Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Прокурор Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства у Чернігівській області, звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про припинення права постійного користування земельною ділянкою. Заявлені вимоги щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 6 га., що надана [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі державного акту, серії [NUMBER] від 28.12.2001 року, на право постійного користування земельною ділянкою прокурор Новгород-Сіверського району Чернігівської області мотивує порушенням інтересів держави, та зазначає, що в разі не припинення права постійного користування [PERSON] землею, шо надавалася останньому для ведення фермерського господарства (фермерське господарство вказаною особою створене не було), тягне за собою ненадходження плати за землю до бюджету та може спричинити її тривале невикористання за цільовим призначенням і погіршення корисних властивостей земельної ділянки. У судовом у засіданні прокурор Слозка А.Ф., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але попередньо надав письмову заяву у якій останній повідомив про неможливість явки до судового засідання, розгляд справи просив провести без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі при цьому просив зменшити розмір судових витрат оскільки на даний час ніде не працює за станом здоров'я і перебуває у складному матеріальному становищі. Представник головного управління Держземагенства у Чернігівській області Гаркавий В.І., висловився про необхідність задоволення заявлених вимог, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з порушення [PERSON] вимог ЗК України. Представник третьої особи відділу реєстраційної служби Новгород-Сіверського району Прокопенко Л.І., у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши думку прокурора, представника головного управління Держземагенства у Чернігівській області Гаркавого В.І., представника третьої особи відділу реєстраційної служби Новгород-Сіверського району Прокопенко Л.І., та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки: судом встановлено, що рішенням від 28.08.2001 року 17 сесії 23 скликання Новгород-Сіверської районної ради Чернігівської області [PERSON], із земель запасу Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, біля с.Козилівка для створення та ведення селянського (фермерського) господарства у постійне користування передано земельну ділянку площею 6 га.. На підставі даного рішення [PERSON] 28.12.2001 року видано державний акт, серія [NUMBER], на право постійного користування земельною ділянкою. При цьому, відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, земельну ділянку відповідачу було надано саме для організації та ведення фермерського господарства, а не для будь-яких інших цілей. Згідно ч.1 ст.9 вказаного Закону, після одержання державного акту на право постійного користування землею, селянське (фермерське) господарство підлягало державній реєстрації у раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку, у 30-денний термін. Усупереч зазначеної норми, відповідачем фермерське господарство не зареєстроване, що підтверджується інформацією Новгород-Сіверської районної ради Чернігівської області №01-03/507 від 16.12.2014 року. Дана земельна ділянка не обробляється тривалий час та заростає деревами, що свідчить про її використання не за цільовим призначенням (вказане підтверджується і особистими поясненнями відповідача). Плата за землю або орендна плата за використання земельної ділянки площею 6 га. [PERSON] не сплачується - що є однією з визначених ст.141 Земельного кодексу України підстав для припинення права постійного користування землею. Відповідно до ч.2 ст.158 Земельного кодексу України, виключно судами вирішуються земельні спори з приводу володіння і користування земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У поданій відповідачем заяві про розгляд справи без його участі міститься клопотання про зменшення розміру судового збору, який підлягає стягненню з нього у дохід держави. Дане клопотання відповідач мотивує скрутним матеріальним становищем. Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті, тобто з урахуванням майнового стану сторони. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача у дохід держави необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви, розмір якого, з урахуванням майнового стану відповідача, необхідно зменшити з 977 грн. 74 коп. до 250 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved