Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Представник Токмацької міської ради звернувся до суду з позовом, яким просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування кімнатою [ADDRESS], внаслідок відсутності її понад шість місяців та такою, що підлягає зняттю з реєстрації в Токмацькому районному відділі управління державної міграційної служби України. Позов обґрунтовує наступним. Відповідач прописана згідно ордеру №785 від 03.09.2003 року в кімнаті [ADDRESS]. Кімната знаходиться у комунальній власності територіальної громади. Житловий будинок (гуртожиток) по [ADDRESS] був прийнятий у комунальну власність територіальної громади міста Токмак згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність Токмацької міської ради від 27.11.2003 №576. В кімнаті в даний час проживає. Згідно п.7, п.п. 7.2.3,7.2.5 Положення про гуртожитки що знаходяться в комунальній власності м. Токмака, затвердженого рішенням виконавчого комітету ТМР «Про затвердження Положення про гуртожитки, що знаходяться в комунальній власності м Токмака» № 130/2 від 25.04.2013 року, громадяни, які зареєстровані, але не проживають у гуртожитках понад 6 місяців, підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечення на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.11.2003 року Токмацька міська рада прийняла у комунальну власність гуртожиток по [ADDRESS], що належав ВАТ «Південдизельмаш», що підтверджується актом приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затвердженого 07.01.2004 року. 03.09.2003 року відповідач отримав ордер на кімнату [ADDRESS], що підтверджується ордером №785 від 03.09.2003 року. Згідно акту про встановлення факту відсутності боржника за користування жилим приміщенням КП «Контакт» від 04.11.2014 року, встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] та [PERSON] Відповідач не проживає за зазначеною адресою більше 6 місяців. Зазначений факт підтверджується також довідкою КП «Контакт» від 07.11.2014 року. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради, як органи місцевого самоврядування, представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. В зв'язку з тим, що гуртожиток [ADDRESS] належить до комунальної власності, до спірних правовідносин слід застосувати положення глави 2 ЖК Української РСР. Ст.72 ЖК Української РСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ч.ч.1,2 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач був відсутній з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідач не надала суду докази про поважність причин її відсутності за місцем проживання понад шість місяців, в зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позов в частині визнання відповідача таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких, пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. В зв'язку з тим, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житлом, позов в частини визнання відповідача таким, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial