Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеними позовом, в остаточній редакції якого просив звільнити з-під арешту іпотечне майно, накладеного на підставі ухвали про забезпечення позову по справі № 2-1982/2011 від 10.05.2012 р., винесеної Жовтневим районним судом м. Харкова. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 19.05.2008 р. [PERSON] уклала з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 11347515000. З метою забезпечення виконання зобовязань, встановлених даним Кредитним договором, 19.05.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець передала Банку в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул. Жутівська, 98 А. 12.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобовязаннями відповідача по кредитному договору. При зверненні до нотаріуса, позивачу стало відомо, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова про забезпечення позову від 10.05.2012 р. по справі № 2-1982/2011 на предмет іпотеки накладено арешт. Позивач зазначає, що наявність арешту на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушує його права та законні інтереси, враховуючи, що він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання жодного разу не зявилися, отримали ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву та судові повістки про виклик до суду на 07.10.2015 р. та 26.01.2016 р., в подальшому уся кореспонденція, яка направлялася на їхню адресу повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Суд, дослідивши надані суду матеріали та матеріали цивільної справи № 2-1982/11 2/639/511/14 вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст. 152 ч.1 ЦПК України, позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Як розяснює ст. 154 ч.ч.3-6 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак в силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного, суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення вимоги сторони позивача про скасування ухвали суду в порядку розгляду позову про звільнення майна з-під арешту. Суд вважає, що позивачем обрано не правильний спосіб захисту порушеного права. Разом з тим, суд розяснює стороні позивача, що відмова у задоволенні даного позову не позбавляє ТОВ «Кей-Колект» права на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України, або права на подачу апеляційної скарги на відповідну ухвалу в порядку ст.ст. 292-296 ЦПК України.

Outcome: dismissed