Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Прокурор Бережанського району Тернопільської області звернувся в суд із позовом в інтересах держави в особі комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» до відповідача [PERSON] із вимогами постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача кошти, витрачені комунальною установою Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 6 373,60 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України судові витрати по справі стягнути з відповідача. В судовому засіданні прокурор позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Уточнив, що зазначені в позові кошти просить стягнути з відповідача на користь особи, в інтересах якої подано позов, а саме - в користь комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» - (далі - КУТОР «ТОДКЛ»). В обґрунтування заявлених вимог дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. В судове засіданні представник особи, в інтересах якої подано позов - КУТОР «ТОДКЛ» не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Подав в адресу суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги просить задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] уточнені прокурором позовні вимоги визнав в повному обсязі та згідний сплачувати кошти по мірі їх надходження. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Положеннями ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Згідно з ч.І ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до ч.З цієї статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Судом встановлено, що 24 жовтня 2011 року біля 04 год. водій [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог пунктів 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номерний знак [NUMBER], з чотирма пасажирами в салоні автомобіля, рухаючись автомобільною дорогою сполученням «Бережани-Поморяни» в напрямку від м. Бережани до с. Жуків Бережанського району на ділянці автодороги із небезпечним поворотом праворуч не був уважний, не стежив за дорожніми умовами та дорожньою обстановкою і, відповідно, не зреагував на їх зміну, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їхніх вимог), 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, які зобов'язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків, в результаті чого не забезпечив безпеку дорожнього руху і під час руху в с. Жуків Бережанського району, в порушення вимог пункту 11.2 ПДР України, не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, проігнорувавши дорожній знак 1.1 «небезпечний поворот праворуч», рухаючись прямолінійно, виїхав спочатку на смугу зустрічного руху, а в подальшому на узбіччя, де допустив перекидання керованого автомобіля «ВАЗ-2101» та подальше зіткнення із деревом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-2101» [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою м'яких тканин і рани лівої скроневої ділянки голови, вдавлений перелом луски лівої скроневої кістки, розрив твердої мозкової оболонки в ділянці перелому, забій речовини лівої скроневої частки головного мозку, забій м'яких тканин і синець правої лобно - тім'яної ділянки голови, численні садна обличчя, закритий перелом верхньої третини діафіза (тіла) лівої плечової кістки, поверхневої рани першого пальця лівої кисті та рани в ділянці правого променево - зап'ясткового суглобу, закритий перелом діафіза (тіла) правої великогомілкової кістки на межі її середньої та верхньої третин, рани на передній поверхні верхньої третини правої гомілки та лівого коліна, садна кінцівок, які згідно висновку експерта № 52 від 20.01.2012 належать за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння до тяжких тілесних ушкоджень. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 1.5, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка»), 2.9 (а), 11.2 ПДР України перебуває в прямому причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] За вчинення згаданих протиправних дій вироком Бережанського районного суду від 11 червня 2012 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України (далі - КК України). Також, як встановлено в судовому засіданні, від завданих потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, останній перебував на лікуванні в комунальній установі Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» з 24 жовтня 2011 року по 22 листопада 2011 року. Вартість лікування потерпілого [PERSON] в комунальній установі Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» становить 6 373,60 грн. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати комунальній установі Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в сумі 6373,60 грн. Зазначені судом факти в судовому засіданні учасниками судового процесу не оспорені та фактично визнані, а також є доведеними дослідженими та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами - вироком Бережанського районного суду від 11 червня 2012 року, інформацією Бережанської ЦРКЛ від 06 грудня 2011 року №1051 та від 20 травня 2014 року №561, інформацією комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» №111-02/02 від 16 травня 2014 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], висновком експерта №52 від 20.01.2012 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов прокурора Бережанського району в інтересах держави в особі КУТОР «ТОДКЛ» до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved