Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором від 11.02.2008 р. № 12.2.6-5, укладеним між Акціонерно-комерційним банко соціального розвитку Укрсоцбанк (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON], в сумі 365217,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 125221,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 153086,23 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 33535,14 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 23917,70 грн., інфляційних витрат за кредитом в сумі 17280,64 грн., інфляційних витрат за відсотками в сумі 12175,56 грн., що утворилася станом на 2911.2017 року. В забезпечення вказаного договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 19.02.2008 р. укладено договір поруки № 02-23-12.2.6-5-199. В обґрунтування позовних вимог представник зазначив про порушення боржником [PERSON] умов та зобовязань кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявилася, в адресованій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавали. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.02.2008 року між Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 12.2.6-5, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 181 000,00 грн., зі сплатою 14,5 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту до 10.02.2022 р. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором від 11.02.2008 р. № 12.2.6-5, між Банком та [PERSON] 19.02.2008 р. укладено договір поруки № 02-23-12.2.6-5-199, відповідно до умов якого, остання як поручитель поручається за виконання позичальником обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З наданих матеріалів (розрахунку заборгованості) ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається про те, що станом на 29.11.2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 365217,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 125221,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 153086,23 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 33535,14 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 23917,70 грн., інфляційні витрати за кредитом в сумі 17280,64 грн., інфляційні витрати за відсотками в сумі 12175,56 грн. За вимогою про усунення порушень № 08.51-297/96-15462 від 01.12.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» повідомило відповідача [PERSON] про наявність порушення виконання кредитного договору № 12.2.6-5 року від 11.02.2008 р., а також про те, що неодноразові звернення Кредитора з питань виконання зобовязань з виплати кредиту проігноровано, питання реструктуризації не вирішено, тому вимагає від позичальника у строк до 30 днів з дати відправлення вимоги, але не пізніше 3-х днів з моменту отримання цієї вимоги сплатити заборгованість по кредиту, нараховані проценти, комісії за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. Суд, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи що відповідач [PERSON] протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, тому, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах на користь позивача судові витрати в розмірі 5478 грн. 26 коп. - по 2739 грн. 13 коп. з кожного.

Outcome: approved