Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Прокурор Київського району м. Одеси звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради до [PERSON], треті особи Управління Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд визнати недійсним державний акт серії ЯД № 776055 на право власності на земельну ділянку площею 0,0716га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5110136900:23:027:0039, витребувати у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0716 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5110136900:23:027:0039 на користь територіальної громади м. Одеси, а також визначити порядок виконання рішення суду, вказавши, що воно є підставою для скасування Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0716 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5110136900:23:027:0039, та для внесення Управлінням Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області відповідних змін у Поземельну книгу. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.09.2007року по справі №2-2980/2007 за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0716 га, для обслуговування будівель та споруд культурно-оздоровчого центру дозвілля і сім'ї «[INFO]», розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5110136900:23:027:0039. На підставі зазначеного рішення суду [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0716 га, розташовану по [ADDRESS]. Вказаний державний акт зареєстровано в у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010750502234. Прокурор також вказує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2013року рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.09.2007року за апеляційною скаргою заступника прокурора Київського району м. Одеси - скасовано, а у задоволенні позову [PERSON] - відмовлено. Прокурор вважає, що оскільки на теперішній час рішення суду, яке стало підставою для відчуження спірної земельної ділянки у територіальної громади міста Одеси та видачі державного акту на право власності на вказану ділянку відповідачу [PERSON] скасоване, земельна ділянка площею 0,0716 га, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5110136900:23:027:0039, підлягає вилученню з незаконного володіння. Крім того, прокурор зазначає, що оскільки рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2013року встановлено, що право власності на зазначену земельну ділянку [PERSON] набуто неправомірно, спірна земельна ділянка підлягає вилученню з незаконного володіння за рішенням суду. У судове засідання 27.08.2014року з`явився прокурор прокуратури Київського району м. Одеси - Дегтяр А.Г., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні 27.08.2014року представник позивача - Одеської міської ради позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно -довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, однак у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача, за наявними в ній матеріалами. Треті особи - Управління Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у судове засідання 27.08.2014року не з'явились, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву не надали. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою прокурора та представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника Одеської міської ради, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2006 року визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння [ADDRESS] та виділено у користування земельну ділянку [PERSON] площею 716 кв.м, розташовану в [ADDRESS], межі якої проходять по осі 9 довжиною 25,10 м, по осі 10 довжиною 28,27 м, по осі Л довжиною 26,84, по осі И довжиною 27,00м. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2007 року позов [PERSON] до Одеської міської ради, Одеського міського управління земельних ресурсів, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам» Одеської регіональної філії «Про визнання права власності на земельну ділянку» - задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 716 кв.м, для обслуговування будівель та споруд культурно-оздоровчого центру дозвілля і сімї «[INFO]», що знаходяться на зазначеній земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS], межі якої проходять по осі 9 довжиною 25,10 м, по осі 10 довжиною 28,27 м, по осі Л довжиною 26,84 м, по осі И довжиною 27 м. 21 грудня 2007року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,716 га у межах згідно з планом, що розташована [ADDRESS], для обслуговування будівель та споруд культурно-оздоровчого центру дозвілля і сім'ї «[INFO]», акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010750502234, акт серії ЯД № 776055, виданий на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2007 року, справа № 2-2980/2007р. 26 червня 2012 року рішенням апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Головного управління Держкомзему в Одеській області - задоволена. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2006 року - скасовано. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та інших про визначення порядку користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Головного управління Держкомзему в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2006 року - відмовлено. 20 листопада 2013 року рішенням апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів в Одеській області - задоволена. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2007 року - скасовано. Ухвалено нове рішення. У задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Таким чином, станом на момент розгляду даної цивільної справи Київським районним судом м. Одеси рішення Київського районного суду м. Одеси, яке стало підставою для видачі державного акту та визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON], - скасоване та не є чинним. Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Згідно п. 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, технічна документація зі користування земельною ділянкою включає виписку з рішення відповідної ради або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. При цьому, відповідно до вимог ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Судовим розглядом встановлено, що право власності на земельну ділянку [PERSON] набуто незаконно, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку підставою його видання вказано скасоване рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-2980/2007 року. Згідно ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють міські ради. Таким чином, власником земельної ділянки до моменту її незаконного відчуження була Одеська міська рада як орган, що уповноважений по закону розпоряджатися землями комунальної власності, чиї інтереси в даному випадку порушені. Отже, передачею земельної ділянки у власність [PERSON], порушено права та інтереси держави в особі Одеської міської ради, яка встановлює єдиний порядок для громадян та юридичних осіб по реєстрації, перереєстрації земельних ділянок зміну їх цільового призначення, нерухомого майна, а також отримання у власність земельних ділянок і отримання державних актів на них. Відповідно до ст. 121 Конституції України представництво інтересів держави у суді покладається на органи прокуратури України. Згідно до ч. 5 ст. 36-1 Закону України підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних політичних та інших інтересів внаслідок протиправних дій фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Таким чином прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форму його здійснення. Державні інтереси закріплюються, як нормами Конституції України. Так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі державних інтересів є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на охорону землі як національного багатства. Статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно рішення Конституційного Суду України № 1-199 від 8 квітня 1999 року державні інтереси закріплюються, як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі державних інтересів є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на охорону землі, як національного багатства. Наведені вище обставини та законодавчі положення свідчать про необхідність задоволення позовних вимог прокурора та визнання недійсним державного акту серії ЯД № 776055 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0716 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], виданого [PERSON] Відповідно до положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужено особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Право на захист права власності із застосуванням ст. 393 та ст.388 ЦК України має лише власник цього майна, який відповідно до норм процесуального закону підтвердить своє право. Враховуючи, що земельна ділянка перейшла у власність [PERSON] на підставі рішення суду, яке було у подальшому скасовано, тому можна вважати, що він набув право власності на земельну ділянку без відповідної правової підстави, земельна ділянка вибула з володіння власника - Одеської міської ради не з її волі іншим шляхом, у зв'язку з чим вказана земельна ділянка має бути вилучена з володіння відповідача та повернута територіальній громаді м. Одеси. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], що був виданий [PERSON], у разі набуття рішенням законної сили є підставою для скасування Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0716 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5110136900:23:027:0039, та для внесення Управлінням Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області відповідних змін у Поземельну книгу, а тому суд вважає за необхідне встановити саме такий порядок виконання рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved