Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Шаповалова О.В. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на період навчання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подання позову і до закінчення нею 23-річного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, [PERSON] , є донькою відповідача [PERSON] . Позивач є повнолітньою особою та на час звернення до суду із цим позовом зарахована студенткою на перший курс факультету Педагогіки в Софійській університет «Св. Клімент Охридський» на чотирирічний курс денної форми навчання, що підтверджується довідкою з місця навчання № 659 від 15 вересня 2021 року з офіційним перекладом з болгарської мови на українську мову. У зв`язку з навчанням, [PERSON] мешкає в місті Софія Республіки Болгарія та наймає кімнату у студентському гуртожитку, про що свідчить наказ про поселення відділу «Соціально-побутового обслуговування» Софійського університету «Св. Клімент Охридський» № У-123/10.09.2021, з офіційним перекладом з болгарської мови на українську мову. З огляду на те, що позивачка продовжує навчання, що зумовлює придбання навчальних матеріалів, сплату комунальних послуг за наймане житло, що підтверджується копією квитанції № УНП: DT510411-0001-0013097, тощо, то вона потребує коштів на своє утримання. Між тим, відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на її утримання, як такої, яка продовжує навчання, не надає. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, постійно працює та має регулярний дохід, інших осіб на утриманні не має, що свідчить про те, що він в змозі сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , як такої, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Таким чином, позивачка вважає, що з відповідача [PERSON] , на її утримання, повинно бути стягнуто 1/4 частина його заробітку (доходу). Відповідно до ч. 4\~ст.19 ЦПК України\~спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до\~ст. 274 ч. 1 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29\~листопада 2021\~року\~було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Від її представника адвоката Шаповалової О.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та на їх задоволенні наполягають. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, у зв`язку з тим, що [PERSON] навчається безкоштовно та отримує стипендію. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивачки про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, Україна/а.с.6/. Згідно довідки з місця навчання № 659 від 15 вересня 2021 року з офіційним перекладом з болгарської мови на українську мову, [PERSON] мешкає в м. Софія і зарахована у 2021/2022 навчальному році на перший курс, перший семестр денної форми навчання для здобуття вищої освіти освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за спеціальністю Педагогіка, № факультету 4ЕД800000.1. Довідка видана для підтвердження факту зарахування до числа студентів у 2021/2022 навчальному році згідно з Наказом РД 20-1592/25.08.21 р. 103 ПМС/1993 р. ст. 4 ч. 1. Зарахована на семестр 1 курсу/а.с.10,11/. Згідно довідки з місця навчання № 581 від 27 серпня 2021 року з офіційним перекладом з болгарської мови на українську мову, [PERSON] , зарахована на 1 курс 1 семестр на денну форму навчання, за спеціальністю Педагогіка, ступінь бакалавра, з факультетним №4ЕД8000001. Ця довідка засвідчує факт того, що вона зарахована, як студентка згідно з замовленням РД 201592/25.08.21 на 4-річний курс навчання на факультет [PERSON] , на зимовий семестр 5 місяців, на 1 курс в 2021-2022 навчальному році від 01.10.2021 по 21.01.2022, 24.01-18.02.22/а.с.12/. Згідно наказу про поселення відділу «Соціально-побутового обслуговування» Софійського університету «Св. Клімент Охридський» № У-123/10.09.2021 на підставі Наказу № РД-19-288/03.08.2021 р. Ректора СУ про розміщення у студентському гуртожитку в період 2021/2022 року, з офіційним перекладом з болгарської мови на українську мову, [PERSON] , поселена у кімнату 303 блок 50А на період 23.08.2021-20.07.2022 в м. Софія/а.с.7-9/. Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV). У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52). а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). В пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року\~зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей\~182,\~191,\~199,\~200,\~201 СК України\~у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави\~п`ятої\~розділу\~першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Відповідно до частини 1\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що форма навчання позивача є денною, і вона потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця мешкання, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби позивачки в матеріальній допомозі батьків. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька,\~причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Вирішуючи питання\~про розмір\~частки аліментів,\~суд бере\~до уваги,\~що повнолітня\~ [PERSON] \~здобуває вищу\~освіту,\~навчається на\~денній формі, відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), і вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення позивачкою 23-річного віку, оскільки на день звернення до суду із цим позову їй виповнився 21 рік, а закінчення навчання очікується в 25 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача\~в розмірі 908,00 грн. на користь\~держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved