Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Прокурор Черкаського району звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до наказу Головного управління Держземагенства в Черкаській області №23-195/14-15-СГ від 14.01.2015р. було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано [PERSON] ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 2,0га, за кадастровим [NUMBER], розташованої в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного наказу Головного управління Держземагенства [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.01.2015р. на виділену йому земельну ділянку, площею 2,0га. Згідно рішення державного реєстратора реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції від 15.01.2015р. №18646162 було здійснено державну реєстрацію за [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку. Проведеною перевіркою органами прокуратури Черкаської області встановлено, що передача земельної ділянки [PERSON] проведена незаконно. Позивач вказує, що оскаржуваний наказ суперечить вимогам земельного законодавства, оскільки Головним управлінням Держземагентства в Черкаській області перевищено надані ч.4 ст.122 Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження землею. Всупереч вказаній нормі, передана у власність земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту та належить до комунальної форми власності. Відповідно до графічних матеріалів проекту роздержавлення земель колгоспу «Дніпро» земельна ділянка площею 10,6 га, позначена номером контура «11», є землею сільської ради, що в силу діючої на той час норми ч. 2 ст. 65 Земельного кодексу України означає, що остання перебуває в межах с.Леськи. Вказана ділянка виділена відповідною лінією, що позначає межу населеного пункту. З метою розподілу земель державної власності на землі територіальних громад і землі держави, а також щодо визначення і встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок державної та комунальної власності було розроблено та рішенням Леськівської сільської ради від 21.12.2012 №25-12 затверджено проект із землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах с. Леськи Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Графічними матеріалами вказаного проекту підтверджується належність земельного масиву загальною площею 10,6552 га до меж с. Леськи (контур [NUMBER].1, ділянка [NUMBER]). Кількісні характеристики земель с.Леськи підтверджуються, також, і державною статистичною звітністю за формою 6-зем. Крім того, передана у власність земельна ділянка не відноситься до земель державної форми власності, натомість є землею комунальної форми власності. Враховуючи те, що на підтвердження набуття відповідних речових прав [PERSON], видано свідоцтво на право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15 січня 2015 року останнє повинне бути визнане судом недійсним, оскільки видане набувачеві земельної ділянки після видання незаконного наказу, що, в свою чергу, не може породжувати юридичних наслідків в силу своєї недійсності. Про порушення інтересів держави в особі Леськівської сільської ради свідчить і фактичне позбавлення її правомочності розпорядження земельною ділянкою в силу перебування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про зареєстроване за [PERSON] право власності, що опосередковане чинністю рішення про державну реєстрацію права. Відповідно до ч. 2 ст. 26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-РУ у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В судовому засіданні прокурор Савченко С.В. підтримав вимоги позову, просив позов задовольнити: визнати протиправним та скасувати наказ в.о.начальника Головного управління Держземагенства в Черкаській області №23-195/14-15-СГ від 14.01.2015р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 2,0га; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.01.2015р., що видане [PERSON]; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання всі відповідачі, а саме Головне управління Держземагенства в Черкаській області та [PERSON] не з'явились, неповідомивши про причини неявки, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Представник третьої особи: реєстраційної служби Черкаського РУЮ Сафроненко В.А. в судовому засіданні відніс вирішення спору по суті на розсуд суду. Представник позивача прокурор Савченко С.В. не заперечував щодо продовження розгляду справи без участі відповідачів, які до суду не з'явились, в порядку заочного провадження. Враховуючи вказані обставини справи суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку згідно ст.ст.224-226ЦПК України. Суд також враховує вимоги ст.157 ЦПК України щодо розумних строків розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держземагенства в Черкаській області №23-195/14-15-СГ від 14.01.2015р. було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано [PERSON] ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 2,0га, за кадастровим [NUMBER], розташованої в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного наказу Головного управління Держземагенства [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.01.2015р. на виділену йому земельну ділянку, площею 2,0га. Згідно рішення державного реєстратора реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції від 15.01.2015р. №18646162 було здійснено державну реєстрацію за [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.04.2015р. №35883989 (а.с.12). 16.02.2015р. Леськівська сільська рада Черкаського району звернулась до прокурора Черкаського району з листом, в якому констатувала факт незаконного передання громадянам у власність 10 земельних ділянок по 2,0га кожна, що частково або повністю розташовані в межах населеного пункту, без погодження із сільською радою. Судом встановлено, що оскаржуваний наказ суперечить вимогам земельного законодавства, оскільки Головним управлінням Держземагентства в Черкаській області перевищено надані ч.4 ст.122 Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження землею. Всупереч вказаній нормі, передана у власність земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту та належить до комунальної форми власності. Відповідно до графічних матеріалів проекту роздержавлення земель колгоспу «Дніпро» земельна ділянка площею 10,6 га, позначена номером контура «11», є землею сільської ради, що в силу діючої на той час норми ч. 2 ст. 65 Земельного кодексу України означає, що остання перебуває в межах с.Леськи. Вказана ділянка виділена відповідною лінією, що позначає межу населеного пункту. З метою розподілу земель державної власності на землі територіальних громад і землі держави, а також щодо визначення і встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок державної та комунальної власності було розроблено та рішенням Леськівської сільської ради від 21.12.2012р. №25-12 затверджено проект із землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах с. Леськи Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Графічними матеріалами вказаного проекту підтверджується належність земельного масиву загальною площею 10,6552 га до меж с.Леськи (контур [NUMBER].1, ділянка [NUMBER]). Кількісні характеристики земель с.Леськи підтверджуються, також, і державною статистичною звітністю за формою 6-зем, що наявна в матеріалах справи. З наявних у справі доказів судом встановлено, що передана у власність [PERSON] земельна ділянка не відноситься до земель державної форми власності, натомість є землею комунальної форми власності. Тому суд вважає, що наказ в.о.начальника Головного управління Держземагенства в Черкаській області №23-195/14-15-СГ від 14.01.2015р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 2,0га, - є таким, що прийнято з порушенням діючого законодавства, порушує інтереси держави, тому його необхідно визнати протиправним і скасувати. Дана позовна вимога є доведеною, обґрунтованою і підлягає до задоволення. Враховуючи, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.01.2015р., - було видане [PERSON] на підставі вказаного наказу в.о.начальника Головного управління Держземагенства в Черкаській області, яке прийнято з грубим порушенням чинного законодавства, тому суд прийшов до висновку про незаконність набуття права власності на спірну земельну ділянку відповідачем [PERSON], а вказане свідоцтво про право власності необхідно визнати недійсним. Про порушення інтересів держави в особі Леськівської сільської ради свідчить і фактичне позбавлення її правомочності розпорядження земельною ділянкою в силу перебування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про зареєстроване за [PERSON] право власності, що опосередковане чинністю рішення про державну реєстрацію права. Відповідно до ч. 2 ст. 26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-РУ у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Туму суд вважає необхідним скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції від 15.01.2015р. №18646162 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку. Таким чином, позовні вимоги прокурора підлягають до повного задоволення. З відповідачів необхідно стягнути на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору, від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved