Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що проведеною прокуратурою в квітні 2014 року перевіркою в управлінні праці та соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації встановлено, що 20.03.2006 року Головним управлінням праці та соціального захисту населення КОДА надано безкоштовно інваліду 1 групи від загального захворювання [PERSON] автомобіль «Wolkswagen Sharan», який був подарований громадянкою Литви [PERSON] Головному управлінню праці та соціального захисту населення КОДА як гуманітарна допомога, по цей час автомобіль з обліку в органах ДАІ не знімався, [INFO] року [PERSON] помер, але 16.12.2009 року відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] надав право експлуатації на вказаний автомобіль [PERSON]. Згідно норм діючого законодавства вказаний автомобіль після смерті інваліда мав бути повернутий Головному управлінню праці та соціального захисту населення КОДА, а тому [PERSON] зберіг даний автомобіль без достатньої правової підстави. Прокурор просить суд вилучити автомобіль «Wolkswagen Sharan» 1998 року випуску д.н.з. [NUMBER] вартістю 21 255 грн.96 коп. із незаконного володіння [PERSON] на користь Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації. В суді прокурор повністю підтримав позовні вимоги. Представник Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, до суду надіслано клопотання, в якому Департамент соціального захисту населення вказує на те, що позов підтримує, просить провести розгляд справи без участі їх представника. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він на прохання [PERSON] надавав йому допомогу як водій, після цього автомобіль «Wolkswagen Sharan» залишився у нього, але тривалий час він його не використовує, просить залишити автомобіль у його користуванні, оскільки в його сім'ї є два інваліди, крім того, Департамент соціального захисту населення тривалий час не звертався по питанню витребування автомобіля. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.12.2005 року на підставі договору дарування громадянка Литви [PERSON] подарувала Головному управлінню праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації автомобіль «Wolkswagen Sharan» 1998 року випуску вартістю 21255,96 грн. як гуманітарну допомогу для передачі його інваліду першої групи [PERSON], що стверджується копією цього договору, копією адміністративного документу з Київської регіональної митниці. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 14.03.2006 року № 64 автомобіль «Wolkswagen Sharan» видано інваліду першої групи від загального захворювання [PERSON], автомобіль визнаний як гуманітарна допомога комісією з питань гуманітарної допомоги при КМ України згідно протоколу від 02.03.2006 року № 26/ГД-10782. Ці обставини стверджуються копією вказаного наказу та витягом з протоколу засідання комісії з питань гуманітарної допомоги при КМ України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що слідує з копії актового запису про його смерть від 22.01.2007 року № 63, автомобіль «Wolkswagen Sharan» до цього часу в органах ДАІ зареєстрований на його ім'я, що вбачається з довідки Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Фастів та Фастівського району, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області від 18.04.2014 року № 597. Після смерті [PERSON] від його імені 16.12.2009 року на ім'я [PERSON] оформлено довіреність, на підставі якої уповноважено останнього представляти інтереси [PERSON] з питань експлуатації автомобіля «Wolkswagen Sharan», керувати ним без права розпорядження, довіреність дійсна до 16.12.2019 року, посвідчена приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3563, що слідує з копії цієї довіреності. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст.6 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, у грошовій або натуральній формі (крім підакцизних товарів), яка надається, ввозиться, пересилається в Україну, звільняється від оподаткування. Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України може визнати гуманітарною допомогою, із звільненням від оподаткування та обов'язкових платежів до бюджету, такі підакцизні товари: в т.ч. легкові автомобілі, які на момент ввезення на митну територію України були виготовлені не більш як 8 років тому, з об'ємом двигуна не більш як 1800 куб. см, що отримуються Міністерством праці та соціальної політики Автономної Республіки Крим, управліннями соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або Міністерством праці та соціальної політики України для подальшої передачі інвалідам, які перебувають в установленому порядку на обліку для отримання спеціального автотранспорту, на строк, визначений законодавством. Як передбачено п.4 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМ України № 999 від 08.09.1997 року, який діяв на час забезпечення автомобілем [PERSON], безплатне забезпечення інвалідів автомобілями або продаж їх на пільгових умовах провадиться Міністерством праці та соціального захисту Автономної Республіки Крим, головними управліннями праці та соціального захисту населення обласних, Київської міської державної адміністрації і управліннями праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації на десятирічний термін експлуатації без права продажу, дарування і передачі іншій особі. Після закінчення зазначеного терміну інвалід може користуватися цим автомобілем до одержання нового. Згідно з п.6 цього Порядку фінансування витрат на придбання автомобілів та підготовку їх до експлуатації здійснюється відповідно за рахунок коштів, що передбачаються у Державному бюджеті України на ці цілі, а також Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Вказаний вище порядок втратив чинність відповідно до постанови КМ України № 999 від 19.07.2006 року «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», який діяв на час смерті [PERSON] Відповідно до п.16 цього Порядку після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС на підставі письмової довідки, форма якої затверджується Мінпраці. Довідка видається інваліду, законному представнику недієздатного інваліда, дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, в якому інвалід перебував на обліку, а інваліду внаслідок трудового каліцтва - управлінням виконавчої дирекції. Член сім'ї померлого інваліда, який є також інвалідом, має право повторно стати на облік, але не раніше закінчення строку експлуатації автомобіля, отриманого за життя інвалідом чи законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда. Iншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на спеціальні реєстраційні рахунки відділень Фонду соціального захисту інвалідів, відкриті в органах Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. Ступінь зношення автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції і становить 0,84 відсотка на місяць і 10 відсотків на рік. Під час розрахунку ступеня зношення автомобіля неповний місяць користування (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінпраці. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Вилучення автомобіля, отриманого інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда здійснюється відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду відповідно до подання головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Згідно з п.41 Порядку за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Автомобілями, отриманими головними управліннями як гуманітарна допомога, інваліди (за їх бажанням або за бажанням законних представників недієздатних інвалідів), діти-інваліди (за бажанням їх законних представників), які перебувають на обліку, забезпечуються безоплатно в порядку черговості. Автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку. Після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. У Висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року, висловлено правову позицію стосовно того, що питання про вилучення після смерті інваліда автомобіля, отриманого ним як гуманітарна допомога, повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, що були чинними на час смерті інваліда. Таким чином позов прокурора про повернення автомобіля який був наданий [PERSON] як гуманітарна допомога є обґрунтованим, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин , а саме: на день смерті [PERSON], вищенаведеними правовими нормами передбачено обов'язок спадкоємців чи інших осіб у володінні яких перебував вказаний автомобіль повернути його відповідному управлінню праці та соціального захисту населення. Тобто, відповідач [PERSON] дійсно користується автомобілем «Wolkswagen Sharan» без належних правових підстав, а умовами законодавства, яке застосовується до спірних правовідносин, не передбачено підстав для передачі цього автомобіля відповідачу, який навіть не є членом сім'ї [PERSON] Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За ст. 1213 цього Кодексу, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Щодо посилань відповідача на те, що Департамент соціального захисту населення тривалий час не звертався по питанню витребування автомобіля, то ці обставини також не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, прокурор дізнався про той факт, що спірний автомобіль перебуває у відповідача, тільки під час проведення перевірки в квітні 2014 року, з позовом до суду звернувся 03.07.2014 року. Проаналізувавши всі надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про вилучення автомобіля, який перебуває у користуванні відповідача, та передачі його Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації. На підставі ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved