Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № F51.178.71265 від 22.01.2013 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач отримав кредит в розмірі 15263,00 грн., та інше, зі сплатою 18,50% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів, але відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, заборгованість - не повернув, відсотки за користування кредитом - не сплатив, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути вищевказану заборгованість з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши заяву про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та його поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи 22.01.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №F51.178.71265 від 22.01.2013 року. Згідно кредитного договору Відповідач отримав кредит в розмірі 15263,00 грн., та інше, зі сплатою 18,50% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Факт видачі кредитних коштів підтверджується платіжним документом. В цілому сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 17.03.2014 року становить 19484,62 грн., з яких: Основний борг - 11194,75 грн.; Прострочений борг -2101,76 грн.; Прострочені проценти - 3950,39 грн.; Строкові проценти - 149,24 грн.; Нарахована плата за обслуговування кредиту - 291,17 грн.; Пеня за несвоєчасне погашення платежів - 1797,31 грн.; За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк . Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається із змісту позовної заяви та інших матеріалів на теперішній час, зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідачем не виконуються, кредит за встановленим графіком повернення кредиту - не повертається, проценти за користування кредитом та плата за обслуговування кредитного рахунку - не сплачуються. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Судом встановлено, що невиконання відповідачем умов договору є істотним порушенням кредитного договору. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення суми кредиту, а також сплати процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір. Таке право також передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, яка застосовується до правовідносин за кредитним договором. Позивачем по справі були понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 243 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved