Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом в якому зазначив, що [PERSON] перебував на пенсійному обліку в Новоселицькому управлінні Пенсійного Фонду України як одержувач пенсії з 09.07.2001 року по інвалідності. 19.11.2007 року відповідач звернувся до позивача з заявою про здійснення перерахунку з більшого заробітку відповідно до поданих довідок виданих СТОВ «Маяк» с. Грибовка, Куйбишевського району Калужської області Російської Федерації за №46 від 03.09.2007 року. 01.12.2007 року на підставі розпорядження №1482 здійснено перерахунок з більшого заробітку на підставі поданих довідок. 24.02.2014 року при проведенні зустрічної перевірки достовірності наданих документів та правомірності видачі довідки про заробітну плату і про факт роботи [PERSON] [INFO] в СВК «Маяк» с. Грибовка Куйбишевського району Калужської області Російської Федерації було встановлено, що в особових рахунках по заробітної плати [PERSON] не значиться. Позивач вважає, що оскільки не підтверджено період роботи [PERSON] з листопада 1983 року по листопад 1986 року в СВК «Маяк» с. Грибовка, Куйбишевського району Калужської області Російської Федерації. Виникла переплата пенсії за період з 01.12.2007 року по 31.09.2014 року в сумі 57031 грн.67коп.. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму переплати пенсії за період з 01.12.2007 року по 31.09.2014 року в розмірі 57031 грн. 67 коп. та понесені судові витрати в сумі 1378 грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач позов не визнав в повному обсязі суду додатково пояснив, що в його діях він не вбачає вини яка би перебувала в причинному звязку з неправильним нарахуванням йому пенсії, він надав до позивача офіційно отримані довідки на підставі якої йому було проведено перерахунок. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши пояснення сторін дослідивши надані сторонами докази дійшов висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити з наступних правових підстав. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягає доказуванню. В судовому зсіданні судом встановлено, що відповідач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецької області як одержувач пенсії з 09.07.2001 року по інвалідності. 01.12.2007 року на підставі розпорядження №1482 здійснено перерахунок з більшого заробітку на підставі поданих довідок про заробітну плату виданих СТОВ «Маяк» с. Грибовка, Куйбишевського району Калужської області Російської Федерації за №46 від 03.09.2007 року. Позивач в односторонньому порядку припинив виплату пенсії в порядку проведеного перерахунку від 01.12.2007 року на підставі розпорядження №1482, 31.09.2014 року. В період з 01.12.2007 року по 31.09.2014 року відповідач отримав пенсії у більшому розмірі та йому було виплачено враховуючи проведений перерахунок в загальній сумі 57031 грн. 67 коп.. Отже викладені обставини враховуючи вимоги ч.1 ст.61 ЦПК України дають суд підстави вважати доведеним та таким, що не потребує додатковому доказуванню, обставина отримання грошей відповідачем в сумі 57031 грн. 67 коп. у виді пенсії на підставі офіційно прийнятого розпорядження позивачем 01.12.2007 року за №1482. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт того, що виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату пенсії відповідачу та не довела недобросовісності з боку набувача. Саме з такому правовому висновку дійшов Верховний суд України при розгляді аналогічної цивільної справи 02 липня 2014 року за № 6-91цс14 якій відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обовязковим до застосування всіма судами. Отже, викладені правові норми доказують з однозначністю та достовірністю те що з правових підстав передбачених ст.1215 ЦК України виключається можливість повернути кошти позивачу а тому у задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed