Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах держави в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області, в якому просить зобовязати відповідача повернути територіальній громаді м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області самовільно зайняту земельну ділянку площею 200 м2, розташовану з південної сторони житлового будинку №57 на м-р Сонячному у м. Кривому Розі, шляхом складання акту прийому-передачі, а також зобовязати відповідача за власний рахунок привести вказану земельну ділянку у стан, придатний для подальшого використання за цільовим призначенням. Свої вимоги обґрунтував тим, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2014 року відповідача було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1971 КК України: відповідач на земельній ділянці площею 200 м2 із південної сторони житлового будинку №57 на м-р Сонячному у м. Кривому Розі, яка належить територіальній громаді міста в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області, в першій декаді квітня 2014 року усупереч встановленому законом порядку, а саме без одержання будь-яких документів, які посвідчували би його право власності на зазначену земельну ділянку або дозволяли би проводити йому будь-які будівельні роботи, самовільно побудував на ній гараж, при тому, що на відстані 1,5 м від цього гаражу проходить самопливний каналізаційний колектор діаметром 600 мм, глибиною укладення більше 4 м, який перебуває на балансі КП «Кривбасводоканал», вздовж якого встановлена охоронна зона 5 м від кожної стінки трубопроводу, чим порушив п. 15.5 Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, однак до цього часу зазначених ним порушень у добровільному порядку не усунув. Прокурор та представник Криворізької міської ради Дніпропетровської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив суду, що оформлює відповідні документи, які б дозволили йому використовувати йому самовільно зайняту земельну ділянку, проте жодного доказу з приводу цього суду не надав. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Обставини, якими прокурор обґрунтував свої вимоги та обставини порушення відповідачем ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 15.5 Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та ст. 125 Земельного Кодексу України підтверджені вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2014 року, який набрав законної сили (а.с.8, 9). Отже, у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Таким чином, суд уважає позовні вимоги прокурора обґрунтованими, такими, що спрямовані на поновлення порушених відповідачем законних прав та інтересів держави в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області, а відтак ці вимоги підлягають задоволенню. На підставі положень ст. 88 ЦПК України, оскільки прокурор звільнений від оплати судових витрат, тому такі витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved