Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Представник позивача звернувшись до суду із цим позовом, просив стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 11 535 гривень 48коп., витрати по сплаченому судовому збору в сумі 768 гривень 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 200 гривень. Також, уповноважений представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував, про що до суду була подана заява відповідного змісту. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, але про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності не подавав. В зв`язку з тим, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач до суду не з`явився, заяву на розгляд справи за його відсутності та відзив не подавав, суд приймає рішення у заочному розгляду справи, відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. 16 травня 2018 р. між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №5185605-02-00-00 (надалі Договір). Предметом даного договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Kia Sportage», н/з [NUMBER] . Також у відповідності до умов даного договору страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 24 липня 2018 р. о 11 годині 30 хв. в м. Одеса по вул. Середня, 83-В відбулася ДТП за участю автомобіля «ЗАЗ Lanos», н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Страхувальника. Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу «Kia Sportage» були завдані механічні пошкодження, а власнику автомобіля матеріальні збитки. 14 серпня 2018 р. на підставі страхового акту №07680-02 ПрАТ «ВУСО» було виплачено Страхувальнику вартість відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 11 535 гривень 48 коп., що підтверджується платіжним дорученням №18090 від 18 серпня 2018 р.. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, справа №521/13464/18 від 07 вересня 2018 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, та притягнуто до відповідальності. 11 липня 2019 р. між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №11/07/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких, наведений у додатку №1 до договору. Так, відповідно новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №5185605-02-00-00 від 16 травня 2018 р.. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак жодних дій з його сторони винено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Також, в судовому засідання встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «ЗАЗ Lanos», н/з [NUMBER] не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених сторонами доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до дійшов до висновку про наступне. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Так, в судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» було сплачено страхувальнику вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 11 535 гривень 48 коп.. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, як вбачається з вищенаведеного право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту повної виплати страхового відшкодування, тобто з 14 серпня 2018 р., яке в послідуючому перейшло до позивача. Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків в порядку регресу підлягають задоволенню. За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування по справі. Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалась у справі тими особами, які одержали за це оплату. В матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року укладений між ФОП [PERSON] та адвокатом Самойленко П.М., додаткова угода від 04 жовтня 2019 р. до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року в якій зазначається найменування та вартість послуг, які надаються клієнту, акт здачі-прийняття робіт від 04 жовтня 2019 р. та платіжне доручення №97740955102933677380 від 05 жовтня 2019 р.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму судового збору та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved