Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3217323378-005473 від 23.05.2018 року про надання позики у загальному розмірі 3465,92 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору №3217323378-005473 від 23.05.2018 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн., який повинен був повернути не пізніше 23-00 годин 07.06.2018 року. Відповідно до умов вказаного договору, сума процентів за користування позикою становить 31,85 грн. за 16 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування нею, що становить 730 процентів. Тип процентної ставки фіксована, що становить 2% (10,00 грн.) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики за весь період складає 531,85 грн. Так, у строк зазначений у договорі, відповідач повинен був повернути позику та проценти за користування позикою. Проте, позичальник на даний час повернув позику частково у розмірі 665,93 грн. Станом на 29.10.2018 року, відповідачем прострочені строки повернення позики, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом 500,00 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1285,92 грн.; заборгованості за пенею 1680,00 грн., а всього 3465,92 грн., у звязку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. За даних обставин, з урахуванням згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та кредитним договором, укладеним сторонами. Зі змісту ст.626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст.ст.628, 629 ЦК України. Як видно з матеріалів справи, 23.05.2018 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та відповідачем укладено договір №3217323378-005473, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав позику у розмірі 500 грн. Відповідач ознайомлений з умовами надання кредиту, що підтверджується власноручним підписом у зазначеному договорі (а.с.9-15). Разом з цим, [PERSON] не виконав свої зобовязання за договором і не здійснив повернення позики у встановлений строк та не сплатив відсотки за користування кредитом. В звязку з чим, станом на 29.10.2018 року заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК Є ГРОШІ» склала 3465,92 грн. з яких: заборгованість за кредитом 500,00 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1285,92 грн.; заборгованість за пенею 1680,00 грн. (а.с.16-22). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, на підставі розрахунку заборгованості, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань, відповідно до умов укладеного договору, визначена позивачем сума заборгованості за розрахунком є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Окрім того,\~відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~з відповідача\~належить стягнути\~також судові\~витрати по\~справі в\~розмірі 1762,00\~грн.\~(а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved