Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 16.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] та громадянкою України [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00034607, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 3000 грн., зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами та 1,75% комісії за управління кредитом, строком до 16.05.2014 року. Проте позичальник умови договору не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27.08.2015 р. складає 4 252,84 грн. В судове засідання представник позивача не зявився надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча про дату та час судового розгляду справи була повідомлена належним чином ( а.с. 45 ), тому, відповідно до ст. 224 ЦПК України, можливо провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Встановлено, що 16.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] та громадянкою України [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00034607, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 3000 грн., зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами та 1,75% комісії за управління кредитом, строком до 16.05.2014 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 4.3 Договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника достроково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору. Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник [PERSON]Є, свої зобов'язання належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27.08.2015 року складає 4 252 гривень 84 копійок, що підтверджується відповідними виписками з балансових рахунків, яка складається з: 2 300,42 грн. заборгованість за кредитом; 206,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 375,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 1 370,96 грн. плата за пропуск платежів (пеня). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ Всеукраїнський [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON] заборгованість за договором банківського обслуговування в розмірі 4 252 гривень 84 копійки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved