Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R53700209464В від 12.03.2012 року у розмірі 81 931,15 гривень (вісімдесят одна тисяча дев'ятсот тридцять одна) гривень 15 копійок, а також суму судового збору у розмірі 819,31 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700209464В від 12.03.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн. строком повернення до 12.03.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31% річних. Проте в порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором, відповідач, [PERSON] допустив порушення строків погашення заборгованості, тому повинен відшкодувати банку загальну заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість за відсотками, комісію за пропуск платежів за кредитним договором № R53700209464В від 12.03.2012 року у загальному розмірі 81 931,15 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 819,31 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутність, або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 12.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700209464В, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн. строком повернення до 12.03.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31% річних. 29 квітня 2014 року представником ПАТ «ВТБ Банк» було надіслано претензію за № 1231/2300-2 на ім'я [PERSON] (за адресою мешкання відповідача: [ADDRESS]) в якій вказано облік загальної заборгованості та вимога щодо негайного виконання порушених зобов'язань та сплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дня отримання претензії. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої обов'язки за кредитним договором № R53700209464В від 12.03.2012 року виконав належним чином, про що свідчить меморіальний ордер № 32960 від 12.03.2012 року. В зв'язку з тим, що відповідач, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № R53700209464В від 12.03.2012 року, станом на 05.05.2014 року має заборгованість у загальному розмірі - 81 931,15 грн., яка складається з наступного: 63 167,48 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 5 902,35 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 755,94 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4 847,99 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками; 6 926,83 грн. - сума нарахованої пені; 55,00 грн. - сума 3% річних від прострочених платежів з повернення кредиту; 58,85 грн. - сума 3% річних від прострочених платежів зі сплати відсотків; 122,23 грн. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту; 94,48 грн. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення відсотків. Таким чином, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань за кредитним договором № R53700209464В від 12.03.2012 року в частині погашення основного боргу і сплати нарахованих відсотків, пені у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими по ньому відсотками не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 819,31 гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved