Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Представник позивача та третьої особи [PERSON] адвокат Суха А.В. позов підтримала повністю та пояснила, що відповідач [PERSON] незаконно зареєстрував право володіння на спірну земельну ділянку, оскільки вона йому не надавалася для ведення фермерського господарства після 2004 року. Навпаки, Кельменецька селищна рада в 2004 році припинила право постійного користування фермерського господарства «Маяк», головою якого був відповідач [PERSON] , на земельні ділянки, надані [PERSON] для ведення фермерського господарства, через регулярну несплату даним господарством податку за дану землю. Саме фермерське господарство «Маяк» припинене в 2007 році. Проте, в подальшому відповідач [PERSON] в 2017 році протиправно виготовив технічну документацію на спірну земельну ділянку на підставі Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, як належала фермерському господарству «Маяк» на праві користування до 2004 року, яка не надавалася [PERSON] , повторно Кельменецькою селищною радою, як власником спірної земельної ділянки. Тобто право користування відповідача [PERSON] та фермерського господарства «Маяк» на земельні ділянки, які були надані [PERSON] в 1992 році було припинено. При виготовленні даної технічної документації була допущена помилка і дана документація виготовлена на земельну ділянку, яка перебуває в користування третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.05.2013 року та рішенням державного кадастрового реєстратора від 07.05.2018 року, з якого вбачається, що земельна ділянка [PERSON] на 100 % перетинається із спірною земельною ділянкою. Отже, відповідач [PERSON] протиправно виготовив технічну документацію на земельну ділянку, належну [PERSON] та протиправно зареєстрував за собою право постійного користування даною ділянкою. Після цього він створив фермерське господарство «Линюк» та використовує спірну земельну ділянку на даний час протиправно та безпідставно, так як право користування на належні [PERSON] земельні ділянки, які були йому надані в 1992 році було припинено в 2004 році відповідно до чинного законодавства, що підтверджується також рішенням суду, яке набрало законної сили - постановою Чернівецького апеляційного суду. Представник позивача [PERSON] пояснив, що, він є головою Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області. Відповідач [PERSON] та фермерське господарство «Маяк» до 2004 року та після 2004 року не сплачували відповідні податки за земельні ділянки. В 2004 році право користування земельними ділянками, якими користувалося фермерське господарство «Маяк» було припинено рішенням Кельменецької селищної ради через несплату податків за земельні ділянки. В 2017 році відповідач [PERSON] незаконно оформив право постійного користування спірною земельною ділянкою, яка йому не надавалася в установленому законом порядку та межі якої не погоджувалися Кельменецькою селищною радою. Представник відповідача Іванічек О.І. пояснив, що позов не визнає повністю виходячи з такого. В 2017 року відповідач [PERSON] зареєстрував право постійного користування на спірну земельну ділянку на підставі Державного акта на право довічного користування даною земельною ділянкою від 1992 року. Дана земельне ділянка не захоплювалася фермерським господарством «Линюк». Земельна ділянка була надана [PERSON] в 1992 році як фізичній особі, що підтверджується Державним актом на право постійного користування, наявним в матеріалах справи. Земельна ділянка, якщо і припустити, що була вилучена законно, вилучалася у фермерського господарства «Маяк», а не у фізичної особи [PERSON] . Крім того, рішення про вилучення земельної ділянки незаконне, тому що відповідно до ст.149 Земельного кодексу України таке вилучення мало бути проведено в судовому порядку, якщо б [PERSON] пропонували повернути дану земельну ділянку і він відмовився. Але така процедура не була дотримана позивачем. Доказів того, що [PERSON] зареєстрував право постійного користування на земельну ділянку [PERSON] в матеріалах справи немає, а висновок експерта, наявний в матеріалах справи є неналежним доказом, так як в ньому допущено експертом ряд помилок. Крім того, [PERSON] надавалася земельна ділянка площею 4,08 га, тоді як [PERSON] надано земельну ділянкою в розмірі 5 га, що також підтверджує безпідставність твердження про реєстрацію [PERSON] права користування на земельну ділянку [PERSON] . На даний час спірна земельна ділянка використовується фермерським господарством «Линюк» і дане господарство сплачує податки за дану земельну ділянку. Також безпідставні твердження представників позивача, що позивач не погоджував межі спірної земельної ділянки, оскільки таке непогодження не є підставою для відмови у виготовленні технічної документації із землеустрою. Також позивач фактично заявив одночасно віндикаційний і негаторний позов, що є взаємовиключними вимогами. Тому, якщо це є віндикаційний позов, то він, як представник відповідача, заявляє про застосування строків позовної давності. Відповідач [PERSON] жодним чином не порушує право власності позивача, позивачем не доведено, що технічна документація на спірну земельну ділянку не відповідає вимогам законодавства. Сторони заявляли клопотання про призначення в даній справі земельно - технічних експертиз, проте ухвалою суду від 16.04.2021 року в задоволенні даних клопотань було відмовлено. Відповідно до ст.7-1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» правонаступником Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області, як третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в даній справі є Дністровська районна державна адміністрація Чернівецької області, проте державні реєстратори на даний час не є посадовими особами Дністровської районної державної адміністрації Чернівецької області, а працюють в структурі Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, тому на момент завершення розгляду справи підстави для залучення Дністровської районної державної адміністрації Чернівецької області як правонаступника Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області відсутні, так як рішення в даній справі жодним чином не впливає на права чи обов*язки Дністровської районної державної адміністрації в Чернівецькій області. Позов заявлений з тих підстав, що відповідач [PERSON] протиправно захопив спірну земельну ділянку, яка належить на праві власності позивачу - Кельменецькій селищній раді Дністровського району Чернівецької області та перебуває в користуванні третьої особи [PERSON] , зареєстрував право постійного користування такою земельною ділянкою і, відповідно, безпідставно користується спірною земельною ділянкою. Судом також встановлено, що Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7322055100:01:002:0211 (далі - спірна земельна ділянка), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об*єктів нерухомого майна №109559498 від 29.12.2017 року, а також дана обставина визнається сторонами та іншими учасниками справи. Згідно рішення 8 сесії 21 скликання Кельменецької районної ради народних депутатів від 20.03.1992 року затверджено матеріали відведення земельних ділянок для створення (фермерських) господарств ряду громадян, в тому числі [PERSON] , та [PERSON] на площі 5 га за рахунок земель запасу Кельменецької селищної ради народних депутатів. Дозволено Чернівецькому філіалу інституту УКРНДІземпроект розробити проекти організації використання земель, встановити в натурі межі землеволодінь та виготовлення державних актів на довічне володіння землею, що стверджується копією рішення 8 сесії 21 скликання Кельменецької районної ради народних депутатів від 20.03.1992 року. На момент прийняття даного рішення Кельменецької районної ради народних депутатів діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 року №561-ХІІ в редакції, якою не було передбачено надання громадянам України землі у довічне успадковуване володіння. Згідно рішення 8 сесії 21 скликання від 25.03.1993 року Кельмеенцької селищної ради народних депутатів Кельменецького району Черівецької області затверджено матеріали відведення земельних ділянок в урочищі «Скоропада» для створення селянських (фермерських) господарств ряду громадян в тому числі [PERSON] площею 4,08 га та [PERSON] площею 5 га із земель запасу селищної Ради народних депутатів та дозволено Чернівецькому філіалу інституту інституту землеустрою встановити в натурі межі землекористування і виготовити акт на право постійного користування землею, що стверджується копією рішення 8 сесії 21 скликання від 25.03.1993 року Кельменцької селищної ради народних депутатів Кельменецького району Черівецької області. На момент прийняття даного рішення діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 року №561-ХІІ в редакції, якою не було передбачено надання громадянам України землі у довічне успадковуване володіння. Відповідно до ст.7 Земельного кодексу України, в редакції, яка діяла на момент прийняття вказаних вище рішень та на момент видачі вказаного вище державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085 від 28.04.1992 року, користування землею могло бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надавалася Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. На підстві вказаних вище рішень відповідачу [PERSON] було видано тимчасовий державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085 від 28.04.1992 року, тобто відповідачу [PERSON] було надано в постійне користування земельну ділянку площею, 5 га для ведення селянського ( фермерського ) господарства. Таким чином, суд вважає, що відповідачу [PERSON] була надана вказана вище земельна ділянка у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, а не у довічне успадковуване володіння, оскільки на момент прийняття рішення Ради народних депутатів в 1993 році та видачі державного акта серії Б № 000085 від 28.04.1992 року законодавством не була передбачена можливість надання земельних ділянок у довічне успадковуване володіння землею. Після отримання у постійне користування вказаної вище земельної ділянки площею 5 га, відповідач [PERSON] створив фермерське господарство «Маяк», що визнається сторонами та підтверджується загальнодоступними даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, тому постійним користувачем даної земельної ділянки стало вказане вище фермерське господарство «Маяк» і право користування земельною ділянкою, на яку відповідачу [PERSON] було видано тимчасовий державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085 від 28.04.1992 року, для ведення селянського ( фермерського ) господарства, перейшло до створеного відповідачем [PERSON] фермерського господарства «Маяк». Даний висновок суду узгоджується з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року по справі №179/1043/16 -ц ( реєстровий номер 90458957). Згідно рішення 25 сесії 4 скликання від 30.12.2004 року Кельменецької селищної ради на підставі ст.141 Земельного кодексу України, на підставі інформації державної податково інспекції в Кельменецькому районі від 28.12.20004 року №7297 (а.с. 26) припинено право постійного користування земельною ділянкою фермерського господарства «Маяк» (голова [PERSON]) на площі 5 га в урочищі «Половинське» та 5 га в урочищі «Скоропада», а також дана обставина встановлена постановою Чернівецького апеляційного суду від 10.09.2019 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним державного акта ( справа № 717/1475/18). Також апеляційи суд в даній справі встановив, що право [PERSON] на земельну ділянку, набуту на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085, виданого Кельменецькою райнною радою народних депутатів Чернівецької області 28 квітня 1992 року, припинилося на підставі рішення 25 сесії 4 скликання від 30.12.2004 року Кельменецької селищної радиКельменецького району Чернівецької області. В звязку з цим суд відхиляє доводи представника відповідача Іванічека О.І. , що земельна ділянка не вилучена у відповідача, як фізичної особи, даним рішенням селищної ради, а також дане рішення не відповідає вимогам ст. 149 Земельного кодексу України, оскільки даним рішенням було припинено право користування фермерського господарства «Маяк» на земельну ділянку, набуту на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085, виданого Кельменецькою райнною радою народних депутатів Чернівецької області 28 квітня 1992 року, що відповідало вимогам чинної на той час редакції ст.141 Земельного кодексу України, пунктом д) якої визначалося, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Тому право користування вказаною вище земельною ділянкою як [PERSON] , так і фермерського господарства «Маяк» було припинено, хоча дана земельна не вилучалася власником у [PERSON] та фермерського господарства «Маяк» відповідно до ст.149 Земельного кодексу України. Суд відхиляє доводи представника відповідача Іванічека О.І. , що вказані вище рішення судів не мають преюдиційного значення, оскільки відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З вказаних вище рішень судів вбачається, що учасниками справи в них були позивач в даній справі - Кельменецька селищна рада Дністровського ( колишнього Кельменецького) району Чернівецької області, як третя особа, відповідач [PERSON] , як позивач та [PERSON] , як відповідач. Крім того, обставини в даних рішеннях суду встановлені щодо відповідача в даній справі [PERSON] та позивача в даній справі - Кельменецької селищної ради Дністровського (колишнього) Кельменецького району Чернівецької області. Також судом встановлено, що фермерське господарство «Маяк» було припинено 11.04.2007 року (а.с.65-66). Відповідно до ч.1, 4 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Представник відповідача Іванічек О.І. , не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували перехід всіх прав від припиненого фермерського господарства «Маяк» до іншої особи, зокрема до відповідача [PERSON] в частині права користування спірною земельною ділянкою, яка належала йому на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085, виданого Кельменецькою райнною радою народних депутатів Чернівецької області 28 квітня 1992 року, а також належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що спірна земельна ділянка на підставі вказаного вище державного акта належала відповідачу [PERSON] станом на 31.03.2017 року, тобто на момент прийняття оспорюваного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права користування на спірну земельну ділянку за [PERSON] . З врахуванням даних обставин, суд вважає, що з моменту створення фермерського господарства «Маяк» відповідач [PERSON] , як фізична особа, втратив право користування на земельну ділянку, набуту на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085, виданого Кельменецькою райнною радою народних депутатів Чернівецької області 28 квітня 1992 року, а фермерське господарство «Маяк» втратило право користування вказаною вище земельною ділянкою на підставі рішення 25 сесії 4 скликання від 30.12.2004 року Кельменецької селищної ради Кельменецького району Чернівецької області, а також у звязку з припиненням даного фермерського господарства як юридичної особи. Крім того, право користування [PERSON] та фермерського господарства «Маяк» на земельну ділянку, набуту на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085, виданого Кельменецькою райнною радою народних депутатів Чернівецької області 28 квітня 1992 року було припинено у встановленому законом порядку рішенням Кельменецької селищної ради Чернівецької області, як власником землі. Таким чином, суд вважає, що після втрати права користування земельною ділянкою відповідачем [PERSON] та феремерським господарством «Маяк», правомочність власника землі - користування земельною ділянкою - перейшла до позивача Кельменецької селищної ради Дністровського ( на той час Кельменецького) району Чернівецької області. В подальшому, 13.12.2016 року відповідач [PERSON] без будь якого рішення власника спірної земельної ділянки - Кельменецької селищної ради Дністровського ( на той час Кельменецького) району Чернівецької області безпідставно та протиправно виготовив відповідну технічну документацію із землеустрою на спірну земельну ділянку, що підтверджується даною документацією ( а.с.54-64), оскільки спірна земельна ділянка йому на той час не належала на праві користування та не надавалася у встановленому законом порядку для створення фермерського господарства чи для будь - яких інших цілей. На підставі вказаної вище технічної документації 1 березня 2017 року відділом у Кельменецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області було зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 7322055100:01:002:0211, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7302307162017 від 01.12.2017 року. Згідно даного витягу форма власності - комунальна, цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) господарства. 31 березня 2017 року державним реєстратором Кельменецької районної державної адміністрації Ротарем В.М. протправно було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індесний номер 34562748 від 31.03.2017 року та зареєстровано право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою площею 5 га, володілець [PERSON] , власник Кельменецька селищна рада на земельну ділянку кадастровий номер 7322055100:01:002:0211, на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серії Б № 000085 від 28.04.1992 року, що підтверджується інформацією з Державногореєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об*єктів нерухомого майна №109559498 від 29.12.2017 року . З даної інформації вбачається, що спірна земельна ділянка перебуває в комунальній власності територіальної громади селища Кельменці в особі Кельменецької селищної ради. В рішенні державного реєстратора Кельменецької районної державної адміністрації Ротаря В.М. відсутня вкзівка про реєстрацію права на спірну земельну ділянку для ведення фермерського госодарства, тому суд вважає, що відповідач [PERSON] в даному випадку діяв у власних інтересах, як фізична особа, так як жодного рішення відповідного органу про надання [PERSON] спірної земельної ділянки для ведення фермерського господарства не приймалося, через це суд вважає, що в даній частині позов підсудний Кельменецькому райнному суду Чернівецької області, тобто в частині вимог про визнання недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34562748 від 31.03.2017 року, винесене державним реєстратором Кельменецької РДА Ротарем Василем Миколайовичем про державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 19750397, на підставі Державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серія Б № 000085 виданий 28.04.1992 року Кельменецькою районною радою народних депутатів Кельменецького району Чернівецької області, вид іншого речового права: право довічного успадковуваного володіння землею, безстроково, володілець [PERSON] земельна ділянка площею 5 га з кадастровим № 7322055100:01:002:0211 для ведення особистого селянського (фермерського) господарства. Станом на момент прийняття вказаного вище оспорюваного рішення державного реєстратора був чинний Земельний кодекс України в редакції, якою не було передбачено надання громадянам України землі у довічне успадковуване володіння. В подальшому - 30.05.2017 року відповідач [PERSON] стоврив фермерське господарство «Линюк», що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції ( а.с.67-68). Дане господрство використовує спірну земельну ділянку кадастровий номер 7322055100:01:002:0211, що підтверджується довідкою Уповноваженої особи ГУ ДПС в Чернівецькій області від 07.04.2021 року № 3039/6/24-13-18-07 та податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи від 15.02.2021 року №9026791941 з додатком від 15.02.2021 року № 9026792052, з яких вбачається, що у фермерського господарства «Линюк», крівником якого є відповідач [PERSON] , в користуванні та обробітку перебуває земельна ділянка площею 5 га, кадастровий номер 7322055100:01:002:0211. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку площею 5 га, кадастровий номер 7322055100:01:002:0211 для ведення особистого селянського (фермерського) господарства, яка розташована в урочищі «Половинське» на території Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, у комунальну власність Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області не може бути задоволена, так як на момент розгляду даної справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не використовує спірну земельну ділянку, як фізична особа, а позивач не позбавлений права звернутися в порядку господарського судочинства з відповідним позовом про усунення перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою, якщо остання не буде звільнена добровільно та буде в подальшому використовуватися фермерським господарством «Линюк». Також, якщо третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] вважає, що спірна земельна ділянка належить йому на підставі державного акта на право постійного успадковуваноо волоідння землею сеоії Б № 000088, він також не позбавлений права звертатися до суду з відповідним позовом про захист своїх прав до користувача даної земельної ділянки. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ч.1, 4 ст.374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявність протиправної державної реєстрації права користування спірною земельною ділянкою за відповідачем [PERSON] створює перешкоди позивачу - Кельменецькій селищній раді Дністровського району Чернівецької області у здійсненні права користування даною земельною ділянкою позивачем, як власником даної земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст.154 Земельного кодексу України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження. Згідно ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області підлягає задоволенню частково і слід: визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34562748 від 31.03.2017 року, винесене державним реєстратором Кельменецької районної державної адміністрації Ротарем Василем Миколайовичем про державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 19750397, на підставі Державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серія Б № 000085, виданого 28.04.1992 року Кельменецькою районною радою народних депутатів Кельменецького району Чернівецької області, вид іншого речового права: право довічного успадкованого володіння землею, безстроково, володілець [PERSON] земельна ділянка площею 5 га з кадастровим № 7322055100:01:002:0211 для ведення особистого селянського (фермерського) господарства. Суд вважає, що в частині позовних вимог Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області до [PERSON] про зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку площею 5 га, кадастровий номер 7322055100:01:002:0211 для ведення особистого селянського (фермерського) господарства, яка розташована в урочищі «Половинське» на території Кельменецької селищної ради, у комунальну власність Кельменецької селищної ради Чернівецької області слід відмовити за безпідставністю, оскільки судом встановлено, що на даний час дана земельна ділянка перебуває у фактичному володінні та користуванні юридичної особи - фермерського господарства «Линюк», а не в користуванні фізичної особи - відповідача [PERSON] , тому позовні вимоги до [PERSON] про зобовязання повернути вказану вище земельну ділянку є безпідставними. Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. ст.141,152-155 Земельного кодексу України, ст.ст. 16,316,317,319,327,373,374,386,391,393,

Outcome: dismissed