Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належала земля (середня земельна частка) площею 1,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №5404, зареєстрованого 18.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №20, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради від 11.10.2018р. №781. Вказує, що спадкодавець [PERSON] за життя всім своїм майном розпорядилася, склавши заповіт на користь [PERSON] . Покликається на те, що після смерті останньої [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, факт прийняття нею спадщини стверджується її спільним проживанням із спадкодавцем на час її смерті. Зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , котра за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок його смерті, входить в тому числі право на землю (середню земельну частку) площею 1,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), яку така успадкувала після смерті [PERSON] . Стверджує, що спадщину після смерті останньої у встановленому законом порядку прийняли у рівних частках (тобто кожен по 1/2 частці) її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] (позивачка), факт прийняття ними спадщини стверджується їх спільним проживанням із спадкодавцем на час її смерті. Вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя своїм майном розпорядився, склавши заповіт на користь своєї онучки [PERSON] (позивачки). До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок його смерті, входить в тому числі право на 1/2 частку вищевказаної спірної землі (середньої земельної частки), котру він успадкував в порядку спадкування після смерті своєї дружини [PERSON] . Стверджує, що позивачка [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом у встановленому законом порядку прийняла дану спадщину, факт прийняття нею спадщини стверджується її спільним проживанням із спадкодавцем на час його смерті та поданою до нотаріуса заявою про прийняття такої. Покликається на те, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену землю (середню земельну частку), позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за кожним позивачем, - [PERSON] та [PERSON] право на 1/2 частку спірної землі (середньої земельної частки). Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого їх інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своїх довірителів, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності. Представник третьої особи - в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/92 від 22.04.2020р.; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.04.2020р. №59997505, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , заведено спадкову справу №3/2018, яка знаходиться на зберіганні у приватного нотаріуса Вегера Н.Б.; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. №59997508, згідно якого спадкодавцем [PERSON] за життя складено заповіт; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.04.2020р. №59997489, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. №59997496, згідно якого спадкодавцем [PERSON] заповіт не складався;інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. за №59997517 та № 59997521 , згідно яких слідує, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, заповіт останньою не складався. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входить право на землю (середню земельну частку) площею 1,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №5404, зареєстрованого 18.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №20, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради від 11.10.2018р. №781. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася, а саме 17.03.1989 року склала заповіт, посвідчений в секретарем виконкому Поповицької сільської ради Мостиського району, яким усе своє майно заповіла [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої 11.10.2018р. виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області за №783, - спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті разом з нею за вказаною адресою проживала її дочка [PERSON] . Так, [PERSON] була дочкою спадкодавця [PERSON] та єдиним спадкоємцем за заповітом. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, остання не заявила про відмову від даної спадщини. Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 22.04.2020р. за №01-16/90 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.04.2020р. №59997517 відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері - спадкодавця [PERSON] . Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну землю (середню земельну частку) успадкувала саме [PERSON] (дочка спадкодавця). [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] (баби позивачки). До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить, в тому числі, право на вищевказану землю (середню земельну частку) площею 1,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), яку така успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] . Згідно матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв`язку з відсутністю заповіту спадкування здійснюється за законом. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема довідки, виданої 31.07.2018р. виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за №3250, - спадкодавець [PERSON] , котра померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області. На час смерті разом з нею за вказаною адресою проживали її дочка [PERSON] (позивачка), чоловік [PERSON] , зять [PERSON] , онука [PERSON] , правнучка [PERSON] . Тобто, в силу ст.1261 ЦК України та ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом і вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] . Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 22.04.2020р. за №01-16/91 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.04.2020р. №59997489 відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] не заявили про відмову від даної спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] право на вищевказану землю (середню земельну частку) успадкували в рівних частках, тобто кожен по 1/2 частці, чоловік та дочка спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] (позивачка). [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить, в тому числі, право на 1/2 частку вищевказаної спірної землі (середньої земельної частки) площею 1,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), яку такий успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядився, а саме 11.08.2008 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кір П.В., яким усе своє майно заповів своїй внучці [PERSON] (позивачці). Даний заповіт зареєстровано у реєстрі за №398. Отже, позивачка [PERSON] є внучкою спадкодавця [PERSON] та єдиним спадкоємцем за заповітом. Згідно довідки, виданої 31.07.2018р. виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за №3249, - спадкодавець [PERSON] , котрий помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На час смерті разом з ним за вказаною адресою проживали його дочка [PERSON] (позивачка), зять [PERSON] , онука [PERSON] (позивачка), правнуки [PERSON] і [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, зокрема копій сторінок спадкової справи №3/2018, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , - позивачка [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вегери Н.Б. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда [PERSON] . Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, позивачка [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268, ст.1269 ЦК України позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , котрий помер [INFO] . Матеріалами спадкової справи №3/2018 підтверджено, що інший спадкоємець, який би мав право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця [PERSON] , - його дочка [PERSON] у встановлені законом строки та порядок відмовилася від прийняття своєї частки у спадковому майні спадкодавця [PERSON] . Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] право на 1/2 частку вищевказаної спірної землі (середньої земельної частки) успадкувала саме позивачка [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом. В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну землю (середню земельну частку) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців [PERSON] , [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. №59997505 та №59997508, з яких слідує, що після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , заведено спадкову справу №3/2018, яка знаходиться на зберіганні у приватного нотаріуса Вегера Н.Б., та за життя останнім складено заповіт; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. №59997489 та №59997496, з яких слідує, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась та заповіт останнім не складався;інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), (заповіти/спадкові договори) від 13.04.2020р. за №59997517 та № 59997521 , згідно яких слідує, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, заповіт останньою не складався; копіями сторінок спадкової справи №3/2018, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради від 11.10.2018р. №781, яка підтверджує факт видачі [PERSON] . Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №5404; копією довідки, виданої 31.07.2018р. виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за №3250, про склад сім?ї на час смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] ; копіями сторінок паспортів позивачів, іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право власності позивачів на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ними (позивачами) права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] ; вони у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняли спадщину після смерті спадкодавців [PERSON] і [PERSON] ; інших спадкоємців судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавців входить зазначена спірна земля (середня земельна частка); право на таку було посвідчене Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ними права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачів, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за: позивачкою [PERSON] права на 1/2 частку спірної землі (середньої земельної частки) в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , котрий помер [INFO] ; позивачкою [PERSON] права на 1/2 частку спірної землі (середньої земельної частки) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] .

Outcome: approved