Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вини відповідача, яка проживає в квартирі за [ADDRESS] затоплено приміщення під офіс, що знаходиться по [ADDRESS], яке орендує позивач. Причиною затоплення було протікання гарячої води з квартири [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження квартири комісії житлово - комунального підприємства № 3 від 21.03.2016 року. Внаслідок затоплення вищезазначеної квартири, позивачу завдано майнову шкоду на суму 790,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь суму в розмірі - 790,00 грн. за завдану майнову шкоду, суму в розмірі - 5000,00 грн. за завдану моральну шкоду та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задоволити. Крім того, просила суд стягнути з відповідача в користь позивача понесені останньою витрати на правову допомогу адвоката. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, суду пояснили, що позивач не довів та не підтвердив доказами ту обставину, що з вини відповідача останньому завдана майнова та моральна шкода внаслідок затоплення квартири. Просили суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно договору оренди нерухомого майна від 17.03.2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], термін дії якого продовжено додатковою угодою № 2 від 16.03.2016 року, остання орендує приміщення під офіс для здійснення нотаріальної діяльності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 5). З договору дарування від 20.09.2016 року, вбачається, що нежитлове приміщення - офіс /літер А-3/, що за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.20). Квартира за [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Луцькою міською радою 07.03.2007 року за № 765. Відповідно до п.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. В судовому засіданні встановлено, що 17.03.2016 року відбулось затоплення нежитлового приміщення - офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Причиною залиття, аварії було можливе залиття з квартири [ADDRESS], власником якої являється відповідач, обстеження даної квартири проводилось 21.03.2016 року, оскільки [PERSON] була відсутня та на телефонні дзвінки не відповідала, що підтверджується актом обстеження квартири комісії житлово - комунального підприємства № 3 від 21.03.2016 року (а.с. 7), довідкою від 29.03.2016 року (а.с. 8), показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], приєднаними до матеріалів справи планом поверхів будівлі за даною адресою та що не спростував відповідач та її представник в судовому засіданні. Як вбачається з акту виконаних робіт № 1 від 28.03.2016 року вартість будівельних робіт та витрат у зв'язку з затопленням нежитлового приміщення - офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить - 790,00 грн. (а.с. 9). Із змісту ст. 1192 ЦК України вбачається, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідач та її представник в судовому засіданні не спростували вищезазначені висновки щодо розміру заподіяних збитків позивачу внаслідок затоплення приміщення офісу, а тому в суду сумнівів щодо їх достовірності не виникає. Отже, враховуючи відповідну реальну вартість на момент розгляду справи виконання робіт, а також ту обставину, що шкода заподіяна позивачу сталась з вини відповідача та враховуючи докази по справі, суд знаходить позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підставними. Тому, суд приходить до висновку що з [PERSON] слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 790,00 грн. за завдану майнову шкоду. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивач не довів та не підтвердив жодними доказами ту обставину, що йому завдана моральна шкода. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України, ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. Як розяснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано суду документального підтвердження витрат на правову допомогу, зокрема розрахунку та акту виконаних робіт суду. Таким чином, у зв'язку з недоведеністю позивачем розміру понесених ним витрат на правову допомогу у задоволенні вимог про стягнення з відповідача таких витрат слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених судових вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, вимога позивача про стягнення з відповідача в її користь в порядку ст. 88 ЦПК України понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі - 551 грн. 20 коп. підлягає до задоволення.

Outcome: partial