Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «АРІЕС», яка діє в інтересах ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] Сасан Масуд про відшкодування збитків в порядку регресу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.04.12р. в м. Києві на неврегульованому перехресті віл Берлінського та вул. Котовського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох т/з: 1) автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Сасан Масуд 2) автомобіля «Пежо» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується первісною довідкою ДАІ, розширеною довідкою ДАІ та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2012р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. На момент ДТП між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «СК «Лафорт»» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/7457324 від 28.10.2011р., за яким було застраховано цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні т/з «Субару» д/н АІ 2883 СТ. Потерпілий внаслідок ДТП [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про настання випадку ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винним у спричиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Фахівцем відділу врегулювання ПрАТ «СК «Лафорт»» на підставі звіту № 2405-зал від 12.06.2012р. був складений розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілого. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, Страхового акту та розрахунку розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Лафорт»» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 7\~476,97 що підтверджено платіжним дорученням № 4838 від 16.07.2012 року. Оскільки [PERSON] не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «СК «Лафор», то останній надув права вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. 29.04.2013р. між ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким остання відступила ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» свої права грошової вимоги до боржників. Тому позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 7\~476,97 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. Представник позивача надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштов і повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. За таких умов суд вважає за можливе винести рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2012 року, відповідно до якої [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідач 27.04.2012р. о 14 год. 05 хв., керуючи автомобілем [NUMBER], на нерегульованому перехресті вул. Берлінського Котовського не виконав вимогу знаку «Дати дорогу» не надав перевагу в русі, в наслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Пежо», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с. 14). Судом також встановлено, що на момент ДТП між відповідачем та ПрАТ «СК «Лафорт»» діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/7457324 від 28.10.2011р., за яким було застраховано цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні т/з «Субару» д/н [NUMBER] (а.с.16). Потерпілий внаслідок ДТП [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт»» із повідомленням від 21.05.2012р. про настання випадку ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винним у спричиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі заяви про отримання страхового відшкодування від 23.08.2012р., Звіту № 2405-зал від 12.06.2012 року фахівцем відділу врегулювання ПрАТ «СК «Лафорт»» був складений страховий Акт № 2612-00005-01-1-1 від 29.09.2012 року та був виведений розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого т/з від 29.09.2012. На підставі Заяви про виплату страхового відшкодування, Страхового акту та розрахунку розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Лафорт»» було складено розпорядження про виплату страхового відшкодування від 04.10.2012 року та відповідно до норм ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 7476,97 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 4838 від 16.11.2012 року (а.с.16-33). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.1.1 (ґ) ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону. Відповідно до п. 33.1.4\~ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. В супереч вищевказаної норми, [PERSON] не повідомив ПрАТ «СК «Лафорт»» про настання ДТП. 29.04.2013р. між ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким остання відступила ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» свої права грошової вимоги до боржників (а.с. 6-11). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки дані обставини справи знайшли своє підтвердження при розгляді справи по суті. Разом із тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved