Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2004896586 від 26.07.2013 року у розмірі 57\~728,95 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~378,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 26.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2004896586, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 49338,00 гривень для придбання товару, строком на 60 місяців, розмір процентної ставки складає 18% річних. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 24.11.2016 року сума заборгованості становить 57728,95 гривень, яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 45625,80 гривень; відсотки за користування кредитом 5997,46 гривень та комісії за РО 6105,69 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місяця його реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2004896586 укладений з [PERSON]. 26.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2004896586, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 49338,00 гривень для придбання товару, строком на 60 місяців, розмір процентної ставки складає 18% річних. Відповідно до п.п. 1.2.1., 1.3.1., 1.4.1., 1.4.2., 1.4.3. договору про надання споживчого кредиту №2004896586 від 26.07.2013 року, банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Датою надання кредиту позичальнику є дата підписання позичальником даного договору. Позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором не пізніше 28 липня 2018 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки визначеної п.1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Згідно до п. 3.17. договору про надання споживчого кредиту №2004896586 від 26.07.2013 року, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та всіх додатків до нього і діє до виконання сторонами взятих на себе зобовязань по цьому договору в повному обсязі. У зв'язку з тим, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 24.11.2016 року сума заборгованості становить 57728,95 гривень, яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 45625,80 гривень; відсотки за користування кредитом 5997,46 гривень та комісії за РО 6105,69 гривень. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики. Відповідно до ч.1 ст. 549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 57728,95 гривень, яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 45625,80 гривень; відсотки за користування кредитом 5997,46 гривень та комісії за РО 6105,69 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 611, 1054 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved