Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що матері позивачки [PERSON] - [PERSON], котра померла [INFO] належало будинковолодіння по [ADDRESS]. Вказує, що за життя [PERSON] склала заповіт, заповівши все належне майно, в тому числі і спірне будинковолодіння саме позивачці [PERSON] Зазначає, що після смерті [PERSON] позивачка спадщину прийняла, так як фактично вступила в управління спадковим майном (у відповідності до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року), однак оформити право власності на будинковолодіння на своє ім'я в позасудовому порядку не має можливості, оскільки на таке відсутні правовстановлюючі документи. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], котра померла [INFO]. Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак продав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги своєї довірительки [PERSON] підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С. в судове засідання не з'явилася, а надіслала копію спадкової справи за №367/2017, заведеної після смерті [PERSON], котра померла [INFO]. Просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] Спадкове майно становить будинковолодіння за по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом вказаної спадщини. Спадкоємців, яким би належало право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до вимог ст.548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У ст.549 цього Кодексу зазначається, що спадкоємець прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Слід зазначити, що після смерті матері [PERSON], позивачка [PERSON] доглядала за спірним будинковолодінням, проводила в такому поточні ремонти та обробляла земельну ділянку. У відповідності до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року суд розцінює такі дії позивачки [PERSON] як вступ у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто приходить до висновку, що позивачка вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини. Разом з тим, позивачка [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, зокрема оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке спадкодавцем [PERSON] за життя належним чином не оформлено право власності. Вказані обставини підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON]; копією заповіту спадкодавця [PERSON], копією спадкової справи №367/2017, заведеної внаслідок смерті [PERSON]; довідками виданими Мостиською міською радою Львівської області; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS], копією свідоцтва про народження та копією паспорта позивачки [PERSON], довідкою КП «Мостиське РБТІ» про вартість будинковолодіння. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] Наявними у справі доказами установлено, що остання є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], у відповідності до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті останньої, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння.

Outcome: approved