Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Представник ТОВ «Дата Майнінг Груп» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп» заборгованість за договором №500359896 від 09.04.2013 року у сумі 79603,55 грн. Обґрунтовує позов тим, що між ПАТ «Альфа-банк» та відповідачем [PERSON] 09.04.2013 було укладено кредитний договір № 500359896. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями, внаслідок чого відбулася заміна кредитора за кредитним договором № 500359896 від 09.04.2013 з ПАТ «Альфа-банк» на ТОВ «Дата Майнінг Груп». Згідно з умовами зазначеного кредитного договору первісний кредитор - ПАТ «Альфа-банк» надав відповідачу кредит у розмірі 45000,00 грн., а відповідач зобов'язалася повертати кредит, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Проте відповідач зобов'язання за договором не виконала, в результаті чого станом на 19.05.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 32715,51 грн., за відсотками - 6,57 грн., та по комісії - 41381,47 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, позивачем було нараховано штраф, який станом на 19.05.2016 в межах строку позовної давності становить 5500,00 грн. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за договором у розмірі 79603,55 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, заяв про розгляд справи без її участі суду не надавала. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 квітня 2013 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500359896 (далі - кредитний договір), який відповідно до п. 1 договору складається з двох розділів: Розділ №1 «Базові умови кредитування» та Розділ №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які нероздільно пов'язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід'ємну частину цього договору. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. розділу №1 кредитного договору ПАТ «Альфа-банк» надав відповідачу кредит у розмірі 45000,00 грн., з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, з кінцевою датою повернення кредиту 10 квітня 2016 року, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій. Пунктом 2.6 Розділу №1 кредитного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, проценти за його користування та інші платежі за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною. Відповідно до п. 2.8 розділу №1 кредитного договору комісійна винагорода банку за управління кредитом - 3,60% від суми кредиту (без ПДВ). Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті розраховується від суми кредиту, зазначеної в п. 2.1 розділу №1 кредитного договору, та сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною. Зазначена у цьому підпункті комісійна винагорода сплачується починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту по дату остаточного повернення позичальником кредиту, що вказана у п. 2.3 розділу №1 цього договору, при цьому за останній місяць користування кредитом комісійна винагорода сплачується в повному обсязі, не зважаючи на фактичну кількість днів користування позичальником кредитом в останньому місяці користування кредитом. В будь-якому випадку сплата позичальником комісійної винагороди за управління кредитними грошовими коштами за останній місяць користування позичальником кредитом здійснюється не пізніше дати остаточного повернення кредиту за цим договором. Комісійна винагорода банку за надання виписок за рахунком становить за період з 1-го по 36-й місяць користування кредитом - 3,60% від суми кредиту. Комісійна винагорода за виконання операцій переказу за допомогою ПТКС становить 1,8 % від суми переказу без ПДВ і сплачується кожного разу під час здійснення будь-яких платежів за цим договором. Згідно з п. 3 розділу №1 кредитного договору всі відносини між позичальником та банком, що виникають на підставі цього договору врегульовуються розділом №2 «Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа Банк» №2129 від 17.07.2012. Вказані у цьому пункті «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», є невід'ємною частиною цього договору та визначають інші істотні умови цього договору, зокрема, але не виключно порядок і умови нарахування процентів за користування кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або інших платежів, що вказані у цьому договорі, а також будь-які інші умови, необхідні для врегулювання відносин між позичальником та банком. Договір підписаний 09.04.2013 особисто відповідачем [PERSON] Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» (фактор) зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» (клієнту) за плату, а клієнт зобов'язався відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. 08 грудня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року, якою доповнено перелік договорів, що відступаються, до якого, серед інших, включено і кредитний договір №500359896 від 09.04.2013, укладений між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої сторони (боржника). Таким чином, внаслідок укладення вищевказаного договору факторингу та додаткової угоди до нього відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло статусу нового кредитора за договором №500359896 від 09.04.2013, позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 19.05.2016 заборгованість відповідача [PERSON] за кредитом складає 32715,51 грн., заборгованість по відсоткам - 6,57 грн., заборгованості по комісії - 41381,47 грн. Матеріалами справи доведено прострочення виконання відповідачем зобов'язання щодо своєчасної та належної оплати грошових коштів за кредитним договором №500359896 від 09.04.2013. Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання Відповідно до п. 4 розділу 1 кредитного договору позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, а/або інших платежів за кредитним договором сплатити банку штраф у розмірі, якщо сума кредиту від 20000,01 грн. до 50000,00 грн. - 200,00 грн. за перший прострочений платіж, та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Згідно п. 13 розділу № 2 кредитного договору позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування, комісії, якщо сплата комісій передбачена розділом 1 цього договору та/чи інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором; за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій позичальник зобов'язаний сплатити штраф. Повним поверненням простроченої заборгованості позичальника за цим договором є повне виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення простроченої заборгованості за кредитом, сплати простроченої суми процентів за його користування прострочених сум комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором. Виконання позичальником зобов'язань з оплати простроченої заборгованості не звільняє його від оплати штрафів, що передбачені цим договором у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань щодо сплати платежів за цим договором. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором [PERSON] нараховано штраф (у межах строку позовної давності 12 місяців) в розмірі 5500,00 грн. В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки, виданої Донцівською сільською радою 21.06.2016 за вих. № 167, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 року № 1275-р с. Донцівка Новопсковського району Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач є суб'єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого, відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, суд звертає увагу на те, що комерційним банкам Національним Банком України надані роз'яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до яких банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Згідно наведеного у позові розрахунку штрафні санкції позивачем нараховані станом на 19.05.2016 року, тобто фактично після 14.04.2014 - дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем неправомірно нарахований штраф у загальній сумі 5500,00 грн. Судом також встановлено, що 17 травня 2016 року за вих. № 61/ДМГ-16 позивачем на адресу відповідача направлена вимога про повернення заборгованості за кредитним договором. Однак, суми боргу в 30-денний строк, як це вимагалося в зазначеному повідомленні, відповідач [PERSON] не сплатила. Таким чином, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ТОВ «Дата Майнінг Груп» підлягає до задоволення частково шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом - 32715,51 грн., заборгованості за відсотками - 6,57 грн., заборгованості за комісією - 41381,47 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1378,00 грн. Враховуючи те, що задоволено 93,09 % позовних вимог (74103,55 грн. від 79603,55 грн. складає 93,09%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1282,78 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1378,00 грн. х 93,09% / 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial