Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, який вподальшому уточнив та просить: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Саратського районного суду Одеської області №513/1237/14-ц від 11 вересня 2014 року та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 1350 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. На теперішній час спільно не проживають, шлюб між ними розірвано у червні 2015 року. Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 вересня 2014 року по справі № 513/1237/14-ц з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у сумі 500 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Наразі [PERSON] самостійно виховує спільного з відповідачем сина [PERSON], проживає разом з дитиною в будинку №42 по вулиці Перемоги села Ярославка Саратського району Одеської області. Вищезгадане судове рішення [PERSON] звернула до виконання у вересні 2014 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у відповідача існує заборгованість з їх сплати, яка станом на вересень 2018 року становить 3296 гривень 16 копійок. З вказаного розрахунку також вбачається, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно, упродовж 4-річного періоду виконання судового рішення [PERSON] здійснив лише чотири платежі. Між тим, дитина росте, її потреби постійно збільшуються. [PERSON] відвідує КЗ «Ярославський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок), позивачка сплачує за харчування у дитячому садочку; часто хворіє, пропускає садочок, перебуває на обліку як дитина яка часто хворіє. Також коли дитина хворіє, позивачка змушена залишатись з нею вдома і нести витрати на лікування, її доходи в цей період є мінімальними. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере. Для купівлі одягу, взуття, дошкільного приладдя відповідач коштів не надає. Такі витрати позивачка несе самостійно. Перед початком навчального періоду у дитячому садочку вона придбала дитині шкільні приладдя. Крім цього дитина розвивається, їй цікаво читати нові книги, поїхати на екскурсію з однолітками чи то в зоопарк, чи в розважальний центр. Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоча дитина потребує і духовного розвитку, та завданням батьків є забезпечити розвиток талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. При наявності гострих потреб у коштах на дитину [PERSON] періодично зверталась до відповідача, окрім приниження з його боку позивачка порозуміння не отримувала. Прохання розподілити витрати, пов'язані з навчанням дитини відповідач ігнорує, так само як і витрати на оздоровлення сина. Матеріальне становище позивачки також погіршилося у звязку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом та підтверджується даними державного статистичного спостереження. У зв'язку з вищенаведеним, є очевидним, що витрати необхідні для виховання та проживання дитини збільшились. Збільшився також і прожитковий мінімум для дитини шестирічного віку зараз він становить 1492 гривні відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік». Тобто розмір встановлених судовим рішенням аліментів у тричі менший від законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, з урахуванням наведеного, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує уточнені позовні вимоги позивачки та просить розглянути справу за його відсутністю (а.с.34). В судове засідання позивачка не зявилась. Надала суду клопотання, в якому \~ зазначила, що підтримує уточнені позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю (а.с. 32). Відповідач\~в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що визнає уточнені позовні вимоги позивачки та просить розглянути справу за його відсутністю (а.с.33). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що: 06 грудня 2013 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №378428, виданим 08 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.6). Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 11 вересня 2014 року №513/1237/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON],\~ [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 26 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 06 грудня 2031\~ року (а.с.7). З довідки виконавчого комітету Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області №814/02-17 від 11 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] мешкає в будинку №42 по вулиці Перемоги села Ярославка Саратського району Одеської області разом із сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні (а.с.9). З розрахунку заборгованості по аліментам від 17 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] станом на 17 вересня 2018 року має заборгованість по аліментам за виконавчим листом №513/1237/14-ц виданим 30 вересня 2014 року Саратським районним судом Одеської області в розмірі 3296 гривень 16 копійок (а.с.8). З довідки КЗ «Ярославський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» №6 від 24 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] відвідує зазначений заклад з пропусками через хворобу та перебуває на обліку як такий, що часто хворіє, що підтверджується відповідними довідками (а.с.10, 11,12,13,14,15,16,17). З накладної №68 від 05 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] придбала дошкільні приладдя (а.с.18). Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд звертає увагу також на зміни в законодавстві України, що набрали чинності 09 липня 2017 року, та які мають на меті покращити захист права дітей на належне утримання (аліменти). З 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, що визначено\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року\~№ 2246-VIII. У відповідності до положень ст.ст.13,\~81,\~83 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно\~ст.82 ч.1 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно\~ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно\~ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному звязку у їх сукупності. Відповідач позовні вимоги визнав повністю і беззаперечно, і визнання ним позовних вимог не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому суд вважає за необхідне покласти їх в основу рішення суду. У зв'язку з чим, суд вважає, що є всі підстави для зміни розміру аліментів та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 06 грудня 2031 року. Також, суд вважає необхідним розяснити позивачці, що згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п.\~3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються\~позивачі у\~справах про\~стягнення аліментів. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом справи належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до\~ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом 10 жовтня 2018 року (а.с.1). Згідно п.п.2\~п.\~1\~ч.2\~ст.4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» станом\~на 10\~ жовтня\~2018\~року за\~подання до\~суду позовної\~заяви немайнового\~характеру фізичною\~особою справляється\~судовий збір\~в розмірі\~0.4\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 704 гривні 80 копійок. Крім того, згідно квитанції №8 від 21 вересня 2018 року за надання професійної правничої допомоги позивачка сплатила 1350 гривень (а.с.20). Тож, з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок та на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1350 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved