Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Прокурор Деражнянського району звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] і Кальнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Кальнянської сільської ради №31 від 29 вересня 2005 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що прокуратурою Деражнянського району було проведено перевірку на підставі звернення [PERSON], за результатами якої встановлено, що у 2005 році син останньої [PERSON], обіймаючи посаду Кальнянського сільського голови, вчинив підроблення документів, внаслідок чого незаконно привласнив належні їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по [ADDRESS]. Так, 29 вересня 2005 року [PERSON] власноручно написав від імені [PERSON] заяву про переоформлення на нього права власності на належні їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по [ADDRESS], на підставі якої того ж дня було прийняте рішення виконавчого комітету Кальнянської сільської ради №31 «Про видачу нових правових документів на житлові будинки по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]», згідно з яким право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по [ADDRESS], перейшло до [PERSON] 14 листопада 2005 року на підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Кальнянської сільської ради було видане свідоцтво про право власності на вищенаведене нерухоме майно на ім'я [PERSON] Відтак право власності останнім було зареєстроване в ГМП «Інвентаризатор». Позивач вказує, що рішення виконавчого комітету сільської ради та свідоцтво про право власності на нерухоме майно є незаконними, оскільки вони прийняті та видані на підставі підроблених документів, а питання про видачу нових правових документів на нерухоме майно виконавчим комітетом Кальнянської сільської ради не розглядалося, що зокрема, підтверджується матеріалами кримінального провадження №12013240130000005 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Крім того, позивач стверджує, що належне [PERSON] нерухоме майно вибуло з її власності поза її волею, а тому він просить задовольнити його позов. В судовому засіданні прокурор та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] на повторні виклики в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача Кальнянської сільської ради Деражнянського району позов визнав, не заперечуючи в його задоволенні. Вислухавши доводи сторін, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24 листопада 1972 року власником житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані по [ADDRESS], була [PERSON] У липні 2011 року останній стало відомо від її сина [PERSON] про те, що право власності на вказане нерухоме майно перейшло до нього на підставі рішення виконавчого комітету Кальнянської сільської ради №31 «Про видачу нових правових документів на житлові будинки по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]». Згідно із п.п.1, 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції від 27 січня 2005 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права. Відповідно до ст. 19 цього Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом. Однак, як з'ясовано судом, позивачка [PERSON], будучи власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих по [ADDRESS], із заявою про переоформлення права власності на це майно на [PERSON] до сільської ради не зверталася. Це, зокрема, підтверджується довідками Кальнянської сільської ради Деражнянського району №181 від 15 липня 2011 року та №209 від 4 липня 2013 року. Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2005 року виконавчим комітетом Кальнянської сільської ради було прийняте рішення №31 «Про видачу нових правових документів на житлові будинки по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]», згідно з яким право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], перейшло до [PERSON] 14 листопада 2005 року виконавчим комітетом Кальнянської сільської ради на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серії САА, номер 198357. Вказане свідоцтво було зареєстроване в ГМП «Інвентаризатор» 14 листопада 2005 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8934989. Перевіркою, проведеною прокуратурою Деражнянського району, було встановлено, що 29 вересня 2005 року [PERSON], діючи від імені своєї матері [PERSON], без її відома та згоди, власноручно написав заяву про переоформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS], та надав її секретарю сільської ради [PERSON] Того ж дня остання на підставі вказаної заяви виготовила протокол №9 та рішення виконавчого комітету сільської ради №31, які [PERSON] підписав, обіймаючи посаду Кальнянського сільського голови. Таким чином, [PERSON] на виконання вказівки [PERSON], шляхом внесення неправдивих відомостей, з метою подальшого використання підробила протокол №9 та рішення виконавчого комітету Кальнянської сільської ради №31, які в подальшому [PERSON] використав для переоформлення права власності на належне його матері нерухоме майно. В ході проведеної перевірки також було встановлено, що 29 вересня 2005 року засідання виконавчого комітету Кальнянської сільської ради фактично не проводилося, а на інших засіданнях виконавчого комітету у 2005 році питання про видачу нових правових документів на спірне нерухоме майно не розглядалось. Наведені обставини повністю підтверджуються витребуваними судом та оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження №12013240130000005, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 січня 2013 року, по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Підтвердили вказані обставини в судовому засіданні і свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], тодішні члени виконавчого комітету Кальнянської сільської ради, пояснивши, що 29 вересня 2005 року засідання виконавчого комітету не проводилося, а питання про видачу нових правових документів на спірне нерухоме майно комітетом не розглядалось як у зазначену дату, так і пізніше. Свідок [PERSON], крім того, підтвердила факт написання нею протоколу №9 від 29 вересня 2005 року за вказівкою [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про те, що рішення виконавчого комітету Кальнянської сільської ради №31 від 29 вересня 2005 року є незаконним, оскільки прийняте всупереч чинному законодавству, тому наявні підстави для його скасування, а також визнання недійсним виданого на його підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Згідно із ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вказані норми закону, суд вважає доведеними вимоги позивача і щодо визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно, яким є житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по [ADDRESS], вартість яких згідно з довідкою ГМП «Інвентаризатор» становить 37137 грн., оскільки [PERSON] була позбавлена такого права незаконно. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved