Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК: заборгованість у розмірі 30798,73 долара США, що за курсом 26.63 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.09.2016 року складає 820170 гривень 18 копійок за кредитним договором № CVI0GA0000000056 від 23.09.2008 року яка складається з наступного: 11033, 67 долара США заборгованість за кредитом, 14535,84 долара США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5229,22 долара США заборгованість по комісії за користування кредитом. Стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Повістки були вручені виконавчим органам місцевого самоврядування за зареєстрованим місцем проживання відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився. У позовній заяві представник позивача [PERSON] зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Судом досліджено наступні докази: розрахунок заборгованості за договором №CVI0GA0000000056 від 23 вересня 2008 року укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 09.09.2016 року, копії повідомлень ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК №30.1.0.0/2-80923DNH0S107 від 13.09.2016 року, копію реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів, копію кредитного договору № CVI0GA0000000056 від 23 вересня 2008 року укладеного між ЗАТ комерційний банк „ПриватБанк та [PERSON], копію додатку №1 до кредитного договору №CVI0GA0000000056 від 23 вересня 2008 року, копію додатку №2 до кредитного договору №CVI0GA0000000056 від 23 вересня 2008 року, копію договору поруки №CVI0GA0000000056/1 від 23.09.2008 року укладеного між ЗАТ комерційний банк „ПриватБанк та [PERSON] Судом встановлено, що між ЗАТ КБ „ПриватБанк, яке в подальшому реорганізоване в публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк та відповідачкою [PERSON] 23 вересня 2008 року був укладений кредитний договір № CVI0GA0000000056. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 17440 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 1,25% на місяць, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервуваня ресурсів у розмірі 5,64 % річних від суми зарезервованих ресурсів, з кінцевим терміном повернення 23.09.2018 року. Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобовязалася щомісячно, з 10 по 15 число, сплачувати відповідні платежі за цим договором в загальній сумі 311,74 долара США. В порушення умов договору відповідачка не своєчасно сплачувала необхідні платежі. Таким чином, станом на 09.09.2016 року відповідачка [PERSON] не виконала в повному обсязі свої зобовязання за кредитним договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 11033,67 долара США, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 14535,84 долара США та по винагороді за резервування ресурсів в сумі 5229,22 долара США. Відповідачці нарахована пеня в сумі 53553,25 долара США. Загальна сума нарахованої заборгованості складає 84351,98 долара США. 23 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно до якого [PERSON] надав поруку перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором № CVI0GA0000000056 від 23.09.2008 року. Згідно до даного договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу укладення та виконання вимог кредитного договору та договору поруки. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідачі порушили право банку на своєчасне повернення кредиту та процентів. Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачка [PERSON] в порушення умов договору, які згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від виконання своїх зобовязань за договором, порушила свої зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків та штрафів. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Зокрема з відповідачів слід стягнути 30798,73 долара США в рахунок стягнення заборгованості за наданим кредитом. З відповідачів на користь позивача також слід стягнути судові витрати. Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. \~ У звязку з наведеним вище, слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. \~ Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. \~ Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. \~ Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. \~ 16 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг, згідно з яким частину першу статті 11 Закону України „Про захист прав споживачів було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. \~ В даній справі кредитний договір укладено сторонами 23 вересня 2008 року. На час укладення цього кредитного договору Закон України „Про захист прав споживачів не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті. Суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 5957 гривень 43 копійки судового збору. Зокрема, при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 12302 гривні 55 копійок. Згідно до ч.1 ст. 6 Закону України „Про судовий збір за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Судовий збір сплачений позивачем 17 жовтня 2016 року в сумі 12302 гривні 55 копійок. Ціна позову визначена позивачем в розмірі 30798,73 долара США. Офіційний курс гривні до долара США станом на 17 жовтня 2016 встановлений Національним банком України в сумі 2579,0790 гривні за 100 доларів США. Таким чином, судовий збір у розмірі 1,5 відсотка від суми позову складає 11914 гривень 85 копійок. Таким чином позивач переплатив 387 гривень 70 копійок. На підставі ст. ст.ст. 11, 16, 526, 530, 533, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved