Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до Перечинської міської ради Закарпатської області про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла тітка його батька [PERSON] [PERSON] . 04 лютого 2011 року вона склала заповіт, за яким все своє майно і взагалі все те, що належатиме їй за законом на день смерті заповіла йому. Зазначає, що є єдиним спадкоємцем за заповітом, право на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України не має ніхто, оскільки малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей у [PERSON] на момент її смерті не було, вона проживала сама, чоловіка та дітей не мала. Отже після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на будинок за адресою: [ADDRESS] . Однак після смерті спадкодавця [PERSON] у встановлений ч. 1 ст. 1269 ЦК України шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, який вона склала на його ім`я. На даний час, маючи намір прийняти спадщину, він звернувся із заявою до сільської ради, де його повідомили, що всі документи з 1995 по 2016 роки були передані на зберігання до архіву Перечинської РДА, де йому й видали його копію. [PERSON] склала заповіт на його ім`я він не знав, ніхто про вказане його не повідомив; отримавши заповіт він відразу звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на що отримав відмову, оскільки відповідно до положень ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. На підставі наведеного просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий був ним пропущений з поважних причин. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити, посилаючись на обставини позову, питання щодо стягнення судових витрат не вирішувати. Представник відповідача у судове засіданні також не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6, ст. 15 ч. ч. 1, 2 ЦК України). Відповідно до ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи (ст. 1220 ч. ч. 1, 2); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ч. ч. 1, 3); спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ч. 1); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ч. 1); за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ч. 3). Отже, для реалізації свого права на спадкування спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, повинен у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 06 червня 2016 року (а. с. 6, 39, 40, 41). [PERSON] була власником будинку [ADDRESS] , а також прилеглої до нього земельної ділянки, площею 0,2500 га, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 18 квітня 2011 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 745159 від 22 березня 2010 року (а. с. 8, 9, 10-14). Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2011 року [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, за яким весь свій будинок, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй за законом на день смерті і на що вона має право, заповіла [PERSON] , 1995 року народження, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем сільської ради Данилич О.М. та зареєстрованого у реєстру за № 08 (а. с. 5, зворот). В той же час з повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Коночук В.М. від 15 липня 2020 року № 27/01-16 вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки після смерті [PERSON] у встановлений законом строк позивач не подавав заяву про прийняття спадщини, а відтак відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину і свідоцтво про право на спадщину на майно померлої [PERSON] нотаріус не може видати (а. с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.\~ Згідно ст. 1216 цього Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної\~ особи, яка\~ померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1220 цього Кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] в межах строків, передбачених ч. 1 ст. 1270 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, не подав нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Разом з цим встановлено, що [PERSON] про існування заповіту не знав (а. с. 15, 16), його не було повідомлено про відкриття спадщини, наявність на його ім`я заповіту та, відповідно, наявності у нього спадкових прав, а тому позивач й не виконав вимоги ч. 1 ст.1269 ЦК України, за якими спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у справі №130/2517/18 від 21 вересня 2020 року. Таким чином враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця майна, а також наведені [PERSON] причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України приходить до висновку про наявність правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved