Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Представник Служби у справах дітей як представник органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], 3-я особа: Святошинський районний у м. Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] року народилась донька [PERSON]. Пологи у матері проходили вдома в стані алкогольного сп'яніння. 28.01.2016 року до НДСЛ «Охмадит» МОЗ України з пологового будинку № 4 м. Києва поступила ново роджена дитини, [PERSON]. Зазначили, що відповідно до інформації медичного закладу мати не приймала участі у житті і лікуванні дитини, не відвідувала її, не цікавилась станом здоров'я, не оформляла свідоцтво про народження дитини. Працівниками ССД Святошинської РДА в м. Києві було здійснено перевірку умов проживання за місцем проживання матері де було встановлено, що умов для проживання [PERSON] не створені, в зв'язку з чим було прийнято рішення про переведення малолітньої [PERSON] з лікарні до відділення для тимчасового перебування дітей з невизначеним правовим статусом Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, де дитина перебуває на сьогоднішній день. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачів на користь того закладу (або фізичної особи), на утриманні якого будуть перебувати діти, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку для утримання малолітньої [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] проте заперечував проти стягнення з нього аліментів. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, [PERSON], з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, взявши до уваги висновок Святошинської РДА в м. Києві, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, зважаючи на наступне. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В ході судового розгляду встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 26.02.2016 року 14.03.2016 року та 04.04.2016 року (а.с. 5-7), в будинку [ADDRESS] не створені належні умови для проживання та навчання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Також, в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в позовній заяві, зокрема наступними документами: листом від 25.02.2016 року Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» МОЗ України. Окрім того, з висновку органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.05.2016 року за № 107-2774/40, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] цілком самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків, доньку не утримують, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не створюють належних умов для проживання та розвитку дитини, не цікавиться її здоров'ям, нехтує її потребами, тобто ухиляється від вихання дитини та свідомо нехтує своїми обов'язками. Крім того, з вказано висновку вбачається, що на даний час малолітня [PERSON] з лікарні була переведена до відділення для тимчасового перебування дітей з невизначеним правовим статусом Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, де дитина перебуває на сьогоднішній день. Також, вказаним висновком повністю підтвердились обставини, викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, на підставі наданих документів на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської РДА в м. Києві від 27.04.2016 року було прийнято рішення, що в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Отже, задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги, суд виходив з наступного. Виходячи з роз'яснень пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вищезазначеної Постанови передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Виходячи зі змісту п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В ході судового розгляду, на підставі повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, достовірно встановлено, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, ігнорують інтереси дітей та їх потреби, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння несуть загрозу здоров'ю дітей, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дітьми, зокрема в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Вищезазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінив як ухилення від виховання доньки та свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про наявність законних підстав та необхідність позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд дійшов до наступного. Виходячи зі змісту ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платник або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в ході судового розгляду, [PERSON] на даний час знаходиться у відділенні для тимчасового перебування дітей з невизначеним правовим статусом Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, в той час як відповідачі взагалі не спілкується з донькою, ігноруючи її інтереси та життєво необхідні потреби, не приймаючи участі у її вихованні та не надають матеріальної допомоги на її утримання, а тому, з урахуванням необхідності утримувати дитину, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON], в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved