Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 99 515,77 грн. за кредитним договором №9451846614 від 23.05.2017 року, стягнення судових витрат в розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.05.2017 року [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та Заяву № 9451846614 від 23.05.2017 року на отримання кредиту від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з паспортом кредит і умовами отримання кредитів та інших послуг від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» становлять кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та відповідчачем як позичальником. 09.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір відступлення прав вимоги №20191209, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» передає (відступає), а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» і Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень», - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20191209 від 09.12.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №9451846614 від 23.05.2017 року в розмірі 99 515,77 грн., що складається з: 37 322,89 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,04 грн сума заборгованості за відсотками; 43 199,37 грн сума заборгованості за щомісячними процентами; 18 993,47 грн сума заборгованості за пенею. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №9451846614 від 23.05.2017 року в розмірі 99 515,77 грн та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася у судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини свої неявки, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 23.05.2017 року [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код 35725063) та Заяву № 9451846614 від 23.05.2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.3-4). Як вбачається з довідки від 02.01.2020 року, [PERSON] дійсно отримала кредит у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» за кредитним договором № 9451846614 від 23.05.2017 року на загальну суму 60 210,00 грн (а.с.14). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 9451846614 від 23.05.2017 року, загальна сума заборгованості становить 99 515,77 грн., з якої: 37 322,89 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,04 грн сума заборгованості за відсотками; 43 199,37 грн сума заборгованості за щомісячними процентами; 18 993,47 грн сума заборгованості за пенею (а.с.16). 09.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», Кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Новим кредитором, укладений договір відступлення прав вимоги № 20191209, у відповідності до умов якого на умовах, встановлених цим договором, Кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості) (а.с. 19-22). 23.12.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» надіслав на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 9451846614 від 23.05.2017 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.17-18). Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо йогозміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 628 Цивільного кодексу України). Відповідно достатті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, як зазначено у частині першій статті 627 Цивільного кодексу України. Згідно статті 638 Цивільного кодексуУкраїни, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно частин першої-другої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положенняпараграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Суд встановив, що відповідач, підписавши 28.12.2017 року Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву № 9451846614 від 23.05.2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підтвердив свою згоду про те, що ця заява разом з паспортом кредит і умовами отримання кредитів та інших послуг від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» становлять кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та [PERSON] як позичальником, а також був погоджений порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першоїстатті 527 Цивільного кодексу України,боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредиторприйняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 530 Цивільного кодексу України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 цього Кодексуборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини першоїстатті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другоюстатті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 Цивільного кодексу України визначено,що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.Якщо факторне виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно частини першоїстатті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою в тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, правонаступництва. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 Цивільного кодексу України). Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. У зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість за кредитним договором № 9451846614 від 23.05.2017 року у загальній сумі 99 515,77 грн.. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки за вказаним договором, відповідачем до суду не подано. У зв`язку з укладенням 09.12.2019 року договору відступлення прав вимоги №20191209 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», Кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Новим кредитором, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, договір відступлення прав вимоги недійсним не визнавався та не скасований. Оскільки відповідачка не виконує умови договору в добровільному порядку, то сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки на корить позивача, нового кредитора. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем про подачі позовної заяви сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 31). Позовні вимоги задоволені, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 511-512, 526, 610-612, 625, 1048, 1054, 1077-1082 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved