Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» звернулися до суду із позовом, яким просили стягнути з [PERSON] на їх користь кошти в сумі 26 000 грн., судовий збрів в сумі 1378 грн.. В обґрунтування позову посилалися на те, що 06.04.2016 року в 15 год. 30 хв. по проспекту Льва Ландау та вул. Танкопія у м. Харкові сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Infiniti», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, відповідальність якого, на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Юнівес». Внаслідок ДТП автомобілю «Infiniti», реєстраційний номер [NUMBER], завдано механічні пошкодження. Розмір шкоди, завданої володільцю автомобілю «Infiniti», ПрАТ «СК «Юнівес», згідно страхових актів ГО-23601/ХВ від 02.07.2016 року та ГО-23602/ХВ від 04.07.2016 року сплатило відповідно до умов полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в сумі 26\~000 грн., тим самим відшкодувало завдану постраждалій особі шкоду. Відповідач, в порушення п. 33.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не надав ПрАТ «СК «Юнівес» протягом 3 робочих днів з дня настання ДТП письмового повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, дата повідомлення - 12.04.2016 року, тобто на 6 день після ДТП. Таким чином, вважали, що у ПрАТ «СК «Юнівекс», в межах фактично виплаченого страхового відшкодування, перейшло право вимоги до [PERSON], згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі викладеного, до суду було подано відповідний позов. До судового засідання представник ПрАТ «СК «Юнівес» не зявився, подано заяву про розгляду справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, присутній у судовому засіданні його представник [PERSON] проти позову заперечував пояснивши, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строк і за умов, визначених у п. 33.1.2. п.33.1 ст. 33 відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Наведеними нормами встановлено обовязок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обовязок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватися на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, адже регресні зобовязання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватися у загальному порядку відшкодування збитків. В разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникла необґрунтована виплата, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. При цьому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, якщо відсутній факт понесення страховиком необґрунтованих виплат. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 06.04.2016 року о 15 год. 30 хв. в м. Харкові на перехресті [PERSON] та вул. Танкопія відбулася ДТП за участю водія [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак 25230ХК та\~\~автомобілем «Infiniti», державний номерний знак [NUMBER]. Згідно з постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.06.2016 року [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у и вигляді штрафу в розмірі 340 грн.. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~- вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] при використанні автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак 25230ХК, була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес»» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7485123 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 50 000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - в сумі 100 000 грн. та франшизою в сумі 1000 грн.. Відповідно до Звіту субєкту оціночної діяльності про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненого володільцю автомобілю «Infiniti», державний номерний знак [NUMBER] від 24.06.2016 року загальна вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю «Infiniti», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 29568,34 грн.. Відповідно до\~статті 1 Закону № 85/96-ВР\~страхування -\~\~це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. ПрАТ «Страхова компанія «Юнівекс» виконало свої зобов'язання по виплаті страхового відшкодування потерпілій внаслідок ДТП особі, перерахувавши кошти в сумі 26000 грн., що підтверджується страховим актом № ГО-23601/хв. від 02.07.2016 року та № ГО-23602/ХВ від 04.07.2016 року. За правилами\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Страховими актами № ГО-23601/ХВ від 02.07.2016 року та № ГО-23602/ХВ від 04.07.2016 року ПрАТ «СК «Юнівес» визнало подію страховим випадком, визначивши розмір страхового відшкодування в сумі 26000 грн., та перерахувало вказану суму на рахунок потерпілої сторони [PERSON]. [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «Юнівес» про ДТП 12.04.2016 року. Харківська міська поліклініка № 6 у листі повідомляла, що [PERSON] 09.04.2016 року звернувся на прийом хірурга до поліклініки № 6, після огляду був направлений на консультацію до невропатолога. У той же день [PERSON] консультований невропатологом. Встановлений діагноз: забій мяких тканин лівої скронево-тімяної області, атеросклеротична гіпертонічна дисциркуляторна енцефалопатія з синдромом вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу, призначено лікування. 11.04.2016 року [PERSON] повторно звернувся до поліклініки № 6, надано направлення на консультацію до нейрохірурга у КЗОЗ «ХМКЛШНД». 01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято\~Закон України\~\~№ 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначеним Законом були визначені\~\~обов'язки\~\~учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників\~\~наземних транспортних\~\~ засобів»\~\~ страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI\~\~«Про внесення змін до\~деяких\~законодавчих\~\~актів\~України\~щодо\~дорожньо-транспортних\~пригод\~та виплати\~страхового відшкодування»\~\~змін\~\~у статтю 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох\~\~робочих днів повідомлення\~\~страховика\~\~про настання\~ДТП\~\~був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1\~статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».\~\~Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту\~\~«ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів\~статті 33 цього Закону\~щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1\~статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП,\~\~яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі\~\~№ 6-284 цс 15 і є обов'язковою для всіх судів України в силу положень\~ст. 360-7 ЦПК України. Виходячи з того, що позивач визнав ДТП вчинену з вини відповідача страховим випадком та добровільно сплатив страхове відшкодування, не можна погодитися з тим, що\~\~відсутність письмового повідомлення відповідачем про ДТП позбавила позивача можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Крім того, Верховний Суд України у постанові\~\~від 22 червня 2016 року у справі № 6-1253цс16 щодо застосування\~статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~зазначив наступне - Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. За правилом ч. 1\~ст. 360-7 ЦПК України\~\~суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України, прийнятим за наслідками розгляду заяви\~\~про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування\~\~судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Під час розгляду справи\~\~ПрАТ «СК «Юнівес» не надано будь - яких доказів, які би свідчили про те, що неповідомленням відповідача про настання страхового випадку йому заподіяно шкоди або таке неповідомлення стало наслідком безпідставної виплати страхового відшкодування.\~\~\~\~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Юнівес» в порядку регресу суми виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 26\~000 грн..

Outcome: dismissed