Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу завданої шкоди в розмірі 6170,33 грн. Позовні вимоги у позовній заяві обґрунтовано тим, що за договором №10048/4007/0000017 добровільного комплексного страхування на транспорті приватне акціонерне товариство приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» виплатило потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 6170,33 грн. за пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 05 січня 2010 року за участю автомобіля під керуванням [PERSON] та з вини відповідача. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» має право на стягнення з [PERSON] зазначеної суми відшкодування в порядку регресу. Відповідач у судовому засіданні, діючи через сурдоперекладача, проти задоволення позову не заперечив, однак просив розстрочити сплату стягнених коштів, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, за змістом якої заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника позивача та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вина у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнається відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та позицій, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають цивільні правовідносини, а також, враховуючи визнання відповідачем прозову, суд вважає за можливе застосування положень ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог. Задоволення позовних вимог полягає у стягненні з відповідача на користь позивача виплаченої страховиком потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді з вини відповідача особі в розмірі 6170,33 грн., як майнової шкоди в порядку регресу.

Outcome: approved