Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Приватне підприємство «ЖЕК ПБК» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позов мотивує тим, що відповідач проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.10.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. Згідно з рішеннями виконавчого комітету Холмківської сільської ради від 28.05.2015 року № 18, від 28.11.2017 року № 50 та договором з Холмківською сільською радою від 01.06.2015 року з додатками, приватне підприємство «ЖЕК ПБК» визначено житлово-експлуатуючою організацією, що надає за визначеними тарифами житлово-комунальні послуги мешканцям багатоповерхівок в с. Минай Ужгородського району , в тому числі і по будинку, де проживає відповідач. Від підписання і укладення договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території [PERSON] до цього часу ухиляється. Проте, відповідач несвоєчасно оплачує фактично надані йому житлово-комунальні послуги (квартирна плата, робота ліфта, вивезення ТПВ, водопостачання і водовідведення), внаслідок чого перед позивачем на дату подання даного позову виникла заборгованість у сумі 9015,48 грн., в тому числі: 944,28 грн. - квартплата, вивезення ТПВ, робота ліфта; 8071,20 грн. - водопостачання, водовідведення, робота безбаштової установки по підкачці води. Щодо розрахунку інфляційних втрат зазначає, що квартплата не сплачується протягом 4 останніх місяців. Відповідно до наведених коефіцієнтів інфляції, сума інфляційних за період заборгованості = 103,6 %. Враховуючи рівномірність виникнення заборгованості протягом вказаного періоду, сума заборгованості, з якої здійснюється нарахування інфляційних, приймається з коефіцієнтом 0,5. Відповідно, вартість інфляційних втрат боржника по квартплаті = 944,28грн. (повна сума боргу з квартплати) х 0,5 х 103,6 % (інфляційних) = 17 грн. Всього прострочення оплати водопостачання здійснюється рівномірно протягом 42 останніх місяців. Відповідно до наведених коефіцієнтів інфляції, сума інфляційних за вказаний період заборгованості = 133,8 %. Відповідно, вартість інфляційних втрат боржника по водопостачанню = 8071,20 грн. (повна сума боргу з водопостачання) х 0,5 х 133,8 % (інфляційних) = 1364,03 грн. Разом інфляційних втрат = 17 грн. (квартплата) + 1364,03 грн. (вода) = 1381,03 грн. В обґрунтування розрахунку 3 % річних від суми прострочення, з урахуванням ст. 625 ЦК України, вказує, що квартплата: за 12 місяців - нараховується 3 % річних, квартплати прострочено 4 місяців. За 4 місяців прострочення відповідно нараховується = 4 : 12 * 3 % = 1 %. Враховуючи рівномірність виникнення заборгованості за вказаний період, сума заборгованості, з якої здійснюється нарахування інфляційних, приймається з коефіцієнтом 0,5. Відповідно 3 % річних за період прострочення = 944,28 грн. (повна сума боргу з квартплати) х 0,5 х 1 % (інфляційних) = 4,72 грн. Всього прострочення оплати водопостачання здійснюється рівномірно протягом 42 останніх місяців. За 42 місяців прострочення відповідно нараховується = 42 : 12 * 3% = 10,5 %. Відповідно 3 % річних за період прострочення = 8071,20 грн. (повна сума боргу з водопостачання) х 0,5 х 10,5 % (інфляційних) = 423,74 грн. Разом 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України = 4,72 грн. + 423,74 грн. = 428,46 грн. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 10824,97 грн., в тому числі: 9015,48 грн. - сума заборгованості за житлово-комунальні послуги; 1381,03 грн. - інфляційні втрати; 428,46 грн. - 3 % річних за ст. 625 України. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2019 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі з викликом сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою підтверджує позовні вимоги та просить провести судовий розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.10.2014 року, укладеного між ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» та [PERSON] . Відповідно до рішень виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 28.05.2015 року № 18 та від 28.11.2017 року № 50, договору від 01.06.2015 року, укладеному між Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області та приватним підприємством «ЖЕК ПБК», останнє визначено житлово-експлуатуючою організацією, що надає за визначеними тарифами житлово-комунальні послуги мешканцям багатоповерхівок в с. Минай Ужгородського району Закарпатської області, в тому числі й щодо будинку по [ADDRESS] , власником у квартирі якого є відповідач. За твердженням позивача, від підписання і укладення договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідач ухиляється. [PERSON] несвоєчасно сплачує надані йому житлово-комунальні послуги (квартирна плата, робота ліфта, вивезення ТПВ, водопостачання і водовідведення), у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка за період з 01.01.2015 року по 30.11.2018 року складає 9015,48 грн., з яких: 944,28 грн. - квартплата, вивезення ТПВ, робота ліфта; 8071,20 грн. - водопостачання, водовідведення, робота безбаштової установки по підкачці води, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості. Разом з тим, позивачем пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення 1381,03 грн. - інфляційних втрат та 428,46 грн. - 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК Украйни згідно з проведеними розрахунком, що наведений у позовні заяві, з яким погоджується суд та який не спростовано відповідачем. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться, ст. 526 ЦК України. Як зазначено в ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на такі як, зокрема: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Так, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати спожитих послуг у повному обсязі. Між сторонами наявні правовідношення в яких, замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета угоди, виходячи з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки або сплату їх як ціни угоди, є грошовим зобов`язанням. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. При цьому, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Не дивлячись на те, що між сторонами відсутні оформлені в письмовій формі договірні відносини, але в разі існування між ними прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин, оскільки відповідач несвоєчасно сплачує надані йому житлово-комунальні послуги, суд приходить до переконання, що позов є підставним та з [PERSON] на користь приватного підприємства «ЖЕК ПБК» слід стягнути суму коштів у розмірі 10824,97 грн., з яких: 9015,48 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 1381,03 грн. - інфляційні втрати; 428,46 грн. - 3 % річних. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1762 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved