Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах держави, в обґрунтування вимог за яким просить стягнути з відповідача на користь Новоград-Волинської міської ради заборгованість зі сплати пайової участі та пені в сумі 35 009,60 грн., інфляційних втрат в сумі 6 356,26 грн., 3 % річних у розмірі 1 783,10 грн. Вимоги позову обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету від 14.11.2012 року №334 [PERSON] встановлено розмір пайової участі у розмірі 10% від кошторисної вартості будівництва станції технічного обслуговування автомобілів з автомийкою на два пости по вул. Житомирській, 140 у м. Новоград-Волинський в сумі 29\~856,40 грн. Між Виконкомом ради та відповідачем 15.11.2012 року укладено договір №18 про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Новоград-Волинський. Згідно з умовами договору замовник зобовязався після отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки взяти пайову участь у розвитку інфраструктури м. Новоград-Волинський та внести кошти для розвитку згідно із затвердженим рішенням міської ради від 08.06.2012 №259 Порядком. Позивач вказує, що в порушення умов договору та вимог чинного законодавства замовник заборгованість в сумі 24\~856,40 грн. по пайовій участі не сплатила, тому позивач просить стягнути з відповідача борг у вказаній сумі, пеню, інфляційні втрати та 3% річних. Прокурор та представники Новоград-Волинської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило. Зокрема, судові повістки направлялись як на адресу [PERSON], зазначену неї особисто у заяві про перегляд заочного рішення, так і на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, що була вказана у останній заяві відповідача від 14.07.2016, адресованій суду. Натомість всі поштові конверти із судовими повістками, а також ухвалою про скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Заслухавши пояснення прокурора та представників міської ради, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася із заявою від 22.10.2012 року до міського голови м. Новоград-Волинський (була зареєстрована виконкомом міської ради 26.10.2012 року за вх. №1099/7), що містила прохання укласти угоду «Про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Новоград-Волинського» (а.с. 167). Судом встановлено, що згідно копії декларації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Житомирській області 08.10.2012 року, закінчена будівництвом станція технічного обслуговування автомобілів з автомийкою на два пости по вул. Житомирській, 140 в м. Новоград-Волинському у Житомирській області готова до експлуатації. Замовником будівництва була [PERSON] (а.с. 25-27) Рішенням Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 14.11.2012 року №334 [PERSON] встановлено розмір пайової участі у розмірі 10% від кошторисної вартості будівництва станції технічного обслуговування автомобілів з автомийкою на два пости по вулиці Житомирській, 140, в сумі 29\~856,4 грн. (а.с. 14) Згідно з договором №18 про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Новоград-Волинського від 15.11.2012 року, який було укладено між Виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради та [PERSON], замовник зобовязався після отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки взяти пайову участь у розвитку інфраструктури м. Новоград-Волинський та внести кошти для розвитку згідно із Порядком, затвердженим рішенням міської ради від 08.06.2012 року №259. Пунктами 3.2, 3.3 вищевказаного договору визначено, що форма оплати безготівковий розрахунок та пайову участь замовник сплачує в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком. Граничний термін сплати пайової участі не повинен перевищувати одного місяця після прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. У п. 3.1 договору встановлена величина пайової участі у розмірі 29\~856,40 грн. (а.с. 8-9) Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] на виконання умов договору упродовж жовтня грудня 2013 року сплатила кошти у сумі 5 000 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором №18 від 15.11.2012 року, однак у повному обсязі заборгованість по пайовій участі перед виконкомом погашена не була. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських рад, у галузі будівництва, належить, серед іншого у якості делегованих повноважень: здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем зобовязання за договором у повному обсязі не виконано, у звязку з чим утворилася заборгованість у наведеній у рішенні сумі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 431,49 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved