Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом, в якому просив: 1) визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 667962 від 23.10.09, виданий на імя [PERSON] площею 0, 25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221484002:03:003:0017, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 3010994100840 та скасувати державну реєстрацію; 2) витребувати земельну ділянку у [PERSON] в з кадастровим номером 3221484002:03:003:0017 на користь Крушинської сільської ради Васильківського району. Позовні вимоги прокурора мотивовані тим, що 23.10.2009 [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 667962, згідно з яким їй передано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Вишневій, 3-г в с. Бориси Крушинської сільської ради, Васильківського району, Київської області. У вищезазначеному державному акті зазначено, що підставою його видачі послугувало рішення Крушинської сільської ради № 32 від 03.07.06, 03 сесії, V скликання. Разом з тим, відповідно до протоколу № 3 сесії Крушинської сільської ради V скликання рішення про надання земельної ділянки [PERSON] не приймалось. Таким чином, на думку прокурора, відповідно до протоколу та свідчень депутатів Крушинської сільської ради, питання про приватизацію земельної ділянки [PERSON] на розгляд сесії не виносилось. Заява [PERSON] у протоколі сесії відсутня. Прокурор вважає, що оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 667962 від 23.10.2009, виданий [PERSON] на підставі рішення Крушинської сільської ради, яке сесію сільської ради не приймалось, то вказаний акт має бути визнаний недійсним, а його державна реєстрація скасована. Прокурор зазначає, що у даному випадку вказана земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади в особі Крушинської сільської ради поза її волею, оскільки в силу вимог п. 34 ч.1 ст. 26, ст. 42, ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Земельного кодексу України вона могла бути відчужена (вибути з власності держави) за умови прийняття сесією Крушинської сільської ради відповідного рішення. Оскільки таке рішення сесією сільської ради не приймалось, то, відповідно, земельна ділянка вибула з власності територіальної громади незаконно і на підставі п.3 ч.1 ст. 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підлягає поверненню у власність територіальної громади якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. До суду надійшла заява прокурора, в якій прокурор просив розглядати справу за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник позивача в судове засідання не зявився. [PERSON] повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно до компетенції сільських рад, в тому числі, відноситься вирішення, відповідно до закону, питань регулювання земельних відносин, що вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу рад. Положення ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України (далі ЗК України) закріплюють право сільських, селищних, міських рад передавати земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 667962 від 23.10.2009, виданий [PERSON] на підставі рішення Крушинської сільської ради, яке сесію сільської ради не приймалось, то вказаний акт має бути визнаний недійсним, а його державна реєстрація скасована. У даному випадку вказана земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади в особі Крушинської сільської ради поза її волею, оскільки в силу вимог п. 34 ч.1 ст. 26, ст. 42, ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Земельного кодексу України вона могла бути відчужена (вибути з власності держави) за умови прийняття сесією Крушинської сільської ради відповідного рішення. Оскільки таке рішення сесією сільської ради не приймалось, то, відповідно, земельна ділянка вибула з власності територіальної громади незаконно і на підставі п.3 ч.1 ст. 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підлягає поверненню у власність територіальної громади якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Правова позиція щодо визнання у судовому порядку недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки висловлена у постанові Верхового суду України від 22.10.12 у справі № 18/186-09/8. Так, суд зазначив, що у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. На даний час Крушинська сільська рада не може належним чином реалізувати свої права на землю комунальної власності загальною площею 0,2500 га, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 3221484002:03:003:0017 передана відповідачеві у приватну власність. Згідно ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Порушення порядку набуття права власності на землю є порушенням публічного порядку та інтересів держави. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Outcome: approved