Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк терміном в один місяць, що обчислюється з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за померлим [INFO] [PERSON] . Позов мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку, сараїв, вбиральні та гаража за адресою: [ADDRESS] . Також вказує, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на вказане спадкове майно. Однак після смерті спадкодавця [PERSON] , позивачем було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини з тих підстав, що на момент смерті спадкодавця вона не знала про існування заповіту, дізналася про існування такого лише від брата у січні, однак копію такого брат їй не надав. Тоді вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори, де отримала копію заповіту та письмову відповідь про те, що у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини за померлим [PERSON] необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання такої заяви. Крім цього представник зазначає, що на день смерті батько позивача проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , де також постійно проживали дружина та син [PERSON] , який є рідним братом позивача, інвалідом ІІ групи з дитинства та за яким позивач доглядає. На підставі наведеного просить суд визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий був нею пропущений з поважних причин. У судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник подала заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити, посилаючись на обставини позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Представник відповідача у судове засіданні також не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечила. У судове засідання представник Перечинської державної нотаріальної контори та [PERSON] як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не з`явилися, подали відповідні заяви про розгляд справи без їх участі, останній проти задоволення позовних вимог не заперечив. [PERSON] як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та другий спадкоємець за заповітом у судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6, ст. 15 ч. ч. 1, 2 ЦК України). Відповідно до ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи (ст. 1220 ч. 1, 2); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ч. 1, 3); спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ч. 1); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ч. 1); за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ч. 3). Отже, для реалізації свого права на спадкування спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, повинен у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] , що стверджується відповідними копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 05 серпня 2020 року Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. І.Франківськ) та серії [NUMBER] , виданим виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 16 березня 2020 року (а. с. 6, 7, 9, 10). Випискою з погосподарської книги, виданої виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 774 від 18 вересня 2020 року підтверджується, що відповідно до погосподарської книги № 5 на 2011-2015 року та об`єкта погосподарського обліку 368 за адресою: [ADDRESS] , забудовником та головою вказаного домогосподарства був [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 11, 15, 16). Згідно довідки Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 773 від 18 вересня 2020 року видно, що на день смерті [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а. с. 11).\~\~ В той же час як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2014 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, за яким на випадок смерті заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому за законом на день смерті і на що він має право, заповів у рівних частках своїм дітям сину [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Закарпатської області та зареєстрованого у реєстру за № 790 (а. с. 8, зворот). Однак, як вбачається з повідомлення в. о. завідувача Перечинської державної нотаріальної контори А.В.Ластівки від 29 січня 2021 року № 13/01-16, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки після смерті [PERSON] у встановлений законом строк позивач не подавала заяву про прийняття спадщини, а відтак відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину і свідоцтво про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] нотаріус видати не може (а. с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.\~ Згідно ст. 1216 цього Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної\~ особи, яка\~ померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1220 цього Кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] в межах строків, передбачених ч. 1 ст. 1270 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, не подала нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В той же час 13 січня 2015 року із заявою про прийняття спадщини за [PERSON] , який помер [INFO] , до Перечинської державної нотаріальної контори звернувся інший спадкоємець за заповітом [PERSON] , через що нотаріусом заведена спадкова справа № 01/2015 (а. с. 59-65). Разом з цим зі змісту позову встановлено, що позивач [PERSON] про існування заповіту не знала, її не було повідомлено про відкриття спадщини, наявність на її ім`я заповіту та, відповідно, наявності у неї спадкових прав, а тому позивач й не виконала вимоги ч. 1 ст. 1269 ЦК України, за якими спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Так, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки спадкоємець [PERSON] вчасно не подала заяву про прийняття спадщини, то поновлення її права на прийняття такої відбувається шляхом звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Разом з тим, позивач звернулася до нотаріальної контори та нотаріусом роз`яснено позивачу порядок звернення до суду, повідомлено строк, на який може бути відкладена нотаріальна дія. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у його постановах у справі № 130/2517/18 від 21 вересня 2020 року, № 644/7785/19 від 22 лютого 2021 року. Таким чином повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживала зі спадкодавцем на момент смерті, а тому об`єктивно не могла знати про наявність на її ім`я заповіту, та врахувавши, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, приходить до висновку про наявність правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved