Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 27 квітня 2015 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді грошових внесків та земельної ділянки. 19 жовтня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді грошових внесків, однак державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, кадастровий номер: 3524981900:51:000:0063, яка розташована на території Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, мотивуючи тим, що відсутній правовстановлюючий документ щодо належності вищевказаної земельної ділянки [PERSON],внаслідок чого позивачка позбавлена можливості оформити свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку, а тому представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно матері земельну ділянку. Представник позивача в підготовче судове засідання не зявилась, але подала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримала повністю. Представник відповідача в підготовче судове засідання також не зявився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, з позовом згідний. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2018 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог\~ст.178 ЦПК України\~відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що представник позивача позовні вимоги підтримує, а представник відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200,\~206 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 2015 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ №631083, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27 квітня 2015 року (а.с.6). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді грошових внесків та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, кадастровий номер: 3524981900:51:000:0063, яка розташована на території Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, належної спадкодавцю на підставі Рішення Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №289 від 16 грудня 2014 року, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3501455772014 від 24 листопада 2014 року (а.с.10-13). 19 жовтня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді грошових внесків, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, реєстровий номер 1500, виданого за місцем відкриття спадкової справи Жовтоводської державної нотаріальної контори та Витягом про реєстрації в Спадковому реєстрі №45472890 від 19 жовтня 2016 року (а.с.8-9). Однак за життя [PERSON] не встигла отримати державний акт на право приватної власності на землю, тому постановою державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що спадкоємцем не надано відповідних документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, які необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме, на вище зазначену земельну ділянку (а.с.15). Таким чином позивачка позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно після смерті матері в нотаріальному порядку. Позивачка являється рідною донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження \~серії V-УР №0258709, виданого Жовтоводським міським бюро ЗАГС Дніпропетровської області 28 травня 1963 року та копією свідоцтва про укладення нею шлюбу серії ІІ-КИ №498465, виданого відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому 03 грудня 1983 року (а.с.7). Згідно з повідомленням Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області №130/01-16 від 30 березня 2018 року спадщина після смерті [PERSON], яка померла 27 квітня 2015 року, згідно алфавітних книг в нотаріальній конторі відсутня (а.с.27). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] №188/01-16 від 29 березня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 27 квітня 2015 року, приватним нотаріусом не заводилась (а.с.28). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняться внаслідок його смерті і спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі викладеного та враховуючи те, що мати позивачки на момент смерті була власником вищевказаної земельної ділянки, але за життя не встигла належним чином переоформити її на своє імя, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно не має, тому суд вважає, що за позивачем, як спадкоємцем за законом, можливо визнати право власності на спадкове майно матері, а тому позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 16,328,1218, 1225, 1261, 1268,1296 ЦК України.

Outcome: approved