Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Представник позивача Маглиш А.С. в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Покровської міської ради Дніпропетровської області збитки в сумі 61 180,86 грн., заподіяні внаслідок неодержання доходів, за фактичне використання земельної ділянки за період з 01.03.2013 року по 31.01.2016 року, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00 грн.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача про стягнення збитків за фактичне використання земельної ділянки площею 809 кв. м. по [ADDRESS] за період з 01.01.2014 року по 31.01.2016 року в сумі 11978,89 грн.. В іншій частині позовних вимог просить відмовити. Надала суду письмове заперечення, в якому пояснила, що згідно з договором купівлі-продажу від 09.09.2010 року відповідач є власником частини будівлі диспетчерської з актовим залом, загальною площею 808,5 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивач придбав це нерухоме майно як фізична особа. Право власності в установленому порядку зареєстровано 20.12.2010 КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації». Як вбачається з позовної заяви, обсяг позовних вимог складає 61180,86 грн. - збитки у вигляді не отриманої орендної плати за період з 01.03.2013 року по 31.01.2016 року. Розмір збитків, які на думку позивача мають бути відшкодовані внаслідок фактичного використання земельної ділянки відповідачем, нараховані виходячи з двох ключових параметрів: площі земельної ділянки та розміру ставки орендної плати у вигляді відсотків від нормативної грошової оцінки землі [ADDRESS]. Розмір збитків обраховано позивачем, виходячи з площі земельної ділянки, яку нібито використовує відповідач - 1983 кв. м. При цьому позивачем належним чином необґрунтовано, за яких підстав збитки нараховуються саме на таку площу. Водночас, Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11 квітня 2013 року, складеним державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області, встановлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,0809 га за адресою: [ADDRESS] використовується [PERSON] по фактичному розміщенню частини будівлі. Також, цим же органом 30 травня 2013 року проведено повторну перевірку додержання вимог земельного законодавства, відносно [PERSON] застосовано заходи адміністративного впливу-штраф, який відповідач сплатив. Отже, спеціальним органом, який у відповідності до ч.1 ст.5, ст.ст. 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» уповноважений проводити перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства, встановлено площу земельної ділянки, яка дійсно використовується відповідачем по фактичному розміщенню нерухомого майна, а саме: 0,0809 га. А тому, розмір збитків у вигляді не отриманої орендної плати, на думку відповідача, повинен обраховуватись, виходячи саме з цієї площі - 809 кв. м., а не 1983 кв. м. Розмір збитків обраховано позивачем, виходячи зі ставки орендної плати у розмірі 4 та 5 відсотків від нормативної грошової оцінки землі [ADDRESS] у різні періоди часу. Так, позивач вважає, що в період з 01.03.2013 року до 01.05.2014 року за земельну ділянку, яка використовується відповідачем, повинна сплачуватися орендна плата в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням індексу інфляції. При цьому позивач керується п. 10 додатку до рішення Орджонікідзевської міської ради № 6 від 23.02.2012 року «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради» (копія надана позивачем як додаток до позовної заяви). Згідно з названим пунктом 10 ставка у розмірі 4% застосовується до земельних ділянок «для обслуговування будівель і споруд щодо видів діяльності, не визначених пп. 2-9 цього додатку. Водночас, пунктом 6 додатку до цього ж Рішення встановлена ставка орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі - «для обслуговування офісів, адміністративних будівель та приміщень, об'єктів соціально-культурного та побутового призначення». Оскільки частина будівлі диспетчерської з актовим залом, загальною площею 808,5 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS] є саме адміністративною будівлею (що випливає навіть з назви), відповідач впевнений, що до земельної ділянки, на якій розташоване це нерухоме майно, в період з 01.03.2013 року до 01.05.2014 року має застосовуватися ставка орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, а не 4%. Що стосується періоду з 01.05.2014 року по 31.01.2016 року, то позивач стверджує, що за земельну ділянку, яка використовується відповідачем, повинна сплачуватися орендна плата в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням індексу інфляції. При цьому позивач керується п. 12 додатку до рішення Орджонікідзевської міської ради № 17 від 10.04.2014 року «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради». Згідно з названим пунктом 12 ставка у розмірі 5% застосовується до земельних ділянок «для обслуговування будівель і споруд щодо видів діяльності, які не увійшли до пп. 2-11 цього додатку». Водночас, пунктом 6 додатку до цього ж Рішення встановлена ставка орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі - «офіси, адміністративні будівлі та приміщення, об'єкти соціально-культурного та побутового призначення». Оскільки частина будівлі диспетчерської з актовим залом, загальною площею 808,5 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS] є саме адміністративною будівлею (що випливає навіть з назви), відповідач впевнений, що до земельної ділянки, на якій розташоване це нерухоме майно, в період з 01.03.2013 року до 01.05.2014 року має застосовуватися ставка орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, а не 5%. Відповідач також вважає, що при розгляді даного спору має бути застосована позовна давність, про що заявляє шляхом подання цих заперечень. Так, за загальним правилом, позовна давність встановлюється у три роки. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування збитків за період з 01.03.2013 року по 31.01.2016 року. Провадження у справі відкрито 3 січня 2017 року. Отже, вважаємо, що позивачем пропущено строк позовної давності відносно вимог про відшкодування збитків за період з 01.03.2013 року по 01.01.2014 року. Підсумовуючи викладене, відповідач вважає, що максимальний розмір збитків за фактичне використання земельної ділянки в період з 01.01.2014 року по 31.01.2016 року може становити: з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року: Площа земельної ділянки 809 кв. м. Нормативна грошова оцінка 1 кв. м. за даними ДЗК - 205,81 грн. Відсоткова ставка орендної плати згідно з рішенням Орджонікідзевської міської ради № 6 від 23.02.2012 - 3% від нормативної грошової оцінки землі. Отже, розмір збитків становить: 205,81 грн. (вартість 1 кв. м.) * 809 кв. м. (площа земельної ділянки) * 3% (ставка орендної плати) = 4995,01 грн. З 01.01.2015 року по 31.12.2015 року: Площа земельної ділянки 809 кв. м. Нормативна грошова оцінка 1 кв. м. за даними ДЗК - 257,06 грн. Відсоткова ставка орендної плати згідно з рішеннями Орджонікідзевської міської ради № 6 від 23.02.2012 та № 17 від 10.04.2014 - 3% від нормативної грошової оцінки землі. Отже, розмір збитків становить: 257,06 грн. (вартість 1 кв. м.) * 809 кв. м. (площа земельної ділянки) * 3% (ставка орендної плати) = 6238,85 грн. З 01.01.2016 року по 31.01.2016 року: Площа земельної ділянки 809 кв. м. Нормативна грошова оцінка 1 кв. м. за даними ДЗК - 368,37 грн. Відсоткова ставка орендної плати згідно з рішеннями Орджонікідзевської міської ради № 6 від 23.02.2012 та № 17 від 10.04.2014 - 3% від нормативної грошової оцінки землі. Отже, розмір збитків становить: 368,37 грн. (вартість 1 кв. м.) * 809 кв. м. (площа земельної ділянки) * 3% (ставка орендної плати)/12 місяців = 745,03 грн. Таким чином, розмір збитків за фактичне використання земельної ділянки площею 809 кв. м. по [ADDRESS] за період з 01.01.2014 року по 31.01.2016 року становить: 4995,01 + 6238,85 + 745,03 =11978,89 грн.. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 80 Земельного Кодексу України, суб'єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. - на землі комунальної власності. Стаття 83 Земельного кодексу України передбачає: 1. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. 2. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Відповідно до положень ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування па земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Тобто, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки, що випливає з положень статті 377 ЦК України і статті120 ЗК України. Законодавством в такому випадку передбачено лише перехід права користування. 09 вересня 2010 року, згідно договору купівлі-продажу частини будівлі [PERSON] придбав у [PERSON] у власність частину будівлі диспетчерської з актовим залом загальною площею 808,5 кв.м., розташовану у [ADDRESS]. 09 вересня 2010 року вказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та здійснено запис у реєстрі нотаріальних дій № 2611. Рішенням 6 сесії 6 скликання Орджонікідзевської міської ради №30 від 16 лютого 2011 р. «Про заяви [PERSON] та [PERSON] щодо зняття з обліку та надання земельної ділянки» знято з обліку у [PERSON] земельну ділянку площею 1983,0 кв.м., яка використовується для обслуговування нежитлової будівлі по [ADDRESS] надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою по відведенню в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1983,0 кв.м., яка використовується для обслуговування нежитлової будівлі по [ADDRESS]. Крім того, вказаним рішенням, зобов'язано [PERSON] надати на розгляд та затвердження проект землеустрою до Орджонікідзевської міської ради у встановленому чинним законодавством порядку, а також здійснювати оплату за фактичне використання вказаної земельної ділянки з дати укладення договору купівлі-продажу. Згідно п.2.10 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011 року №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. При цьому новий власник не звільняються від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до законодавства. Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України, відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини на Україні з питання оренди землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону. Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ст.ст.122-124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Падання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення та без формування нової земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Таким чином, перед тим, як надавати відповідному органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування технічну документацію із землеустрою, зацікавленій особі необхідно звернутись до відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, отримати дозвіл органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, укласти договір з ліцензованою юридичною особою на виготовлення технічної документації і тільки після цих дій можливо надати технічну документацію з землеустрою на розгляд органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Із змісту вказаних правових норм вбачається, що для прийняття Орджонікідзевською міською радою (на теперішній час - Покровською міською радою) рішення про надання земельної ділянки в користування (оренду) та оформлення документів на земельну ділянку відповідачу необхідно замовити та надати до міської ради технічну землевпорядну документацію, яка обґрунтовує площу земельної ділянки, її межі та цільове використання. Виготовлення технічної документації виконується організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) та відповідно до кошторису. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про землеустрій», землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; організації нових і впорядкування існуючих об'єктів землеустрою тощо. За загальними приписами ст. 189 Земельного кодексу України та ст. 20 Закону України «Про охорону земель», сільські, селищні, міські, районні та обласні ради здійснюють самоврядний контроль за використанням та охороною земель. В порушення вимог чинного законодавства відповідачем не вжито заходів для оформлення в установленому законом порядку технічної землевпорядної документації на земельну ділянку та не надано її для затвердження до Покровської міської ради. З метою зобов'язання відповідача укласти договір оренди земельної ділянки 08 грудня 2015 року працівниками виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] та складено акт обстеження земельної ділянки. У результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка обнесена парканом, доступ на територію заборонений. Земельна ділянка використовується [PERSON] без правовстановлюючих документів, за земельну ділянку [PERSON] не сплачує. Отже, відповідач продовжує використовувати земельну ділянку площею 1983,0 кв.м., яка розташована на території Покровської міської ради по [ADDRESS], для обслуговування нежитлової будівлі без достатніх на те правових підстав та без наявності правовстановлюючих документів, що порушує вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Як вже було зазначено вище, пунктом 2 рішення Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області від 16 лютою 2001 р. №30 відповідачу вирішено надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою по відведенню в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1983,0 кв.м., яка використовується для обслуговування нежитлової будівлі по [ADDRESS]. Згідно з п. 3 вказаного рішення, відповідача зобов'язано надати до Орджонікідзевської міської ради проект землеустрою для розгляду та погодження. Однак, на теперішній час така документація на розгляд сесії не надходила, що, в свою чергу, унеможливлює укладання договору оренди земельної ділянки між Відповідачем та Покровською міською радою Дніпропетровської області. У зв'язку із цим, слід зазначити про те, що всі землі в межах м. Покров належать територіальній громаді міста. Управління земельними ділянками комунальної власності здійснюють міські ради. Порушення інтересів міської ради полягає в тому, що відповідач використовує земельну ділянку без договору оренди земельної ділянки та не сплачує орендну плату, що є порушенням Земельного та Податкового кодексів України, та привело до ненадходження до міського бюджету земельних платежів, що в свою чергу завдало Покровській міській раді значних збитків. Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад: надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Таким чином, відповідач, користуючись земельною ділянкою по [ADDRESS], повинен сплачувати до міського бюджету земельні платежі у вигляді орендної плати. Згідно п. 6 ст. 156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до п. 2 цього Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районною державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії. В п.3 цього Порядку вказано, що неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Згідно з ч. 3 ст. 201 Закону України, для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі», обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки по [ADDRESS], розраховувалась Держгеокадастром з урахуванням коефіцієнтів індексації з встановлення вартості 1 кв.м. та помноження на загальний розмір земельної площі. Згідно з Витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку Управління Держгеокадастру Нікопольському районі Дніпропетровської області №34-405-0.4-3099/2 від 25.03.2016 р. вартість 1 кв.м. земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації за адресою [ADDRESS], де розташований об'єкт нерухомості відповідача, складає: - у 2013 році - 205,81грн.; у 2014 році - 205,81 грн.; - у 2015 році - 257,06 грн.; - у 2016 році - 368,37 грн.. Рішенням №6 (18 сесії 6 скликання) Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області від 23.03.2012 року «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради», затверджені ставки орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради. Згідно додатку до рішення Орджонікідзевської міської ради, земельна ділянка, якою фактично користується відповідач, відноситься до п. 10 «Для обслуговування будівель і споруд щодо видів діяльності, не визначених пп.2-9 цього додатку», на яку встановлена ставка орендної плати в 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту інфляції. Ця ставка у відсотках діяла з 01.04.2012 року до 01.05.2014 року. Зазначене рішення та додаток до нього були оприлюднені в офіційному виданні Позивача газеті «Козацька Вежа» в [INFO] та на Інтернет сайті міської ради. Рішенням №17 (38 сесії 6 скликання) Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області від 10.04.2014 року «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради», затверджені ставки орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради. Згідно додатку до рішення Орджонікідзевської міської ради, земельна ділянка, якою фактично користується відповідач, відноситься до п. 12 «Будівлі і споруди для видів діяльності, які не увійшли в пп. 2-11», на яку встановлена ставка орендної плати в 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту інфляції. Ця ставка у відсотках діє з 01.05.2014 року та по теперішній час. Зазначене рішення та додаток до нього були оприлюднені в офіційному виданні позивача газеті «Козацька Вежа» в №15 (1920) від 18.04.2014 року та на Інтернет сайті міської ради. На підставі викладеного, відділом землекористування виконавчого комітету Покровської міської ради проведено розрахунок заборгованості по сплаті за користування земельною ділянкою громадянином [PERSON]. Згідно вказаного розрахунку не отримана орендна плата за період з 01.03.2013 року по 31.01.2016 року складає 61 180,86 грн.. Наведений розрахунок затверджений Протоколом засідання комісії від 1 лютого 2016 року (яка створена рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області №50 від 27 січня 2016 року «Про створення Комісії по визначенню розмірів збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м. Орджонікідзе») та рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №113 від 24 лютого 2016 року «Про затвердження матеріалів засідання комісії для визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м. Орджонікідзе від 11.02.2016 року». Додатково слід зазначити, що позивач письмово належним чином повідомив відповідача про те, що 11 лютого 2016 року відбудеться засідання комісії по визначенню розмірів збитків, що підлягають відшкодуванню за фактичне використання земельної ділянки. Однак, відповідач на засідання комісії 11 лютого 2016 року без поважної причини не прибув, а тому засідання комісії було проведено без його участі. Результатом роботи комісії, оформленим у вигляді Протоколу від 11 лютого 2016 року, стало затвердження розрахунку заборгованості по сплаті за користування земельною ділянкою, складання та затвердження Акту про визначення розмірів збитків. Рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області №113 від 24 лютого 2016 року затверджено результати роботи комісії. Про результати роботи комісії відповідач був належним чином повідомлений, листом від 29.02.2016 року за вих. №11/71-1078/16 на його адресу були направлені: рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради №113 від 24 лютого 2016 року «Про затвердження матеріалів засідання комісії для визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі територіальній громаді м. Орджонікідзе від 11.02.2016 року» та копія розрахунку заборгованості по сплаті за користування земельною ділянкою [PERSON]. Проте, на теперішній час відповідач шкоду, заподіяну внаслідок порушення чинного земельного законодавства не відшкодував та продовжує використовувати земельну ділянку на території Покровської міської ради Дніпропетровської області без відповідних документів на землекористування. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами. Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. У п. п. 3.7, 3.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 року №6 зазначено, власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284. Враховуючи наведені обставини, згідно з правилами ст. 22, 1166 ЦК України, п. г ч. 1 ст. 90, ст. 156 ЗК України, у позивача виникло право на відшкодування збитків заподіяних внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (упущена вигода). Крім того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 211 ЗК України, передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність за порушення земельного законодавства, а тому позивач вважає, що відповідач повинен понести цивільну відповідальність і сплатити на користь Покровської міської ради Дніпропетровської області заподіяні збитки за фактичне користування земельною ділянкою у вигляді упущеної вигоди на загальну суму 61\~180,86 грн. Також суд вважає, що відповідач повинен сплатити на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України і судовий збір в сумі 1378,00 грн., так як саме дії відповідача привели до звернення з позовом до суду. З доводами представника позивача, викладеними ним в позовній заяві і в судовому засіданні суд погоджується в повному обсязі, оскільки вони відповідають дійсності та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, відповідають вимогам земельного та цивільного процесуального законодавства України і ґрунтуються на нормах матеріального права, доводи позивача і надані ним письмові докази цілком спростовують доводи та пояснення представника відповідача, а також матеріалами справи в їх сукупності. Не дивлячись на те, що представник відповідача визнала позовні вимоги позивача частково на суму 11\~978,89 грн., суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача щодо невизнання позовних вимог представника позивача в іншій частині, оскільки вони є голослівними, безпідставними та недоведеними і спростовуються стабільними поясненнями представника позивача, наданим ним письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. Суд вважає, що така позиція представника відповідача викликана лише намаганням його ухилитися від відповідальності за заподіяну державі шкоду, не дивлячись на те, що вина відповідача доведена в судовому засіданні відповідно до норм діючого законодавства України. Зокрема, безпідставними є твердження представника відповідача про те, що розмір земельної ділянки, належної відповідачу по справі, складає лише 809 кв.м., ані 1983 кв.м., оскільки вказані доводи спростовуються належними та допустимими доказами, надані позивачем по справі, зокрема рішенням виконкому № 30 від 16.02.2011 року зазначена загальна площа земельної ділянки, яку використовує відповідач, розмір якої складає 1983,0 кв.м. (а.с. № 15), актом обстеження земельної ділянки від 08.12.2015 року, складений відповідними фахівцями в складі комісії, згідно до якого загальна площа земельної ділянки, яку використовує [PERSON] складає 1983,0 кв.м. (а.с. № 16), іншими доказами по справі. Увагу суд звертає і на ту обставину, що відповідач приховує той факт, що в його користуванні знаходиться не лише земельна ділянка площею 809 кв.м., на якій розташована будівля, а ще і земельна ділянка, яка знаходиться кругом цієї будівлі, в тому числі і для обслуговування самої будівлі, доступ до якої сторонніх осіб обмежений, вона огороджена забором і знаходиться лише в особистому користуванні [PERSON]. Не заслуговують уваги доводи представника відповідача стосовно того, що позивачем при визначенні розміру завданих збитків, невірно застосований розмір орендної плати, оскільки вимоги позивача в цій частині мають обґрунтоване та документальне підтвердження, а саме рішенням виконкому № 6 від 23.03.2012 року «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради» (а.с. № 17) та додатком до вказаного рішення про ставки орендної плати (а.с. № 18), рішенням виконкому № 17 від 10.04.2014 року «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради» (а.с. № 19) та додатком до вказаного рішення про ставки орендної плати (а.с. № 20), рішенням виконкому № 501 від 27.01.2016 року «Про створення Комісії по визначенню розмірів збитків, заподіяних власнику землі» (а.с. № 21), протоколом засідання комісії по визначенню розміру збитків, заподіяних власнику землі (а.с. № 23), актом по визначенню розмірів збитків, заподіяних власнику землі (а.с. № 24), рішенням виконкому № 113 від 24.02.2016 року «Про затвердження матеріалів засідання Комісії для визначення розмірів збитків» (а.с. № 25). Вказані документи суд вважає такими, що відповідають дійсності та вимогам діючого законодавства України. При цьому слід звернути увагу на те, що [PERSON] належним чином був повідомлений про прийняття вказаних рішень щодо розміру збитків, але він всіляко ухилявся від явки на засідання комісії, так само і від виконання рішення щодо погашення заподіяних збитків. Рішення виконкому про затвердження матеріалів комісії від 11.02.2016 року по визначенню розмірів збитків відповідачем по справі було оскаржено в порядку адміністративного судочинства України, однак постановою Орджонікідзевського міського суду від 07.03.2017 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Безпідставними є твердження представника відповідача щодо застосування строку позовної давності до вказаних правовідносин в частині нарахування позивачем розміру збитків за період з 01.03.2013 року по 01.01.2014 року, оскільки вони є помилковими та спрямовані на ухилення від повного відшкодування заподіяних позивачу збитків внаслідок оренди земельної ділянки, тому як вказані збитки позивачем правомірно нараховані після проведення процедури визначення розміру заподіяних територіальній громаді збитків, яка завершилася прийняттям рішенням виконкому № 113 від 24.02.2016 року щодо затвердження матеріалів засідання Комісії для визначення розміру збитків, що цілком відповідає вимогам діючого законодавства України. Таким чином, суд на підставі вищевикладеного вважає необхідним позовні вимоги Покровської міської ради Дніпропетровської області до [PERSON] «про стягнення збитків за фактичне користування земельною ділянкою» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Покровської міської ради Дніпропетровської області збитки в сумі 61 180,86 грн., заподіяні внаслідок неодержання доходів, за фактичне використання земельної ділянки за період з 01.03.2013 року по 31.01. 2016 року, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00 грн..

Outcome: approved