Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Представник позивача, посилаючись на те, що: -від шлюбу з відповідачем, який було розірвано 27 квітня 2015 року, у них є дві неповнолітні доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні; -позивач має намір разом із дітьми на період літніх канікул тимчасово виїжджати за кордон для відпочинку та оздоровлення, але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітніх дітей за кордон, звернулася до суду з позовом та просить: дозволити Хустському районному відділу Головного управління державної міграційної служби у Закарпатській області виготовлення паспортів для виїзду за кордон [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без згоди батька - [PERSON]; дозволити виїзд за кордон [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON]. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву /а.с.29-30/, згідно якої заявлений позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином - шляхом вручення йому особисто судової повістки /а.с.27/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Представник 3-ої особи - Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом вручення 3-й особі особисто судової повістки /а.с.28/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від представника 3-ої особи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 04.02.2016 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи - сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 2грудня [INFO], які проживають з позивачем, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей /а.с.5-6/ та рішенням Хустського районного суду від 16квітня 2015 року /а.с.31-32/. Позивач має намір разом із дітьми на період літніх канікул тимчасово виїжджати за кордон для відпочинку та оздоровлення, але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітніх доньок за кордон, і отримати таку згоду позивач не може. Для виготовлення проїзних документів необхідна нотаріально засвідчена заява або письмова згода батька дітей на виїзд за кордон. Отримати таку згоду у добровільному порядку від відповідача неможливо, оскільки останній в судове засідання на розгляд справи не зявився. Тому позивач просила суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітніх дітей разом з нею, без згоди їх батька. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивача щодо виїзду її з неповнолітніми дітьми на відпочинок та оздоровлення за кордон. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України, вїзду в Україну громадян України», Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. У відповідності до ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. У відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України: фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, вїзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітніх дітей сторін, забезпечення умов їх виховання, утримання та нормального розвитку в умовах сімї, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved