Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Представник ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.04.2018 року між сторонами було укладено договір надання фінансових послуг №180421-134055 на суму 2000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,000 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі позивача в електронній формі. Зазначає, що станом на 09.04.2021 року, внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань, у останнього виникла заборгованість у розмірі 47542,93 грн., яку позивач просить стягнути з нього, а також стягнути судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечив (а.с. 68). Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 71, 74). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних чи доказів у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином. За правилами ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов встановив наступне. Згідно договору №180421-134055 від 21.04.2018 року, укладеного між сторонами у режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті позивача, [PERSON] було надано кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 16 днів (до 06.05.2018 року), зі сплатою процентів у розмірі 40,00 грн. за кожен день користування кредитом (а.с. 14). Відповідно до відповіді ТОВ ФК «Вей Фор Пей» №127 від 16.04.2021 року, вищевказана сума була перерахована на картку відповідача (а.с. 15). Як убачається з розрахунків заборгованості за кредитним договором №180421-134055 від 21.04.2018 року, така складає 47542,93 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума кредиту; 42862,00 - проценти за користування кредитом; 617,97 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2062,96 грн. - 3% річних від простроченої суми (а.с. 33-60). Крім того відповідач сплатив 538 грн. заборгованості по відсоткам та 1000 грн. пені (а.с. 33). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст.ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу вищезазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. З розрахунків заборгованості за кредитним договором №180421-134055 від 21.01.2018 року, вбачається, що заборгованість за відсотками складає 42862,00 грн., період нарахування з 21.04.2018 року по 09.04.2021 року. Згідно умов договору такі повинні нараховуватись за період 21.04.2018 року по 06.05.2018 року. Таким чином зазначена сума є безпідставною. Враховуючи зазначене, заборгованість за відсотками повинна становити 640 грн., а так як відповідачем сплачено 538 грн., така складає 102 грн. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати за період стягнення з 21.04.2018 року по 09.04.2021 року становлять 617,97 грн. Сума 3% річних з суми боргу 2102 грн. становить 184,69. за період з 06.05.2018 року по 09.04.2021 року (1069 днів): 2102 грн.х3%:365:100х1069 =184,69 грн. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2062,96 грн. є безпідставними. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 617,97 грн., та 3% річних в сумі 184,69 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов належить до часткового задоволення. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог, а саме, що позовні вимоги заявлено з ціною 47542,93 грн. та задоволено на суму 2904,66 грн, тобто на 6,1%. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 138,47 грн. (2270х6,1:100).

Outcome: partial