Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] та належить іпотекодавцям - майновим поручителям за зобов'язаннями [PERSON] відповідно до іпотечного договору від 16 квітня 2007 року, без надання іншого житлового приміщення; зняти з реєстраційного обліку усіх осіб, які зареєстровані в квартирі [ADDRESS], що належить іпотекодавцям - майновим поручителям за зобов'язаннями [PERSON] відповідно до іпотечного договору від 16 квітня 2007 року, без надання іншого житлового приміщення. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просить винести судове рішення на сьогоднішньому судовому засіданні. Представник служба у справах дітей Ленінського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання з'явився, позовну заяву визнав та просив її задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник ГУ ДМС у Харківській області до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином викликалися у судові засідання, про причини своєї неявки суду не повідомили, поштові повідомлення та судові повістки не отримують, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Судом було подано оголошення до газети про розгляд зазначеної справи у судовому засіданні, яке призначено на 19.08.2014 року на 09-10 годин, що підтверджується офіційним виданням «Слобідський Край» № 94 (22058) від 07 серпня 2014 року, на яке викликалися відповідачі. Суд вважає, що у даному випадку можливий заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача та представник третьої особи не заперечують проти цього, а у справі достатньо матеріалів для заочного розгляду. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, та вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 12 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №CNL-700/574/2007 від 16.04.2007 року та договором іпотеки № PCL-CNL 700/574/2007 від 16.04.2007року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачами. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором №CNL-700/574/2007 від 16.04.2007 року та договором іпотеки № PCL-CNL 700/574/2007 від 16.04.2007 року. 16 квітня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CNL-700/574/2007 відповідно до якого [PERSON] отримала від банку кредит в розмірі 40194,00 доларів США зі строком повернення до 16 квітня 2017 року. В забезпечення укладеного кредитного договору, 16 квітня 2007 року між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки № PCL-CNL 700/574/2007, відповідно до якого, для забезпечення повного та своєчасного виконання [PERSON] боргових зобов'язань перед банком по кредитному договору, відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Відповідачем [PERSON] не було належним чином здійснено виконання своїх грошових зобов'язань, встановлених сторонами в укладених кредитних угодах, що стало підставою ПАТ «ОТП Банк» для звернення з позовною заявою про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Так, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова №2-840/10 від 05.02.2010 року задоволені вимоги ПАТ «ОТП Банк» в частині звернення стягнення за договором іпотеки № PCL-CNL 700/574/2007 від 16 квітня 2007 року укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] і належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, шляхом надання права ПАТ «ОТП Банк» від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладати договори купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем квартири [ADDRESS] за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, з наданням ПАТ «ОТП Банк» всіх повноважень продавця, в тому числі (але не виключно) з правом звернення до нотаріальних установ (нотаріусів) щодо укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки, та до КП «ХМБТІ» з метою отримання відповідних витягів на відчуження та реєстрації договору - купівлі-продажу предмету іпотеки. Слід звернути увагу суду на те, що після укладення договору іпотеки від 16.04.2007 року без згоди іпотекодержателя ПАТ «ОТП Банк» в спірній квартирі були зареєстровані [PERSON], [INFO] - дружина [PERSON], та [PERSON] [INFO] - неповнолітній син [PERSON]. Проте в пункті 5.1.h) іпотечного договору № PCL-CNL 700/574/2007 від 16.04.2007 року сторони обумовили, що іпотекодавець зобов'язується не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки, без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя. Оскільки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у спірній квартирі після укладення іпотечного договору без письмової згоди іпотеко держателя, вважається що в них відсутні майнові права на вищезазначену квартиру. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На виконання ст. 40 Закону України «Про іпотеку», 12.04.2012 року позивачем було надіслано вимогу відповідачам стосовно добровільного виселення з квартири [ADDRESS], але до теперішнього часу відповідачі в добровільному порядку зазначену квартиру не звільнили. На даний час позивач не може реалізувати своє право в частині укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в зв'язку з тим, що в зазначеній квартирі мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача стягується судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 243, 60 грн.. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved