Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

представник позивачки звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала в с. Камені, Бердичівського району, Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; площею 0,35 га.- для ведення особистого селянського господарства. Вище зазначені земельні ділянки [PERSON] успадкувала за життя після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформила їх. На підставі рішення Каменівської сільської Ради народних депутатів від 24.07.1993 року земельні ділянки були передані у приватну власність [PERSON] . Позивач у визначений законодавством шестимісячний строк звернувся до Андрушівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково реалізував свої спадкові права на земельну ділянку для ведення товарного сільскогосподарсьвокого витробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за закононом видане 05.07.2021 року. Відповідачка в свою чергу, на яку було складено спадкодавицею заповіт від 16.05.2001 року, посвідчений секретарем Каменівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, спадщину не прийняла та не притендує на неї. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України, у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи викладене позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок та на земельні ділянки, як на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, направили на адресу суду заяви про рогляд справи у їх відсутність, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті спадщину прийняла дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою Каменівської сільської ради (а.с.5,14). [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала по [ADDRESS] (а.с.4). На підставі рішення Каменівської сільської Ради народних депутатів від 24.07.1993 року земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; площею 0,35 га.- для ведення особистого селянського господарства, були передані у приватну власність [PERSON] . (а.с.15). Відповідно до запису у погосподарській книзі № 3 Каменівської сільської ради житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с.13). Відповідно до довідки, яка видана Бердичівським МБТІ на житловий будинок [ADDRESS] , право власності не оформлене, правоустановчий документ не зараєстрований (а.с.20). Заповітом від 16.05.20021 року, який посвідчений секретарем виконкому Каменівської сільської ради [PERSON] все своє майно заповіла дочці [PERSON] (а.с.11). У повідомленні із Андрушівської державної нотаріальної контори зазначається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а [PERSON] від прийняття спадщини після смерті матері відмовилась, як за заповітом так і за законом (а.с.30). Свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується те, що [PERSON] частково оформив свої спадкові права, а саме на земельну ділянку площею 4, 0684 га, яка розташована на території Каменівської сільської ради (а.с.10). Свідоцтвами про народження позивача та відповідачки підтверджуються їх родинні відносини із [PERSON] (а.с.8). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 п. п. «б» п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини. Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником спадкового майна. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачко право власності на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовану по [ADDRESS] ; площею 0,35 га.- для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи клопотання позивачки суд не стягує з відповідача на його користь судові витрати.

Outcome: approved