Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Прокурор Миколаївського району Одеської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області до [PERSON] про примусове відчуження земельної ділянки шляхом припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,13 га нормативною грошовою вартістю 101638,30 гривень. В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що на підставі рішення суду від 11 вересня 2006 року [PERSON], який є громадянином Російської Федерації, отримав у власність в порядку успадкування за заповітом земельну ділянку [ADDRESS] із земель ріллі богарної, площею 6,13 гектарів, яка розташована на території Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До теперішнього часу не здійснив відчуження зазначеної земельної ділянки всупереч вимогам ст. ст. 81; 140 Земельного Кодексу України. Прокурор прокуратури Миколаївського району Одеської області Боднарчук В.М. позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно. Дослідивши докази по справі суд вважає, що заявлені прокурором вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до запису паспорту № [NUMBER], виданого 24.07.2009 року відділом внутрішніх справ по Ямало-Ненецькому автономному окрузі - [PERSON] є громадянином Російської Федерації. Відповідно до штампу реєстрації в паспорті громадянина [PERSON], останній 27.12.1991 зареєстрований в [ADDRESS]. Тобто він є громадянином іноземної держави Російської Федерації ( а.с. 6 - 7 ); той факт, що громадянин Російської Федерації [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 6,13 га, також підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] ( а.с. 8 - 13 ); рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 11.09.2006 року у справі за № 2-316/2006 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 6,13 га на території Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії III - ОД № 045163 виданого 02.11.2001 року ( а.с. 14 - 16 ); на підставі вище вказаного рішення Миколаївського районного суду з [PERSON] укладено договір № 3431 від 23.08.2007 року з ДП «Одеський інститут землеустрою» на розробку технічної документації із землеустрою щодо виділення в натурі та передачі у власність земельної ділянки [ADDRESS] площею 6,13 га із земель ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області ( а.с. 17 - 18 ); на підставі рішення Миколаївського районного суду від 11.09.2006 року, громадянину [PERSON] 14.08.2009 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 676987, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.528.00305 кн. № 003632 ( а.с. 19 - 23 ); відповідно до довідки з Настасіївської сільської ради [PERSON] [INFO], який проживав [ADDRESS], 01.10.1970 року вибув з території Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області ( а.с. 24 ); відповідно довідки наданої відділом Держкомзему Миколаївського району Одеської області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки за державним актом серії ЯЕ № 676987 власником якої являється [PERSON], що розташована на території Настасіївської сільської ради станом на 14.03.2013 року складає 101 638, 30 гривень ( а.с. 25 - 26 ). Відповідно до частини п'ятої статті 22 ЗК землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. В той же час за змістом частини четвертої статті 81, статті 145 ЗК допускається, що іноземці та особи без громадянства також мають право набувати і земельні ділянки сільськогосподарського призначення, проте лише у спадщину, і протягом року зобов'язані їхвідчужити, оскільки успадковані земельні ділянки сільськогосподарського призначення не можуть перебувати у приватній власності вказаних осіб. Згідно п. «д» ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Тобто, у разі невиконання вимоги ч.4 ст. 81 ЗК України щодо відчуження протягом одного року успадкованої іноземцем або особою без громадянства земельної ділянки, настають передбачені пунктом «д» статті 143 ЗК наслідки, а саме: право власності на земельну ділянку може бути примусово припинене за рішенням суду, що також узгоджується з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 348 ЦК України. Враховуючи те, що право власності відповідно до статті 125 ЗК виникає після одержання спадкоємцем земельної ділянки документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, після чого на зазначені правовідносини повністю поширюються гарантії права власності, то обчислення річного строку добровільного відчуження слід починати від часу одержання іноземним громадянином чи особою без громадянства державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. Отже, за відсутності факту добровільного відчуження іноземним громадянином чи особою без громадянства успадкованої земельної ділянки протягом одного року, вона підлягає примусовому відчуженню. При цьому пункт 15 розділу IX «Перехідні положення» ЗК України, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на зазначені правовідносини, оскільки положення частини четвертої статті 81 ЗК України, є імперативними. Примусове відчуження здійснюється виключно на підставі відповідного судового рішення. При цьому позивачем у справах про примусове відчуження іноземцями чи особами без громадянства успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути відповідні органи прокуратури в межах повноважень, визначених законодавством України. За загальним правилом, іноземці та особи без громадянства в Україні користуються тими самими правами, як і громадяни України - за винятками встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами. Такий висновок прямо випливає зі ст. 26 Конституції України. Проте щодо права власності на землі сільськогосподарського призначення ст. 81 ЗК України передбачає виняток, за яким іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на такі землі шляхом прийняття спадщини, але при цьому зобов'язані протягом року її відчужити. Дана норма носить імперативний характер і підлягає обов'язковому виконанню. З матеріалів справи вбачається, що на час звернення прокурора з відповідним позовом до суду, відповідачем не було здійснено відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення у строк встановлений ст. 81 ч. 4 ЗК України. При цьому строк відчуження сплив ще до звернення прокурора до суду із даним позовом, оскільки початок перебігу строку з 14.08.2009 року - дати видачі державного акту на право власності на земельну ділянку закінчився 14.08.2010 року, строк реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею - 14.08.2009 року сплив 14.08.2010 року, в той час як прокурором подано позов до суду 21.03.2013 року. У добровільному порядку зазначені вимоги чинного законодавства відповідач [PERSON] не виконав. Таким чином, оскільки [PERSON] добровільно не здійснив у встановлений строк відчуження земельної ділянки, право власності на яку він, як громадянин Російської Федерації, набув у порядку успадкування, то необхідно припинити його право власності на зазначену ділянку шляхом примусового відчуження, передавши її в землі запасу Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області. При цьому оцінка земельної ділянки, що підлягає примусовому відчуженню є нормативно - грошовою. Примусове відчуження земельної ділянки передбачає обов'язкову передачу грошових коштів, за які земельна ділянка відчужена [PERSON]. У відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1016 гривень 38 копійок.

Outcome: approved