Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Предстанвик позивача [PERSON] , адвокат Ткач Ф.Г. звернувся до суду із заявою на підставі ст.ст.141, 246 ЦПК України про видачу додаткового рішення про стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. На час звернення адвокатом до суду із заявою, матеріали справи перебували на розгляді в Чернівецькому апеляційному суді за апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.12.2020 року [PERSON] від імені якої скаргу подав [PERSON] до [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.12.2020 року позовні вимоги\~ [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] , аліменти у твердій грошовій сумі на користь [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), мешканки [ADDRESS] , на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1850 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2020 року і до повноліття дитини, та судові витрати в розмірі 840,80 грн. з відповідача на користь держави. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.05.2021 року у апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.12.2020 року залишено без змін. 02.06.2021 року на адресу суду повернуто матеріали цивільної справи №727/8102/20 вх.14112/21. Згідно ч.ч.1, 3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 п.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що по справі необхідно постановити додаткове рішення. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.12.2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] , аліменти у твердій грошовій сумі на користь [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), мешканки [ADDRESS] , на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1850 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2020 року і до повноліття дитини, та судові витрати в розмірі 840,80 грн. з відповідача на користь держави.(а.с.44-45), постановою Чернівецького апеляційного суду 28.05.2021 року у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Половінкіної Н.Ю., суддів Лисака І.Н., Одинака О.О. постановлено апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 115.12.2020 року залишено без змін (а.с.74-80) Як вбачається з матеріалів справи між адвокатом Ткач Федором Григоровичем який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧЦ№000062 виданого на підставі Рішення Ради адвокатів Чернівецької області від 29.01.2016 року та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги адвокатом 17.08.2020 року (а.с.16-17), до договору укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 до Договроу про надання правничої допомоги від 17.08.2020 року, відповідно до умов якого гонорар адвоката становить 4000 гривень (а.с.18),та згідно прибуткового касового ордеру №2108-01 від 21.08.2020 року адвокатом Ткач Ф.Г. прийнято від [PERSON] кошти в сумі 4000 грн., за надання правничої допомоги (а.с.19). Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України\~визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 2\~ст.15 ЦПК України\~визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1\~ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У пункті 4 ч. 1\~ст. 1 цього ж Закону\~визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~визначено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Судом встановлено, що адвокат Ткач Ф.Г. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відомості про отримувача коштів - адвоката внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, в якому відсутні які-небудь відмітки про зупинення або заборону на зайняття адвокатською діяльністю за весь час в т.ч. в період надання правової допомоги позивачу. Доступ до реєстру є загальнодоступним в мережі Інтернет. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги від 17.08.2020 року на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі. Згідно Договору, вартість наданих клієнту послуг оплачується на підставі встановленого адвокатом акту прийому передач наданих послуг. Згідно прибуткового касового ордеру №2108-01 від 21 серпня 2020 року [PERSON] проплатила адвокату [PERSON] 4000 грн. за надання правничої допомоги на підставі договору від 17.03.2020 року, а саме : підготовка позовної заяви вартість складає 3000 грн., усна консультація складає 1000 грн., а тому загальна вартість послуг складає 4000 грн. Згідно з наданої до суду квитанції до прибуткового касового ордеру № 2108-01 від 21.08.2020 року адвокатом Ткач Ф.Г. прийнято від [PERSON] 4000,00 гривень. Відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та\\або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. Частиною 8\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача у відповідності до зазначених вище вимог процесуального закону перед судовими дебатами зробив відповідну заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду подав докази витрат пов`язаних з розглядом справи. Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, по справі необхідно постановити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved