Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Провадження у цивільній справі № 520/9983/18 відкрито ухвалою Київського районного суду м. Одеси за уточненою позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна. Розгляд справи призначено провести за правилами загального позовного провадження. У підготовче судове засідання учасники справи не зявилися. Сторони, через канцелярію суду, надали заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності. При цьому позивач заявив про підтримку позову, а відповідач про його визнання. До заяв додані засвідчені належним чином копії Кредитного договору № РМL-500/104/2005 від 27.10.2005 р.; договору іпотеки № РМL-500/104/2005 (з оригіналом); договору від 30.11.2015 про відступлення права вимоги за Кредитним договором № РМL-500/104/2005 від 27.10.2005 року; договору від 30.11.2015 про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № РМL-500/104/2005, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 01.11.2005 року за реєстровим № 15732; акту прийому-передачі від 30.11.2015 р.; витягу від 30.11.2015 з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію Іпотеки; довіреності представника відповідача; інформація від 30.08.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (нотаріально засвідчена). Право відповідача визнати позов на будь-якій стадії судового процесу встановлено пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України. Аналогічні за\~змістом положення\~містяться в\~частині першій\~статті 206\~ЦПК України,\~відповідно до\~яких відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 189 ЦПК України, одним із завдань підготовчого провадження є зясування заперечень проти позовних вимог. Інші учасники справи будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не надавали. Оскільки відповідач позов визнав та заявив про відсутність заперечень проти позовних вимог, суд переходить до розгляду справи по суті із ухваленням рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розгляд справи проводиться за наявними у ній матеріалами та з урахуванням пояснень, викладених сторонами у заявах по суті справи і з процесуальних питань. Так, позивач, звертаючись з вимогами про зняття арешту з будинку № 30/5 по вулиці Дачній у місті Одесі, накладеного постановами Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області від 06 червня 2013 року, 09 лютого 2017 року та 22 листопада 2017 року, у позовній заяві зазначає, що відповідач [PERSON], є власником цього будинку на підставі договору купівлі-продажу від 01 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського округу [PERSON] 09 липня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7-ф/07. Того ж дня, у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між банком та ТОВ «Украгроінвест» було укладено договір поруки № 7-ф/07-р, згідно до умов якого ТОВ «Украгроінвест» прийняло на себе обов'язок відповідати перед банком за зобов'язання позичальника, які виникають з умов кредитного договору. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2013 року у цивільній справі № 2-6878/11 стягнуто солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест» на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 7-ф/07 від 09 липня 2007 року, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 157 666, 28 Євро, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення по справі (100 Євро = 1038, 2907 гривень) становить 1 637 048, 98 гривень; простроченої заборгованості по процентам в розмірі 90 691, 67 Євро, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення по справі (100 Євро = 1038, 39Q7. гривень) становить 941 651, 61 гривень; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1 175 618, 29 гривень; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 677 280, 78 гривень, а всього стягнути 4 431 576 (чотири мільйона чотириста тридцять одну тисячу п'ятсот сімдесят шість гривень) 57 копійок. На підставі цього рішення, Київським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи та 06 червня 2013 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження. Постановою Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області від 06 червня 2013 накладено арешт на будинок № 30/5, по вул. Дачній, у м. Одесі. Надалі, 09 лютого 2017 року та 22 листопада 2017 року постановами державного виконавця накладені арешти на цей будинок. Проте, державний виконавець не врахував та не прийняв до уваги той факт, що зазначений будинок перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки № PML-500/104/2005 від 01 листопада 2005 року, відповідно до якої зазначений будинок став предметом іпотеки та забезпечується виконання кредитного договору ML-500/104/2005 від 27 жовтня 2005 року, укладеного між АКБ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] Письмові докази, додані позивачем до позовної заяви, були безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні та підтвердили обставини, на які позивач посилається у позові. Між іншим, Договором від 30.11.2015про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № РМL-500/104/2005, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 01.11.2005 року за реєстровим № 15732, підтверджено, що первісний іпотекодержатель Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]» відступив право вимоги новому іпотекодержателю. Так, за вказаним договором з 30.11.2015 року іпотекодержателем за кредитним договором № РМL-500/104/2005, який укладено між первісним іпотекодержателем та [PERSON] став [PERSON]. Згідно із п. 3.1. договору іпотеки № РМL-500/104/2005 предметом іпотеки є дачні будівлі, що знаходяться в місті Одеса по вилиці Дачна під номером «тридцять/пять» та складаються з дачного будинку літ. «Б», загальною площею 331,4 кв.м., гаражу літ. «Б», №1 огорожа, розташований на земельній ділянці площею 519 кв.м., належні [PERSON] Зі змісту п. 2.1 та п. 2.2. вказаного договору вбачається, що іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання Іпотекодавцем кожного і всіх його зобовязань за кредитним договором, строк виконання якого - не пізніше 27 жовтня 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі - продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. На цей час, відповідно до договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки іпотекодержателем є [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція якої діяла на момент винесення постанови про арешт майна), про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо про арештоване майно боржника знаходиться у заставі, роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Іпотекодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на іпотечне майно. Отже, суд погоджується із тим, що у справі, що розглядається, будь-які обмеження щодо іпотечного майна, іпотекодержателем якого є [PERSON], в тому числі і шляхом накладення на нього арештів в інтересах третіх осіб на забезпечення будь-яких інших боргових зобовязань власника майна [PERSON] є такими, що створюють штучні перешкоди у виконанні умов раніше укладених договорів. Відповідач [PERSON] вимоги [PERSON] щодо зняття арешту з іпотечного майна визнала та не заперечувала проти їх задоволення. До заяви про визнання позову, відповідачем додано нотаріально засвідчену інформаційну довідку від 30.08.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 136053907 щодо обєкта нерухомого майна, якою підтверджено, що станом на 30.08.2018 [PERSON] є власником дачних будівель, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вулиця Дачна, № 30/5, та складаються з дачного будинку літ. «БІІ», загальною площею 331,4 кв.м., гаражу літ. «БІІІ», №1- огорожа, розташованих на земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 15717. Внесені відомості про іпотеку, а саме: зареєстровано 04.10.2010 року реєстратором: приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі договору іпотеки, заборона № 15732; Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № РМL-500/104/2005, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 01.11.2005 року за р. № 15732, серія та номер: 6591, виданий 30.11.2015, видавник: [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Відомості про основне зобовязання: Строк виконання основного зобовязання: 27.10.2025, розмір основного зобовязання: 599000,00 долари США.. Відомості про субєктів: Іпотекодержатель: [PERSON]; Боржник: [PERSON]. Частиною першою статті 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У відповідності до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При розгляді справи судом не встановлено підстав для сумніву щодо достовірності обставин, які визнала відповідач [PERSON] у заяві від 30.08.2018, та добровільності їх визнання.

Outcome: approved