Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Прокурор Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради до [PERSON] про відшкодування коштів, затрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову прокурор вказав, що вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 11.12.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Цивільний позов прокурора про відшкодування коштів, затрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON], заявлений до обвинуваченого [PERSON], на підставі заяви прокурора залишений без розгляду, у зв'язку з пред'явленням позову до неналежного відповідача, а саме [PERSON], який перебуває у розшуку, та відносно якого судом не винесено обвинувального вироку. У зв'язку із спричиненням потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Маріупольська міська лікарня №1» з 23.11.2012 року по 11.12.2012 року. Всього за період часу з 23.11.2012 року по 11.12.2012 року на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] витрачено 3103,10 грн., які в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь держави кошти, затрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 3103,10 грн., перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок №31411544700053 в ДУДКСУ в Донецькій області, МФО 834016. Представник позивача Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився , надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України особа, майнова шкода, спричинена неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, спричинена майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її спричинила. Судом встановлено, що вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 11.12.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та останньому призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов'язковим залученням до праці. В судовому засіданні встановлено, що цивільний позов прокурора про відшкодування коштів, затрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON], заявлений до обвинуваченого [PERSON], на підставі заяви прокурора залишений без розгляду, у зв'язку з пред'явленням позову до неналежного відповідача, а саме [PERSON], який перебуває у розшуку, та відносно якого судом не винесено обвинувального вироку. В результаті спричинення відповідачем [PERSON] потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, потерплий перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Маріупольська міська лікарня №1» з 23.11.2012 року по 11.12.2012 року, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Всього за період часу з 23.11.2012 року по 11.12.2012 року на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] витрачено 3103,10 грн., які в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства, або тяжкої образи з боку потерпілого. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду доказами та підлягають задоволенню та з [PERSON] слід стягнути на користь держави кошти, затрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 3103,10 грн. Оскільки позовні вимоги задоволенні та позивача при подачі позовної заяви звільнено від сплати судового збору, то ці витрати слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved