Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Прокурор Кам'янець-Подільського р-ну звернувся до суду в інтересах держави в особі Колибаївської сільської ради із заявою про визнання спадщини - земельної частки (паю) розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах, загальною вартістю 29033.84 грн. яка належала [PERSON], відумерлою. В обгрунтування вимог вказує, що [PERSON], було видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) із землі, яка перебуває у колективній власності КАС ім. Дзержинського в селі Колибаївка, Кам'янець-Подільського району, розміром 2.47 умовних кадастрових гектарів. [INFO] [PERSON] померла. Дана спадщина є не успадкованою у зв'язку із відсутністю спадкоємців. Представник заінтересованої особи- голова Колибаївської сільської ради Чайковський М.І. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому розгляді справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 22 від 18.04.2003 року та копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], приєднаних до матеріалів справи. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадковим майном є земельна частка (пай) розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах, загальною вартістю 29033.84 грн. яка знаходиться в селі Колибаївка, Кам'янець-Подільського району. Державний акт про право власності на земельну ділянку,визначену сертифікатом серіїї ХМ№057386,який зареєстрований в книзі реєстрації за №303 від 27.03.1997 року [PERSON] не оформила. Дана спадщина є не успадкованою у зв'язку із відсутністю спадкоємців, що стверджується інформаційною довідкою № 37194251 зі Спадкового реєстру від 18.04.2014 року про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] Прокурор,звертаючись із даною заявою, послався на норми ст. 1277 ЦК України,,який набрав чинності 01.01.2004 року та вказує що,якщо у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття ,суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи,тобто 18.04.2003 року. У разі відкриття спадщини до 1.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство,зокрема відповідні норми ЦК УРСР,1963 року. [PERSON] не має спадкоємців ні за законом,ні за заповітом,тому відповідно до ст.555 ЦК УРСР,1963 року її спадщина переходить до держави і не може бути визнана відумерлою на підставі положень ст.1277 ЦК України,2004 року. Цивільним кодексом Української РСР,1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою. Пунктом 5 ч.1ст.555 ЦК УРСР було встановлено,що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави,якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом,у тому числі й для держави.Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або заповітом не прийняв спадщину,вважається,що спадщина переходить до держави. Одже, норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини,яка відкрилася,але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом,слід розуміти таким чином,що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини,яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців. За таких обставин суд виходить з того,що спадщина,яка відкрилася після смерті [PERSON],яка померла 18.04.2003 року,не може бути визнана судом відумерлою за нормами ст.1277 ЦК України.

Outcome: dismissed