Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Представник позивача Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації 16 липня 2021 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про повернення технічного засобу реабілітації, просить суд: зобов`язати [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] , повернути Управлінню соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області технічний засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, а саме: ліжко з механічним приводом (300-НС-LA), строк експлуатації - по життєво. Стислий виклад позиції позивача Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що за програмою «Заходи із соціальної, трудової та професійної реабілітації інвалідів» за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації», особа з інвалідністю загального захворювання ІІ групи [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] був безоплатно, за рахунок державних коштів, забезпечений технічними засобами реабілітації, а саме 24.10.2016 року ліжком з механічним приводом /300-НС-LA/, строк експлуатації - по життєво, яке на день подання цієї заяви до суду не повернуто до Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровського РДА Одеської області. Згідно повідомлення Білгород-Дністровського МР ВДРАЦС ПМУМЮ /м. Одеса/ від 02.10.2020 року, вих. № 3118/60 - [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 999. Даний засіб реабілітації - ліжко з механічним приводом /300-НС-LA/ підлягає поверненню згідно Наказу Міністерства соціальної політики України від 10.08.2018 року № 1138 «Деякі питання забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення», відповідно до Переліку виданих особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та іншим окремим категоріям населення технічних та інших засобів реабілітації, що підлягають поверненню до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києва та Севастополя держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад, у разі смерті зазначених осіб та з інших причин, якщо строк їх експлуатації не закінчився. Позивач зазначає, що Управління соціального захисту населення неодноразово зверталось до дружини померлого [PERSON] - [PERSON] з вимогою повернення ліжка з механічним приводом /300-НС-LA/, однак ніякої відповіді не надходило. Станом на момент звернення до суду з відповідним позовом технічний засіб реабілітації не повернутий. З урахуванням усього вищенаведеного, позивач і звернувся до суду з даним позовом. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання на 18.08.2021 року. 18.08.2021 Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області розгляд справи був відкладений до 05.10.2021 року з причин неявки учасників провадження 05 жовтня 2021 року ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.11.2021 року . Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зі згоди позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалою від 14 грудня 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що дійсно за життя [PERSON] було присвоєно ІІ групу інвалідності та він перебував на обліку в Білгород-Дністровському районному управлінні соціального захисту населення. На підставі його заяви від 09.08.2016 року та анкети для індивідуального підбору Мала механізація для людини з інвалідністю від 09.08.2016 року, [PERSON] отримав направлення на забезпечення його ліжком /ортопедичним функціональним /300-НС-LA/ та матрацом протипролежневого /РОНО/ згідно з Індивідуальною програмою реабілітації інваліда під № 1028. У відповідності до Картки про забезпечення технічним та іншими засобами реабілітації [PERSON] отримав в т.ч. ліжко ортопедичне. Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно Повідомлення про громадян, які померли за період з 01.09.2020 року по 30.09.2020 рік, для зняття з обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, відомо, що [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] . Позивач звернувся до дружини померлого - [PERSON] з листом № 2227/01-30 від 15.10.2020 року, у якому просив повернути до управління соціального захисту населення ліжко з механічним приводом /300-НС-LA/ , ціна виробу 20 048 грн, у зв`язку із смертю [PERSON] , особи з інвалідністю групи. Натомість, станом на день ухвалення рішення вказаний технічний засіб повернутий до управління соціального захисту населення не був. Нормативне обґрунтування Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як зазначено у преамбулі до Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»,цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності. Відповідно до 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» від 06.10.2005 року №2962-IV, який набрав чинності з 01.01.2006 року, в редакції Закону України №2078-VIII від 06.06.2017 року, Індивідуальна програма реабілітації інваліда розробляється відповідно до Державної типової програми реабілітації інвалідів для повнолітніх інвалідів - медико-соціальною експертною комісією,для дітей-інвалідів - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Визначення конкретних обсягів, методів і термінів проведення реабілітаційних заходів, які повинні бути здійснені щодо інваліда, дитини-інваліда, кошторис витрат за рахунок бюджетних коштів чи загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також контроль за виконанням індивідуальної програми реабілітації інваліда в межах своїх повноважень здійснюють медико-соціальні експертні комісії (лікарсько-консультаційні комісії лікувально-профілактичних закладів - щодо дітей-інвалідів), місцева державна адміністрація, служби зайнятості, реабілітаційні установи, розпорядники відповідних коштів. Обсяг реабілітаційних заходів, що передбачається індивідуальною програмою реабілітації інваліда, не може бути меншим від передбаченого Державною типовою програмою реабілітації інвалідів. Індивідуальна програма реабілітації інваліда є обов`язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, дитина-інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності. Індивідуальна програма реабілітації має для інваліда, дитини-інваліда рекомендаційний характер. Інвалід (законний представник дитини-інваліда) має право відмовитися від будь-якого виду, форми та обсягу реабілітаційних заходів, передбачених його індивідуальною програмою реабілітації, або від усієї програми в цілому. Інвалід (законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда) бере участь у виборі конкретних технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення, реабілітаційних послуг і санаторно-курортного лікування тощо в межах його індивідуальної програми реабілітації у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів і Україні» від 06.10.2005 року №2962-IV, держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів,дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію. Технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів є: протезно-ортопедичні вироби, у тому числі ортопедичне взуття; спеціальні засоби для самообслуговування та догляду; засоби для пересування; допоміжні засоби для особистої рухомості, переміщення та підйому; меблі та оснащення; спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією; спеціальні засоби для освіти (включаючи літературу для сліпих) і зайняття трудовою діяльністю; спеціальне фізкультурно-спортивне обладнання і спорядження, спортивний інвентар. Виробами медичного призначення є прилади, комплекси, системи обладнання, інструменти, пристрої, імплантати, приладдя, матеріали або інші вироби, призначені для діагностики, лікування та профілактики захворювань. Рішення про забезпечення інвалідів технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення приймається медико-соціальними експертними комісіями (лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів - щодо дітей-інвалідів) на підставі медичних показань і протипоказань, а також соціальних критеріїв. За медичними показаннями встановлюється необхідність надання інваліду технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення, що забезпечують компенсацію або усунення стійких обмежень життєдіяльності інваліда. За соціальними критеріями встановлюється необхідність надання інваліду технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення для відновлення втрачених або придбання нових професійних знань, навичок та умінь, соціальної адаптації, занять фізичною культурою і спортом, задоволення духовних потреб, дозвілля. Облік інвалідів, дітей-інвалідів, які забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, спеціальним автотранспортом, у межах повноважень здійснюють місцева державна адміністрація і охорони здоров`я. Безкоштовне забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації за індивідуальною заявкою інваліда, послугами з післягарантійного ремонту здійснюється у вигляді грошової допомоги інвалідам для оплати вартості виданих виробів та наданих послуг шляхом безготівкового перерахування коштів підприємствам, що виконали зазначені заявки та відповідають кваліфікаційним вимогам, які визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затверджено постановою КМУ від 05.04.2012 року №321. Так, згідно п.2 Порядку, до технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та інші окремі категорії населення, належать: протезно-ортопедичні вироби, у тому числі ортопедичне взуття; спеціальні засоби для самообслуговування та догляду; засоби для пересування; допоміжні засоби для особистої рухомості, переміщення та підйому; меблі та оснащення; спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією. Особи з інвалідністю та діти з інвалідністю забезпечуються відповідними технічними та іншими засобами реабілітації, отримують за бажанням компенсацію за відповідні самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації в порядку черговості згідно з індивідуальною програмою реабілітації (далі - індивідуальна програма), якщо інше не передбачено цим Порядком. Особи з інвалідністю, діти з інвалідністю, інші особи забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема шляхом виплати компенсації, без права їх продажу, дарування і передачі протягом строку, на який видаються такі засоби (п.4 Порядку). Для забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації або виплати компенсації особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, інша особа або їх законні представники подають до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) або до центрів надання адміністративних послуг (далі - ЦНАП) заяву про забезпечення засобом реабілітації (виплату компенсації) за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у паперовій формі або через електронний кабінет особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи (далі - електронний кабінет особи) або через Єдиний державний веб-портал електронних послуг (абз.2 п.14 Порядку). Відповідно до абз. 3 п.14 Порядку, для взяття на облік до органу соціального захисту населення (ЦНАП) пред`являються (подаються) разом із заявою про забезпечення засобом реабілітації (виплату компенсації) (у разі подання заяви через електронний кабінет особи у цей же день вносяться дані та/або скановані копії документів з метою формування особової справи) такі документи особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту (далі - документ, що посвідчує особу), або свідоцтво про народження (для дітей віком до 14 років); висновок МСЕК про встановлення інвалідності для осіб з інвалідністю (для дітей з інвалідністю - висновок ЛКК) - у разі, коли особа вперше звертається для забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації або виплати компенсації або змінюється група і причина інвалідності; індивідуальна програма (для особи з інвалідністю та дитини з інвалідністю) або висновок ЛКК (для інших осіб, осіб з інвалідністю, група інвалідності яких установлена до 1 січня 2007 р. безстроково або строк дії не закінчився), що містить показання для забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (індивідуальна програма не пред`являється особами з інвалідністю для виплати компенсації за спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією у випадках, передбачених пунктами 7-9 цього Порядку). Якщо всі необхідні документи, передбачені пунктом 14 цього Порядку, подано протягом 14 днів з дати звернення, днем взяття на облік вважається дата подання заяви. У разі коли до заяви додані не всі необхідні документи, днем взяття на облік вважається дата подання всіх необхідних документів (абз. 3 п.17 Порядку). Довічне направлення на забезпечення засобами реабілітації (виплату компенсації) (крім крісел колісних з електроприводом та електроскутерів) (без необхідності поновлення індивідуальної програми, довідки ЛКК, рішення ВЛК) формується територіальним відділенням Фонду для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб з ампутаційними куксами, вродженими вадами типу ампутаційних кукс або вкорочення кінцівок, жінок, дівчат після мастектомії, секторальної резекції молочної залози, квадрантектомії та з вродженими вадами молочних залоз та інших осіб з інвалідністю, визначених пунктами 7-10 цього Порядку, інвалідність яким встановлено безстроково (абз.2 п.18 Порядку). Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації і виплата компенсації здійснюються у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Мінсоцполітики у державному бюджеті (далі - бюджетні кошти). Забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи здійснюється підприємством протягом не пізніше ніж 45 робочих днів з дати надходження щомісячних бюджетних асигнувань в межах створених попередніх замовлень (п.43 Порядку). Право на забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи припиняється, крім інших підстав, в разі: смерті (п.21 Порядку). У разі смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи виданий безоплатно технічний та інший засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, повертається членами сім`ї померлої особи. У разі відмови осіб з інвалідністю, інших осіб, їх законних представників та законних представників дітей з інвалідністю, членів сім`ї померлих осіб повернути технічні та інші засоби реабілітації, зокрема, несумісні, їх вилучення здійснюється за рішенням суду за зверненням територіального відділення Фонду соціального захисту інвалідів (п.22 Порядку). Порядок повернення та списання технічних засобів реабілітації, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 10.08.2018 року №1138. Цей Порядок визначає процедуру повернення виданих безоплатно технічних та інших засобів реабілітації (далі - ТЗР), строк експлуатації яких не закінчився, членами сім`ї особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю чи інших окремих категорій населення (далі - інша особа) у разі їхньої смерті та з інших причин і списання повернутих ТЗР у разі неможливості їх подальшого використання. Так, повернення ТЗР, якими були забезпечені одинокі особи з інвалідністю та інші особи, які померли, організовують структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах рад (далі - органи соціального захисту населення) та сервісні центри із забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації та технічного обслуговування таких засобів (далі - сервісний центр). У разі відмови членів сім`ї померлої особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи повернути ТЗР їх повернення проводиться в установленому законодавством порядку (п.п.2-3 Порядку повернення). Так, статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Висновки суду, мотиви прийнятого рішення В судовому засіданні встановлено, що до Управління соціальних соціального захисту населення звернувся [PERSON] із заявою про взяття його на облік для безоплатного забезпечення технічними засобами реабілітації, відповідно до вимог Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні та Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою КМУ від 05.04.2012 року № 321. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що до уповноваженого органу він надав висновок МСЕК/ЛКК/ та індивідуальну програму реабілітації, згідно яких існувала наявність потреби у наступних засобах реабілітації: ліжко ортопедичне, матрац протипролежневий. Необхідні йому засоби реабілітації було видано йому у запитуваному обсязі, що підтверджується карткою особи про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації В ході розгляду справи встановлено, що після смерті - [PERSON] , особи з інвалідністю, яка користувалася засобами для соціальної та побутової реабілітації, так як був при житті інвалідом ІІ групи, його близькі родичі, зокрема - відповідач [PERSON] , не вжили заходів до повернення ліжка з механічним приводом /300-НС- LA/. Попри намагання позивача врегулювати вказане питання в позасудовому порядку, що підтверджується листом від 15.10.2020 року № 2227/01-30 відповідачем, всупереч вимогам п.п.2-3 Порядку повернення та списання технічних засобів реабілітації, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.08.2018 року №1138, засіб реабілітації - ліжко з механічним приводом /300-НС- LA/ не повернуто. Відповідачем не було повідомлено позивача про зміну обставин, що вплинули на правомірність перебування у користуванні засобу реабілітації, про який йдеться, вказане майно не повернуто відповідачем на вимогу позивача до цього часу, тому суд приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення позову Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області до [PERSON] про повернення технічного засобу реабілітації. Розподіл судових витрат Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які понесені позивачем в ході судового розгляду, пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 21.07.2021 року, судом було відстрочено сплату судового збору Управлінню до вирішення справи по суті та ухвалення рішення. Разом з тим, з огляду на доведеність позовних вимог, та відстрочення сплати УСЗН, тож з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved