Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 8 квітня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав відповідачу у користування 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак останній порушує свої зобовязання за вказаним договором і станом на 7 січня 2019 року має заборгованість на загальну суму 12698-27 грн., у звязку з цим представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитом і судові витрати на користь банку, та у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку і винесення заочного рішення. [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась та про причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідач відповідно до укладеного договору №б/н від 8 квітня 2011 року отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поаеронення, що відповідає строку дії картки (а.с.9). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором свої зобов'язання належним чином не виконує. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З розрахунку заборгованості убачається, що станом на 7 січня 2019 року відповідач має заборгованість на загальному суму 12698-27 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом 2602-66 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 7914-74 грн., - заборгованість за пенею та комісією 1100 грн., - штраф (фіксована частина) 500 грн., - штраф (процентна складова) 580-87 грн. (а.с.7-8). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов представника АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити.

Outcome: approved