема, суд бере до уваги транспортно трасологічне дослідження експерта Львівського науково дослідного інституту судових експертиз [PERSON] №1217 від 11.07.2012 року та висновок судової транспортно трасологічної експертизи по цивільній справі №1304/10015/12 від 26.12.2014 року, виконаний судовим експертом Львівського науково дослідного інституту судових експертиз [PERSON], які між собою узгоджуються. Так, згідно зазначених висновків пошкодження на автомобілі «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], могли утворитися в момент контактування з невідомим транспортним засобом, зокрема під час перебування в нерухомому стані, а тому вказані [PERSON] відомості про механізм та обставини утворення пошкоджень на її автомобілі не можуть бути розцінені судом, як свідомо неправдиві відомості. Суд не бере до уваги висновок транспортно трасологічного дослідження №883-11-ТТ від 26.12.2011 року, складений експертом [PERSON] у складі Експертної компанії «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА», оскільки експерт [PERSON] не володіє таким видом експертної спеціальності та йому не присвоєно відповідної кваліфікації 10.4. «Транспортно трасологічні дослідження», передбаченої Наказом Міністерства юстиції України №86/5 від 09.08.2005 року. Крім цього, експертом [PERSON] на відміну від експерта [PERSON] та експерта [PERSON], не оглядалися органолептичним методом пошкодження наявні на автомобілі«LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER]. Експерт [PERSON] проводив дослідження на підставі представлених йому відповідачем фотознімків з пошкодженнями автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], без його фактичного огляду, чим порушено вимоги п.п. 2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.01.1998 року, яка є обовязкова і при проведенні експертних досліджень. Також, в порушення п.п. 2.3. зазначеної Інструкції експерт [PERSON] вийшов за межі спеціальних знань, не маючи відповідної кваліфікації з транспортної трасології, провів в цій галузі дослідження та дав категоричні висновки. Згідно п.п. 1.4. Інструкції, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта. Всупереч наведеному положенню Інструкції, експерт [PERSON] у висновку транспортно трасологічного дослідження №883-11-ТТ від 26.12.2011 року, при проведенні дослідження використовує періодичне видання «Методическое пособие для экспертов, следователь и судей», випуск 2, 1988 року, не застосовуючи при цьому Методик зареєстрованих у Реєстрі методик проведення судових експертиз. У свою чергу, експерт [PERSON] при проведенні транспортно трасологічного дослідження використовує Методику проведення судових транспортно трасологічних експертиз (реєстраційний код 4.3.04) та Методику проведення транспортно трасологічної експертизи по справах про дорожньо транспортні події (реєстраційний код 4.3.10). Експерт [PERSON] при проведенні судової транспортно трасологічної експертизи по цивільній справі №1304/10015/12 від 26.12.2014 року керується Методикою встановлення механізму контактної взаємодії транспортних засобів (реєстраційний код 10.4.02) та Методикою встановлення стану транспортного засобу (рухомий або нерухомий) при зіткненнях (реєстраційний код 10.4.03). Не може бути доказом у справі відповідь на заяву начальника управління економічної безпеки [PERSON] «ПРОСТО-страхування», надана експертом [PERSON] від імені Експертної компанії «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА», оскільки така не оформлена у вигляді висновку експертизи (дослідження) та надана експертом, який не має відповідно спеціальної підготовки у галузі транспортної трасології за спеціальністю 10.4. «Транспортно трасологічні дослідження». Доводи представника [PERSON] «ПРОСТО - страхування» [PERSON] про наявність у експерта [PERSON] та експерта [PERSON] спеціальної підготовки у галузі транспортної трасології не підтверджуються відповідними кваліфікаційними документами. Таким чином, суд вважає, що мав місце страховий випадок, внаслідок якого відповідно до умов договору №205822 серії АТК добровільного страхування транспортного засобу марки «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER],та вимог чинного законодавства, у [PERSON] «ПРОСТО страхування» виникає обовязок провести виплату страхового відшкодування. Відмова [PERSON] «ПРОСТО - страхування» у виплаті страхового відшкодування [PERSON] є безпідставною. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується оплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1\~ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. За вимогами ч.1\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 20 Закону України «Про страхування» визначає обов'язок страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно довідки наданої суду [PERSON] «ПРОСТО страхування» від 06.04.2012 року за вих. №04-5707 (а.с.184) матеріали страхової справи №АТК 205822 від 11.11.2010 року знищенні в листопаді 2014 року у звязку із відсутністю потреби зберігання. 10.06.2015 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача призначено судову автотоварознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Львівського науково дослідного інституту судових експертиз (а.с. 214-215). Висновком судової автотоварознавчої експертизи №2520 від 21.09.2015 року визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], пошкодженого під час дорожньо транспортної пригоди 13.10.2011 року, в цінах на день пригоди, без врахування ПДВ, що становить 27\~540,17 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], станом та у цінах на момент огляду 23.07.2015 року становить 69\~547,47 грн. Ринкова вартість даного автомобіля станом на 13.10.2011 року становила 334\~202,24 грн. (а.с. 219-236). 07.12.2015 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, оплативши відповідно додатково 674,35 грн. судового збору, якою просив стягнути з [PERSON] «ПРОСТО - страхування» на користь [PERSON] 27\~570,17 грн. страхового відшкодування, 43\~968,90 понесених збитків, 1\~031,25 грн. пені, 21\~185,38 грн. інфляційних втрат, 2\~499,92 грн. 3% річних та судові витрати в розмірі 962,26 грн. судового збору, 3\~000 грн. за надання правової допомоги та витрати за проведення судових експертиз.(Т.2 а.с. 1-6). З урахуванням вищенаведених доводів, суд вважає підставними вимоги про стягнення з [PERSON] «ПРОСТО - страхування» на користь [PERSON] 27\~570,17 грн. страхового відшкодування, розмір якого визначений висновком судової автотоварознавчої експертизи №2520 від 21.09.2015 року, в цінах станом на день дорожньо транспортної пригоди 13.10.2011 року. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача в частині проведення експертизи через тривалий період часу, що становить практично чотири роки та на думку відповідача не можуть братися до уваги, оскільки весь цей час автомобіль експлуатувався про що свідчить показник одометра. Однак, суд проаналізувавши обєм та перелік пошкоджень автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], зафіксованих у протоколі огляду транспортного засобу від 28.10.2011 року, який проведений експертом автотоварознавцем [PERSON] на підставі звернення [PERSON] «ПРОСТО-страхування» (а.с. 10) та переліком пошкоджень викладених у описовій частині висновку судової автотоварознавчої експертизи №2520 (а.с. 219-236), приходить до висновку, що характер, обєм та локалізація пошкоджень не змінилися з часу дорожньої пригоди. З метою захисту порушеного права, представник [PERSON], адвокат [PERSON], діючи за дорученням та в інтересах позивачки, звернувся до Львівського науково дослідного інституту судових експертиз з заявою про проведення транспортно трасологічного дослідження, яке судом взято до уваги, як письмовий доказ. У звязку із проведенням дослідження [PERSON] понесла витрати у розмірі 1\~961, 60 грн., що підтверджується квитанцією від 09.04.2012 року (а.с. 38), а тому суд вважає заявлені в цій частині позовні вимоги підставними та такими що підлягають задоволенню. Всупереч визначеним чинним законодавством вимог та договірних зобовязань, відповідач [PERSON] «ПРОСТО страхування» виплати страхового відшкодування не провели у звязку із чим підлягає до стягнення заявлена пеня за період з 09.12.2014 року по 16.12.2015 року у розмірі 0,01 % за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, що передбачене п. 2.12.1. договору №205822 серії АТК добровільного страхування транспортного засобу. При цьому, суд враховує положення вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, дату звернення представника позивача з вимогами про стягнення пені та межі позовних вимог в цій частині. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Представник позивача звернувся із заявою про збільшення позовних вимог датованою 07.12.2015 року, яку подав через канцелярію суду 08.12.2015 року. Згідно вимог зазначених в заяві просив стягнути з відповідача пеню за період з 07.12.2014 року по 16.12.2015 року у сумі 1\~031,25 грн. Враховуючи наведене суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення пені частково у сумі 1\~027,25 грн., розраховуючи таку із врахуванням строків позовної давності, починаючи з 09.12.2014 року по 16.12.2015 року, тобто за 373 дні за ставкою 0,01% від страхової суми, що становить 27\~540,17 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно листа Верховного Суду України від 19.07.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» та постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у цивільній справі №6-49цс12 від 6 червня 2012 року зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, а тому таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2ст.625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] «ПРОСТО страхування» 3 % річних від простроченої суми за період з 09.12.2012 року по 16.12.2015 року в розмірі 2\~496,59 грн., враховуючи загальний строк позовної давності у три роки, встановлений ст. 257 ЦК України та інфляційних втрат у розмірі 21\~185,38 грн. Не підлягають до задоволення та є безпідставними позовні вимоги про стягнення з [PERSON] «ПРОСТО - страхування» 42 007,30 грн. понесених збитків, які стороною позивача розраховані, як різниця вартості відновлювального ремонту автомобіля «LEXUSES 350», номерний знак [NUMBER], станом на день такого огляду експертом автотоварознавцем 23.07.2015 року та вартістю проведення ремонту, станом на день дорожньо транспортної пригоди 13.10.2011 року, що викладені у висновку автотоварознавчої експертизи №2520. Такі витрати не підлягають задоволенню, оскільки вартість відновлювального ремонту збільшилася у звязку із інфляційними процесами, які відбулися в економіці. Такі витрати компенсуються в порядку вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім цього, слід погодитися в цій частині із доводами представника відповідача, яка покликається на положення п. 2.8.11. договору №205822 серії АТК добровільного страхування транспортного засобу, в якому зазначено, що вартість запчастин, матеріалів і робіт з відновлювального ремонту визначається на дату настання страхового випадку. Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати пов'язані судових експертиз. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial