Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 травня 2012 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №R53100260619В (далі - кредитний договір) відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 50000 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 32 відсотків річних. За таких обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом на загальну суму 142090 гривень 66 копійок, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1420 гривень 91 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, у зв'язку з чим судом 25 червня 2015 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. 21 травня 2012 року сторони уклали кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом надання грошових коштів в сумі 50000 гривень (а.с.7а-7г). З п.п. 3.3., 3.4., 3.5. кредитного договору вбачається, що позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтетними платежами), 28 числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.10. кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Згідно п. 7.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 відсотків від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим має заборгованість перед позивачем на суму 142090 гривень 66 копійки, яка складається з заборгованості по: заборгованості по кредиту - 29631 гривня 21 копійок; прострочена заборгованість за кредитом - 20368 гривень 79 копійок; відсоткам - 171 гривень 73 копійка; простроченої заборгованості за відсотками - 14622 гривень 71 копійок; простроченої заборгованості за відсотками понад 31 день - 10208 гривень 40 копійок; пеня - 67087 гривень, 82 копійки. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. З ч.1 ст.509 ЦК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. З вимог ч.1 ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved