Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.11.2006 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] був укладений договір кредиту № 550-3/1-000649, відповідно до якого позивач зобов'язався надати [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Свої обов'язки відповідач виконав. Однак, в порушення умов договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.11.2017 року має заборгованість в сумі 19 021, 57 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ станом на 16.11.2017 року - 503 733, 33 грн, з них: сума заборгованості за кредитом - 10 447,96 доларів США (276 685, 19 грн), сума заборгованості за відсотками - 4 551, 12 доларів США (120 523,68 грн), розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 2 801,79 доларів США (74 197,62 грн), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 220, 70 доларів США (32 326,85 грн). На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON], на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у сумі 19 021, 57 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.11.2017 року становить 503 733, 33 грн, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору у сумі 7556,00 грн. Представник позивача за довіреністю - Приймак Н.В. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] відзиву на позовну заяву не подала, в судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.32-33, [Режим доступу], - https://na.lg.court.gov.ua/sud1218/inshe/adv/442497/), а також рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2006 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого відповідно до статуту (а.с.21-22) є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений договір кредиту № 550-3/1-000649 (а.с.7-14), відповідно до якого позивач зобов'язався надати [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту (п.3.3.9-3.3.10 договору кредиту). При укладенні договору кредиту сторонами було складено та затверджено графік погашення заборгованості по кредиту (п.1.1.1). Однак, в порушення умов договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.11.2017 року має заборгованість в сумі 19 021, 57 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ станом на 16.11.2017 року - 503 733, 33 грн, з них: сума заборгованості за кредитом - 10 447,96 доларів США (276 685, 19 грн), сума заборгованості за відсотками - 4 551, 12 доларів США (120 523,68 грн), розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 2 801,79 доларів США (74 197,62 грн), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 220, 70 доларів США (32 326,85 грн), що підтверджується розрахунком вимог банку у зв'язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 550-3/1-000649 від 17.11.2006 року (а.с.17). З метою виконання зобов'язання та погашення заборгованості за договором кредиту позивачем на адресу [PERSON] надсилалася вимога про усунення порушень (а.с.20), однак вдобровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплатила. Відповідно до узагальнення ВСУ судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин від 13.12.2010 року, суд, вирішуючи справи даної категорії, має встановлювати такі обставини: - досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; - кредитний договір має укладатись обов'язково у письмовій формі, причому недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює жодних правових наслідків, окрім тих, що пов'язані з його нікчемністю; сторони кредитного договору повинні мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення сторін має бути вільним і відповідати їхній внутрішній волі. Судом встановлено, що кредитний договір № 550-3/1-000649 від 17.11.2006 року укладено за вільним волевиявленням [PERSON], що підтверджується особистим підписом останньої під умовами договору (а.с.7-14). Крім того, вільне волевиявлення щодо укладення кредитного договору з боку [PERSON] підтверджується копією заяви на видачу готівки № 51-010 від 17.11.2006 року (а.с.15). Також встановлено, що сторони кредитного договору досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується особистими підписами представника банку та [PERSON] під умовами договору (а.с. 7-14). Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з копією паспорта громадянина України, серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрована за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, кв. Миру, буд. 7, кв. 11, що згідно з розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», є населеним пунктом на території якого здійснюється антитерористична операція. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, відповідач у судове засідання не з'явилась та не надала жодного доказу на спростування обставин, які викладені представником позивача та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, в частині стягнення суми заборгованості за кредитом та за відсотками. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при пред'явленні позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір у сумі 7556,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, вимога позивача, щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору, який сплачено при пред'явленні позову до суду, підлягає частковому задоволенню, тобто пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 5958,13 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial