Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53113243438В, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 12\~500,00 гривень з сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 27,00 % річних. 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір про відступлення права вимоги № 071114нв, у відповідності до умов якого, ПАТ «ВТБ Банк» відступив позивачу право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Відповідач не виконувала умови погашення кредиту і у неї станом на 07.11.2014 року утворилася перед позивачем заборгованість у розмірі 7\~753,77 гривень, з них: 6\~438,76 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 1\~315,01 гривень заборгованість за відсотками; 0,00 гривень заборгованість за комісійною винагородою. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача на його користь вказані суми. У судове засідання представник позивача подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином за місцем їх реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у судовому засіданні встановлено, що 23.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53113243438В, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 12\~500,00 гривень з сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 27,00 % річних. Також, як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір про відступлення права вимоги № 071114нв, у відповідності до умов якого, ПАТ «ВТБ Банк» відступив позивачу право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Судом встановлено, що в порушення умов кредитних договорів, погашення частин кредитів та сплати процентів не відбувається, про що свідчить Розрахунок заборгованості за кредитним договором № R53113243438В від 23.04.2012 року. Таким чином, станом на 07.11.2014 року сума заборгованості [PERSON] складає 7\~753,77 гривень, з них: 6\~438,76 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 1\~315,01 гривень заборгованість за відсотками; 0,00 гривень заборгованість за комісійною винагородою. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки вимоги позивача ґрунтуються на договорі, укладеному у відповідності до норм ЦК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 243,60 гривень. Згідно ст.. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання. Враховуючи важке матеріальне становище та стан здоровя відповідача, суд вважає за необхідне розстрочити виконання даного рішення на один рік рівними щомісячними платежами. На підставі викладеного,

Outcome: approved