Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Представник ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1264-08 ПОУ Н від 06.02.2006 року у розмірі 299 366 гривень 20 копійок. Також просить стягнути 2993 гривні 66 копійок витрат по сплаті судового збору. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 06 лютого 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1264-08 ПОУ Н, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 39530 доларів США, що на той час складало еквівалент 199 626,50 гривень. Згідно з вказаним договором за використання кредитних коштів на перший місяць установленого терміну кредитування процента ставка встановлюється в розмірі 12,5% річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування процента ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 цього Договору. У випадку якщо банк не повідомив Позичальника в порядку, передбаченому п.9.2 цього договору про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць терміну кредитування, застосовується діючий розмір процентної ставки. Згідно з п.1.2.2. Договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, не пізніше строком до 06 лютого 2027 року з сплатою нарахованих відсотків та комісії за користування кредитом у встановлені строки. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банк прийняв в заставу нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Наданий відповідачці кредит також забезпечений порукою [PERSON]. Згідно з вимогами закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року, у Статут АКІБ «УкрСиббанк» були внесені зміни, відповідно до яких нове повне найменування банку стало - Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк». 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №1 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, у відповідності до яких відбувся перехід права вимоги, в тому числі і за зобов'язанням [PERSON], яке виникло на підставі кредитного договору №1264-08 ПОУ Н (10603953000) від 06.02.2006 року. В зв'язку з цим відбулася заміна кредитора у зобов'язанні. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 30.05.2012 року сума заборгованості становить 37455,89 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату складає 299366,20 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 33228,91 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ на зазначену дату дорівнює 265582,06 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4226,98 доларів США, що в еквіваленті - 33784,14 гривні. З зазначених вище підстав представник позивача звернувся з наступним позовом до суду. Представник позивача будучи присутнім в судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.05.2012 року становить 37455,89 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату складає 299366,20 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 33228,91 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ на зазначену дату дорівнює 265582,06 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4226,98 доларів США, що в еквіваленті - 33784,14 гривні. Представник відповідачки [PERSON] в судових засіданнях проти позову заперечував. В судовому засіданні і в своїх письмових запереченнях представник відповідачки вказував, що відповідно до ст.1 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.93 року № 15093 національна валюта (гривня) відноситься до валютних цінностей. А кредит був взятий у доларах США, таким чином, крім статусу компанії, яка має право займатися фінансовими послугами, факторингова компанія повинна мати і ліцензію на здійснення валютних операцій. Тільки поступка боргів компанії з спеціальним статусом - фінансова установа (статутний капітал - 3млн. гривень, контролюючий орган - Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України) є законним. При чому про таке прийняте рішення банківська установа повинна повідомити боржника. Не повідомлення божника про таке рішення обмежує права клієнта на нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Не залежно від назви договору по поступці права вимоги, через юридичні природу такого роду правовідносин (поступка активів не за балансовою вартістю, а з дисконтом) договір, якщо він був підписаний не з фінансовою компанією, видом діяльності якої є факторинг, може бути визнаний недійсним. Не маючи спеціального статусу (фінансова установа), не маючи відповідних ліцензій, дозволів та фахівців з цього питання, тому його довірителю нині не доводиться сподіватися на правильне застосування норм закону позивачем до боржника, тим паче що Позивач не був стороною при укладенні договору, зазначеного у позовній заяві, не може приймати рішення щодо виконання чи не виконання умов та обставин договору, не знає і не розуміє всіх дій боржника, пов'язаних з виконанням цього Договору. Просив врахувати заперечення відмовити в задоволенні позову. В судове засідання, призначене на 5 червня 2014 року, представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, ПАТ «УкрСиббанку» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (ліцензія НБУ № 75 від 24 грудня 2001 року), надалі іменується Банк, в особі начальника відділення № 453 Першого Одеського Управління Південного Регіонального Департаменту АКІБ «УкрСиббанк» Чеботар Вікторії Вікторівни, що діє на підставі Положення про відділення № 435 та довіреності від 30.12.2005 року посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 4153 та громадянка України [PERSON], надалі іменується «Позичальник», з іншої сторони, а разом іменовані - Сторони, уклали даний договір про нижченаведене. Згідно з п.1.1.1. Договору Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 39530,00 доларів США на день укладення даного договору у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 199 626 гривень 50 копійок за курсом Національного банку України на день укладення цього договору. Пунктами 1.2.1., 1.2.2., 1.3, 1.3.1., 1.3.2., 1.3.3. встановлено, що надання кредиту здійснюється у наступний термін з 06 лютого 2006 року по 06 лютого 2017 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту (додається), не пізніше 06 лютого 2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін, або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3,4.9., 5.3., 5.5., 5.6, 5.8., 5.1.0., 7.4., 9.2 цього договору. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку. Позичальник повинний повернути основну суму кредиту на рахунок № 22337026400800 АКІБ «УкрСиббанк». Плата за кредит (під терміном «плата за кредит») у даному договору розуміються як проценти та комісії. За використання кредитних коштів на перший місяць установленого терміну кредитування процента ставка встановлюється в розмірі 12,5% річних. За використання кредитних коштів на перший місяць установленого терміну кредитування процента ставка встановлюється в розмірі 12,5% річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування процента ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 цього Договору. У випадку якщо банк не повідомив Позичальника в порядку, передбаченому п.9.2 цього договору про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць терміну кредитування, застосовується діючий розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів фактично наданих Банком Позичальником згідно умов даного договору за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку. Нарахування процентів здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів в перший період, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця. Проценти нараховуються методом «факт/360», відповідно до Постанови Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 255. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком Позичальнику і які ще неповернуті останнім відповідно до умов договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредитів вважається одним днем. Згідно з п.1.3.4. Термін сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного дня за тим, за який були нараховані проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене на пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. Згідно з п.5.5, 5.6., 5.7., 5.10 Договору у випадку порушення Позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на 5 (п'ять) календарних дні, та/або у випадку порушення Позичальником умов договору застави, вказано у п.2 даного договору, банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку визначеному в розділі 11 цього договору. Пунктом 5.6. передбачено що при виявленні нецільового використання кредитних коштів, Банк має право достроково витребувати суму кредиту у повному розмірі в порядку, вказаному в розділі 11 цього договору. У випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та плати за кредит Банк має право стягнути з Позичальника суму боргу в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення (застава, порука та інше). Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-У1 від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСибанк». Як вбачається з листа № 138-1/4/90 від 26.06.2009 року надісланого заступником начальна відділення 435 ПАТ «УкрСиббанку» на адресу [PERSON], відповідачку повідомляють, що у відповідності до кредитного договору № 1264-08 ПОУ від 06.02.2006 року укладеним між нею та АКІБ «УкрСиббанком», вона повинна погашати кредитну заборгованість у відповідності з графіком погашення кредиту. Відповідачку повідомлено, що нею порушені умови зазначеного договору, і дане порушення привело до того, що станом на 23 червня 2009 року по зазначеному договору утворилася прострочена заборгованість у загальній сумі 55,05 доларів США. З цих підстав суд робить висновок проте, що саме з 23.06.2009 року [PERSON] стали порушуватися умови виконання кредитного договору № 1264-08ПОУ від 06.02.2006 року, що привело до утворення заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанком». В ході судового розгляду справи встановлено та підтверджено поданими до суду стороною позивача документами, що [PERSON] отримала від ПАТ «УкрСиббанку» суму у розмірі 39530 доларів США, що у гривневому еквіваленті становило суму - 199626 гривень 50 копійок. Стороною відповідачів не оспорювало ся, що [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконувала, тому, у зв'язку з порушеннями [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.05.2012 року утворилася заборгованість у загальній сумі 37455,89 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату становить 299366,20 гривень, яка складається з: основної заборгованості за кредитом у сумі 33228,91 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ на зазначену дату дорівнює 265582,06 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4226,98 доларів США, що в еквіваленті - 33784,14 гривні. Як вбачається з листа Першого Одеського Центру Управління кредитної заборгованістю клієнтів роздрібного бізнесу ПРД АТ «УкрСиббанк» за вихідним номером 252 від 12.05.2010 року на ім'я [PERSON], працівник АТ «УкрСиббанку» нагадує [PERSON] про обов'язки за кредитним договором № 1264-08ПОУ Н (10603953000) від 06 лютого 2006 року, укладеного між АТ «УкрСиббанком» та [PERSON], а саме що у випадку невиконання «Позичальником» умов цього договору Банк має право в односторонньому порядку змінити термін погашення кредиту ат плати за кредит засадним договором в порядку, визначеному в розділі 11 договору. В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (надалі «Клієнт»), в особі Голови Правління Філіпа Жоаньє, який діє на підставі Статуту і ТОВ «Кей-Колект» (Надалі - Фактор), в особі, директора Кочолодзян А.В., яка діє на підставі Статуту, які надалі спільно іменуються «Сторони», а кожна окремо «Сторона», укладений Договір факторингу № 1. Згідно з п.1.1, 1.2., 1.3., 1.4, 1.5, цього Договору за цим договором клієнт зобов'язується передати у власність Фактору, а Фактор - прийняти права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Обсяг ( сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку 1 до цього Договору. Одночасно з відступленням прав вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма договорами забезпечення. Передання прав клієнта за Договорами забезпечення, що були посвідчені нотаріально, відбувається на підставі окремого договору, що укладається Сторонами одночасно з укладенням цього Договору і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з п.1.6. Договору факторингу для уникнення сумнівів відступлення Прав вимоги за цим Договором здійснюється виключно на умовах «ЯК Є» і «БЕЗ ПРАВА ВИМОГИ» до Клієнта. Таким чином, після здійснення відступлення відповідно до умов цього Договору Клієнт немає права вимагати сплати Боржниками і Гарантами будь-яких сум за первинним договорами і договорами забезпечення і Фактор бере на себе усі ризики і вигоди від Прав вимоги, якщо інше не передбачено законодавством України у кожному з зазначених випадків. Згідно з п.3.1., 3.2., 3.3, 3.4. Договору права вимоги переходять від клієнта до фактора у дату відступлення, після чого фактор одержує право вимагати від Боржників та Гарантів виконання усіх зобов'язань за Первинними договорами і Договорами Забезпечення. Відступлення прав вимоги засвідчується складанням Сторонами акта приймання-передачі прав вимоги за формою згідно з Додатком 2 до цього Договору. Акт приймання-передачі прав вимоги складається Сторонами виключно після одержання клієнтом суми фінансування. Після складання зазначеного вище акта приймання-передачі прав вимоги Клієнт втрачає право набудь-які платежі Боржників та їх Гарантів в оплату їх заборгованості за Первинними Договорами і Договорами забезпечення. Згідно з п.4.1 Договору Клієнт відповідає перед Фактором за дійсність прав вимоги. Клієнт гарантує, що усі вимоги виникли на законних підставах відповідно до законодавства України. Відповідно до статі 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (факто) передає або зобов'язується передати грошові кошті в розпорядження другої сторони (Клієнта) за плату, а Клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно зі ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимоги). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Як вбачається з акту приймання-передачі (далі - «Акт»), складеного 12 грудня 2011 року в м. Києві, Україна, між: Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», в особі Філіпа Жоанье, який діє на підставі Статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю « Кей-Колект», в особі Кочолодзян А.В., яка діє на підставі Статуту, цей акт складений на виконання Договору Факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року (далі Договорі). Терміни, визначені у Договорі, мають таке саме значення у цьому Акті. Клієнт цим передає (відступає) Права вимоги Факторові, а Фактор цим приймає Права вимоги. Клієнт і Фактор визнають, що відступлення Прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього акта. Акт приймання передачі підписаний сторонами 12 грудня 2011 року. Згідно з випискою з Додатку № 1 до Договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року право вимоги по кредитному договору № (первісний) 1264-08 ПОУ Н від 06.02.2006 року боржниця - [PERSON] (ідентифікаційний код боржника [NUMBER]) перейшло до ТОВ «Кей- Колект». Таким чином, проаналізувавши укладений 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (надалі - «Клієнт»), в особі Голови Правління Філіпа Жоаньє, який діє на підставі Статуту і ТОВ «Кей-Колект» (Надалі - Фактор), в особі, директора Кочолодзян А.В., яка діє на підставі Статуту, Договір факторингу № 1, та акт прийому-передачі прав вимоги, суд прийшов до висновку, що зазначені документи відповідають вимогам діючого законодавства України, так як укладені у відповідності до ст.ст.1078-1086 ЦК України. Згідно з договором факторингу та акту прийому-передачі прав вимоги, відбувся перехід права вимоги, в тому числі і за зобов'язаннями [PERSON], яке виникло на підставі кредитного договору № 1264-08 ПОУ Н від 06.02.2006 року . У зв'язку з цим відбулася заміна кредитора у зобов'язанні. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Суд критично відноситься до правової позиції сторони відповідачки в тієї частині, що ТОВ «Кей-Колект» не має відповідних правових підстав для отримання від боржників грошових коштів в рахунок погашення зобов'язань за кредитними договорами укладеними в іноземній валюті, тому що 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» (Банк) та ТОВ «Кей-Колект» (Клієнт) було укладено Договір про обслуговування платежів, відповідно до умов якого Банк проводить операції розрахунково-касового обслуговування. За даним договором, грошові кошти в іноземній валюті, які сплачуються боржниками ТОВ «Кей-Колект», спрямовуються на рахунок АТ «УкрСиббанк» (в платіжних документах на перерахування коштів зазначається отримувачем), і саме банк в обов'язковому порядку (п.2.9. Договору про обслуговування платежів), здійснює конвертацію отаманих коштів в національну валюту України з подальшим перерахуванням ТОВ «Кейт- Колект» коштів вже в національній валюті. Тобто «Кей-Колект» не отримує кошти в іноземній валюті, що виключає необхідність, встановленого ліцензування для ТОВ «Кей-Колект». Твердження представника відповідачки про те, що ТОВ «Кей-Колект» не має спеціального Статусу та дозволів, не є фінансовою установою, спростовуються наданими до суду стороною позивача Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 300 та Додатком до Свідоцтва, у яком у зокрема зазначено, що «види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг». Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. З урахуванням підстав викладених у мотивувальній частині рішення суд вважає що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37455,89 (тридцять сім тисяч чотириста п'ятдесят п'ять доларів США 89 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ складає 299366,20 гривень (двісті дев'яносто дев'ять тисяч триста шістдесят шість гривень 20 копійок), які складаються з: заборгованості за кредитом - 33228,91 доларів США (тридцять три тисячі двісті двадцять вісім доларів США 91 цент, що в еквіваленті по курсу НБУ - 265582,06 (двісті шістдесят п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят дві гривні 06 копійок), заборгованості по процентам за користування кредитом - 4226,98 доларів США (чотири тисячі двісті двадцять шість доларів США 98 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ складає 33784,14 гривні (тридцять три тисячі сімсот вісімдесят чотири гривні 14 копійок). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2993 гривень 66 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ТОВ «Кей-Колект». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved