Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Незамай А.Д. звернулася до суду з позовною заявою 13 травня 2020 року, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №8331241859 від 20 липня 2016 року в розмірі 13 902 грн. 84 коп., з яких: 5 844 грн. 84 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 289 грн. 75 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 743 грн. 25 коп. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 3 025 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 20 липня 2016 року [PERSON] подав до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та заяву №8331241859 на отримання кредиту, підписанням якої надав згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» становлять кредитний договір. Таким чином [PERSON] отримав кредит в розмірі 6 050 грн. 00 коп. строком на 24 місяці зі сплатою процентів за користування ним за початковою ставкою 0%, щомісячною - 2,69% та річною - 11,99%, щоденною пенею 0,3% згідно з графіком платежів. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 13 902 грн. 84 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5 844 грн. 84 коп., заборгованість за відсотками - 1 289 грн. 75 коп., заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) - 3 743 грн. 25 коп., заборгованість за пенею 3 025 грн. 00 коп. При цьому, 30 липня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги за №20180730, за умовами якого первісний кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №8331241859 від 20 липня 2016 року, укладеним з [PERSON] в загальному розмірі вимог 13 902 грн. 84 коп. відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №20180730 від 30 липня 2018 року. На виконання вимог п.6.6 договору, на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про зміну кредитора в кредитно-договірних зобов`язаннях з ним. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] - з 30 липня 2018 року, новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування будь-яких штрафних санкцій. Оскільки позичальник наявну заборгованість в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду з даним позовом. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, згідно з клопотанням просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 20 липня 2016 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №8331241859, яка разом з умовами отримання кредитів, розміщеними на веб-сайті кредитодавця www.kreditmarcet.ua, та інших послуг від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» становлять між ними кредитний договір. За умовами договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 6 050 грн. строком на 24 місяці зі сплатою процентів за користування ним за початковою ставкою 0%, щомісячною - 2,69% та річною - 11.99%, щоденною пенею 0,3% від загальної суми прострочення - на погашення кредитних зобов`язань за кредитним договором з поверненням кредиту згідно з графіком платежів (а.с.7, 8). При цьому суму кредиту складають: 3 500 грн. - кредитні кошти, переказані на картковий рахунок [PERSON] № картки [NUMBER] , згідно кредитного договору №8331241859 від 20 липня 2016 року; 1 500 грн. - кредитні кошти, переказані на картковий рахунок [PERSON] № картки [NUMBER] , згідно кредитного договору №8331241859 від 20 липня 2016 року; 600 грн. - страховий платіж; 450 грн. - оплата послуги «Охоронець КредитМаркет 36». Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України). Так, свої зобов`язання перед [PERSON] первісний кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі, що підтверджується платіжними дорученням на перерахунок коштів за №I87307164 та №І87307163 від 20 липня 2016 року та довідкою (а.с.10, 11, 15). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 липня 2018 року (а.с.16), сума простроченої заборгованості становить 13 902 грн. 84 коп., з яких: 5 844 грн. 84 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 289 грн. 75 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 743 грн. 25 коп. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 3 025 грн. - заборгованість за пенею. У ході судового розгляду також встановлено, що на підставі договору відступлення прав вимоги №20180730 року від 30 липня 2018 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», як первісний кредитор, відступило новому кредиторові ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8331241859 від 20 липня 2016 року на суму 13 902 грн. 84 коп. (а.с.19-21, 22). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Про зміну кредитора в кредитно-договірному зобов`язанні позичальника [PERSON] було повідомлено належним чином листами від 07 серпня 2018 року (а.с.17, 18). Враховуючи те, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд приходить до висновку про обґрунтованість його звернення до суду. Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20180730 року від 30 липня 2018 року (а.с.22), розмір права відступленої вимоги за кредитним договором №8331241859 від 20 липня 2016 року, укладеним з [PERSON] , становить 13 902 грн. 84 коп. та включає: 5 844 грн. 84 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 289 грн. 75 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 743 грн. 25 коп. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 3 025 грн. - заборгованість за пенею. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як дійсним кредитором, які з урахуванням обсягу відступлених вимог є доведеними та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу - 5 844 грн. 84 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1 289 грн. 75 коп., а загалом 7 134 грн. 59 коп. При цьому,суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за платою за управління кредитом (заборгованість за щомісячними платежами) в сумі 3 743 грн. 25 коп. з огляду на наступне. Згідно з ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору), споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За положеннями ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16. Так, п.2 договору встановлено, що за надання кредиту позичальник зобов`язується сплачувати проценти, сума яких становить сукупну вартість кредиту. Види процентів: початковий процент - обчислюється від суми кредиту та справляється за його рахунок відразу при його наданні (0% від суми кредиту); щомісячні проценти - обчислюються від суми кредиту та нараховуються щомісячно (2,69% від суми кредиту згідно з графіком); річні проценти (річна процентна ставка) - обчислюється від загальної суми грошового боргу позичальника за кредитним договором та встановлюються в розмірі, що відповідає періоду часу в рік, але нараховуються щомісячно, виходячи з кількості днів в календарному році (11,99% від суми боргу за договором згідно з графіком), щоденна пеня 0,3% від загальної суми прострочення. Разом з тим, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячних процентів як плату за управління кредитом, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачеві. Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги фактичне встановлення у кредитному договорі №8331241859 від 20 липня 2016 року додаткових щомісячних процентів, які по суті є платою за управління кредитом (як це безпосередньо зазначено в розрахунку у Витягу з реєстру боржників, а.с.15), що не є послугами в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», та несправедливими положеннями договору про споживчий кредит, суд приходить до висновку про нікчемність зазначених умов договору та відсутність правових підстав для нарахування та, відповідно, стягнення з [PERSON] плати за управління кредитом в сумі 3 743 грн. 25 коп. Так як вимога позивача про стягнення з позичальника заборгованості з плати за управління кредитом ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем договору, у цій частині позов задоволенню не підлягає. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 3 025 грн., нарахованої за 665 днів прострочки, суд виходить з наступного. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (штраф, пеня), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Як визначено в п.2 договору №8331241859 від 20 липня 2016 року (а.с.7), за прострочення повернення кредиту та сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення. З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобов`язань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру пені як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем пені в сумі 3 025 грн., яка також підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №8331241859 від 20 липня 2016 року в розмірі 10 159 грн. 59 коп., з яких: 5 844 грн. 84 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 289 грн. 75 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 025 грн. - заборгованість за пенею. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд,

Outcome: partial