Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.12.2005 року АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] уклали Кредитний договір №120/754-КВ/036. Відповідно до умов договору відповідачу банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 27200,00 доларів США. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.07.2018 року має заборгованість за кредитом в розмірі 22015,44 доларів США. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22015,44 доларів США та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Курдюмов М.М. до судового засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без участі представника, у разі неявки відповідача просив суд ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами справи, до судового засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Правом на відзив не скористався. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 29.12.2005 року АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] , уклали Кредитний договір №120/754-КВ/036 (а.с. 4-5). 25.06.2009 року та 10.07.2009 року між сторонами укладеного додаткові угоди про внесення змін до договору кредиту №120/754-КВ/036 (а.с. 6-7). Відповідно до п.1.1. Договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 27200,00 доларів США, зі сплатою 12,5 процентів річних. Свої зобов`язання Банк виконав, надавши грошові кошти [PERSON] в розмірі 27200,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 53-50 від 29.12.2005 року, яка містить вид операції «Видані грошові кошти [PERSON] відповідно кредитного договору №120/754-КВ/036» (а.с. 10). Отже, Банк свої зобов`язання виконав належним чином, видавши відповідачу кредит у розмірі передбаченого договором, про те відповідач порушив зобов`язання визначені кредитним договором в наслідок чого, станом на 19.07.2018 року має заборгованість в розмірі 22015,44 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом - 9994,02 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 12021,42 доларів США (а.с. 13-16). На виконання умов Договору, 29.08.2018 року [PERSON] . Банком була направлена вимога про усунення порушень, яка залишена без задоволення (а.с. 11, 12). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку, що дійсно існує порушення виконання зобов`язань, право позивача порушене, в зв`язку з чим банк використав передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умовами договору право про дострокове повернення кредиту, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 9320,67 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved