Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду в інтересах [PERSON] позовною заявою про зміну черговості отримання права на спадкування на підставі ст. 1259 ЦК України, та визнання права на спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] турбувалось про [PERSON] забезпечувала його матеріально, надавала допомогу в лікуванні та побутовому житті. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували з посиланням на те, що відповідач є спадкоємцем першої черги за законом, турбувався про батько у лікарні, здійснив поховання. [PERSON] не піклувалась про [PERSON] після досягнення повноліття. З 17.03.2009 року до [INFO] [PERSON] був опікуном [PERSON] Крім того, спадкодавець не знаходився у безпорадному стані. Представник першої Харківської державної нотаріальної контори у призначене судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, а також свідків, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON]. Позивач [PERSON] [INFO] є племінницею [PERSON]. Рішенням Виконавчого комітету Червонозаводського району м. Харкова 17.03.2009 року № 82 призначено опікуном над малолітньою племінницею [PERSON] - [PERSON]. Відповідно до довідки № 097021 від 24.12.2014 року до акта медико-соціальною експертною комісією [PERSON] з 16.12.2014 року є інвалідом другої групи загального захворювання та отримував пенсію. На протязі 2015 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у лікарнях м. Харкова. За рік до смерті [PERSON] став підтримувати стосунки зі своїм сином [PERSON] Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Стаття 1259 ЦК України передбачено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Допитана у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] був її опекуном. З весни 2014 року вони стали жити окремо, у зв'язку з неприємними відносинами з жінкою, яка мешкала з [PERSON] Він користувався її банківськими картками на які надходили їй гроші. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є однокласницею її сина. Під час навчання вона мешкала разом з [PERSON] за адресою, [ADDRESS]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила про те, що бачила [PERSON] за адресою [ADDRESS], [PERSON] не був у безпорадному стані, але хворів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він перебуває з 2014 року з відповідачем у цивільному шлюбі. Разом приходили до [PERSON] та допомогали останньому по господарству. До повноліття [PERSON] мешкала разом з [PERSON], а він орендував у неї її житловий будинок. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з 18 років [PERSON] мешкала окремо від [PERSON] Син покійного піклувався про нього під час знаходження останнього у лікарні та здійснив його поховання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] був опікуном [PERSON] , вони разом приїздили до нього. Під час знаходження у лікарні догляд здійснював його син, про що [PERSON] повідомляв йому по телефону. [PERSON] не був у безпорадному стані, він сам себе обслуговував та заробляв на життя, працював не офіційно водієм таксі та отримував пенсію. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що під час знаходження [PERSON] у лікарні до нього приходив його син [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у неї з [PERSON] були дружні стосунки, у неї зберігались ключі від його дому під час знаходження останнього у лікарні на протязі останнього року. Вона приїздила до нього до лікарні, купляла ліки та харчі. Під час знаходження у лікарні в домі ніхто не мешкав. [PERSON] після того, як стала повнолітньою особою стала мешкати за іншою адресою. Після переїзду більш пів року не спілкувались. Син [PERSON] приходив до лікарні. Гроші на поховання збирали з друзів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі (ст. 60 ЦПК України). Дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що до досягнення повноліття [PERSON] мешкала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Після того, як [PERSON] виповнилось 18 років, остання стала з весни 2014 року постійно мешкати у будинку [ADDRESS], який вона отримала в порядку спадкування та де була зареєстрована з 10.05.2012 року. Після переїзду, на протязі більш півроку [PERSON] не підтримувала стосунки з [PERSON], про що [PERSON] наголосила у судовому засіданні, у зв'язку з тим, що [PERSON] почав мешкати з жінкою, з якою вони не знайшли спільної мови. Позивачем не надано доказів того, що [PERSON], який помер [INFO] перебував у безпорадному за життя стані, тобто в такому стані, під час якого він був неспроможним забезпечувати свої потреби. Під час знаходження у лікарні про нього турбувався його син [PERSON], племінниця [PERSON], над якою він з 2009 року по [INFO] опікувався та [PERSON], отримував пенсію та неофіційно працював водієм таксі. Враховуючи вищенаведене, судом не встановлено правових підстав для зміни черговості спадкоємства, передбачених ст. 1259 ЦК України. Позивач не надала доказів на підтвердження обставин, що спадкодавець перебував в безпорадному стані протягом тривалого часу. Посилання позивача, як на підставу зміни черговості одержання права на спадкування, на те, що остання надавала матеріальну допомогу, суд не приймає до уваги, оскільки надання позивачем матеріальної допомоги є звична родинна прийнята у суспільстві допомога позивачки своєму рідному дядьку, враховуючи те, що він до повноліття був її опікуном та єдиним родичем. Крім того, суд теж не приймає до уваги посилання позивача на те, що її домоволодіння знаходиться у непридатному стані до проживання, оскільки це не є підставою для зміни черговості і одержання права на спадкування.

Outcome: dismissed