Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Прокурор Новоукраїнської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до Новоархангельського районного суду з позовною заявою про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та витребування земельної ділянки у власність держави, зазначаючи в позові те, щона підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.06.2017 №11-5590/14-17-СГ громадянину [PERSON] у порядку безоплатної приватизації у власність земельну ділянку з кадастровим номером 3523684200:02:000:1357 загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. У подальшому, приватним нотаріусом Бабіч Лідією Юріївною 18.07.2017 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3523684200:02:000:1357 за [PERSON] Водночас, 18.08.2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бабіч Лідією Юріївною на підставі договору купівлі - продажу №2473 від 18.08.2017 року припинено право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек земельна ділянка з кадастровим номером 3523684200:02:000:1357 на даний час належить на праві приватної власності [PERSON] . Вищезазначений наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.06.2017 №11-5590/14-17-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню у [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з наступних підстав. Однак, встановлено, що на підставі рішення Бобринківської сільської ради №112 від 23.01.2017 громадянину [PERSON] у порядку безоплатної приватизації передано три земельні ділянки з кадастровими номера 3520880800 : 52:000:0050 , 3520880800:52 : 000 :0051 , 3520880800:52:000:0052 загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Варламівка Бобринецького району Кіровоградської області. Водночас, 19.04.2017 року приватним нотаріусом Бобринецького районного округу Трошиною С.А. припинено право власності на земельні ділянки загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за [PERSON] , а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером 3520880800:52:000:0050 на підставі договору купівлі - продажу №426 від 19.04.2017 року; на земельну ділянку з кадастровим номером 3520880800:52:000:0051 на підставі договору купівлі - продажу №427 від 19.04.2017 року, на земельну ділянку з кадастровим номером 3520880800:52:000:0052 на підставі договору купівлі - продажу №428 від 19.04.2017 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек три земельні ділянки з кадастровими номерами 3520880800:52:000:0050, 3520880800:52:000:0051, 3520880800:52:000:0052 загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Варламівка Бобринецького району Кіровоградської області на даний час належить на праві приватної власності [PERSON] . Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 23.06.2017 №11-5590/14-17-СГ) вдруге використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином розглядаючи заяву [PERSON] по суті, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не надало належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, доводам заявника, в тому числі, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався, не перевірено, не врахувало обставини, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Формальний підхід до вирішення заяви, прийняття рішення про затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га та передачі її у власність, створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури неодноразового отримання у власність земельної ділянки особою, яка вже використала своє на неї, що є підставою для скасування рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки. Земельна ділянка площею 2 га (кадастровий номер 3523684200:02:000:1357), що розташована на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області вибула із державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не повідомив, що скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. При цьому, спірну земельну ділянку (кадастровий номер 3523684200:02:000:1357) розміром 2 га згодом було продано [PERSON] .А тому, [PERSON] , зловживаючи своїм правом, безпідставно набув спірну земельну ділянку у власність, а відтак отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії осіб. Крім того, ні [PERSON] , ні Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не мали перешкод у доступі до законодавства, а тому мали можливість та повинні були знати про те, що [PERSON] державою вже була передана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що ставить під обґрунтований сумнів добросовісність набуття у власність оспорюваної земельної ділянки. Таким чином, повторне безоплатне надання Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області для громадянина земельної ділянки для аналогічних потреб понад норму встановлену Земельним кодексом не може оцінюватися як воля держави. Прокурор просить, визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.06.2017 №11-5590/14-17-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без змін цільового призначення [PERSON] площею 2 га, кадастровий номер 3523684200:02:000:1357 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області та витребувати у [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області площею 2 га з кадастровим номер 3523684200:02:000:1357 на користь Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській. В судове засідання прокурор не зявився, про день час, розгляду справи повідомленийналежним чином, при цьому в судовому засіданні 12.08.2019 року прокурор надала пояснення по суті справи, позов підтримала та просила задовольнити вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області - в призначене судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління заперечує проти позову, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. До Головного управління Держгеокадастру звернувся [PERSON] із заявою про надання йому дозволу щодо відведення земельної ділянки у власність, в межах норм безоплатної приватизації, відповідно до ст. 188 ЗК України, де є чіткі підстави такого права, а саме ч. 7 вказує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. В ході розгляду звернення [PERSON] 23.06.2017 року було видано наказ про надання у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 2 га, на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Відповідач - [PERSON] в призначене судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не надав. Відповідач - [PERSON] в призначене судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив В судове засідання всі відповідачі не з`явилися, причини неявки суду не відомі, повідомлений в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. При цьому відзив від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії наказуГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.06.2017 року №11-5590/14-17-СГ, [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 2,0 га., з кадастровим номером 3523684200:02:000:1357 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с.17). У судовому засіданні встановлено, що 12.12.2016 року [PERSON] звернувся Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області з заявою, в якій просить видати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, 0.25 га під забудову та 0.12 га для ведення садівництва ( а.с. 23). Рішенням Бобринківської сільської ради №91 від 23.12.2016 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянину [PERSON] площею 0,25 га, забудованих земель, під одноповерховою житловою забудовою та до 2-х га, ріллі для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.21-22). Відповідно до заяви [PERSON] рішенням Бобринківської сільської ради №112 від 23.01.2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянину [PERSON] загальною площею 2,37 га, з них 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, також 0,5831 га (ріллі), 0,9930 га (ріллі), 0, 4235 га (ріллі) - для ведення особистого селянського господарства, та 0.12 га для ведення садівництва, які розташованої на території с. Варламівка Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.24-25). Разом з тим, 09.08.2016 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про надання дозволу а виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Відповідно до наказуГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 04.11.2016 року №11-10802/14-16-СГ, надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою у власність земельну ділянку площею 2,0 га., з кадастровим номером 3523684200:02:000:1357 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с.52). Згідно інформації відділу у Новоархангельському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19.02.2019 року №74/117//-19, зареєстрований проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га., з кадастровим номером 3523684200:02:000:1357 у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства що розташована на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с.39). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.02.2019 року земельна ділянка загальною площею 2,0 га., з кадастровим номером 3523684200:02:000:1357 право власності [PERSON] припинено на підставі договору купівлі-продажу. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з 18.08.2018 власником земельної ділянки з кадастровим номером 3523684200:02:000:1357 є [PERSON] , реєстраційний номер кортки [NUMBER] . (а. с.26-27). Крім того, отримання [PERSON] в 2017 році безоплатно у власність земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 3523684200:02:000:1357 ) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, підтверджується копіями документів, які надані Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с.39-51). Стаття 14 Конституції України передбачає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповіднодо закону. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частини 1- 4 ст. 116 ЗК України зазначають, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону . Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (п «б» ч.1 ст.121 ЗК України). Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. З частин 7,9 ст.118 ЗК України слідує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно із ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Всупереч положень, які містяться у ст.ст. 116, 121 ЗК України відповідач [PERSON] двічі безоплатно отримав у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4,0 га. Вищезазначений наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.06.2017 № 11-5590/14-17-СГ підлягає визнанню недійсним з наступних підстав. Передача земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗК України, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 Земельного Кодексу України). Однак згідно із опрацьованих даних Публічної кадастрової карти, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Бобринківської сільської ради від 23.12.2016 року отримав у власність земельну ділянку площею 2, 0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що вказана земельна ділянка продана та на даний час належить [PERSON] Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 23.06.2017 № 11-5590/14-17-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, розглядаючи заяву [PERSON] по суті, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не надало належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, доводам заявника, в тому числі, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався, не перевірило, не врахувало обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки із земель Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.06.2017 року № 11-5590/14-17-СГ, вже було використано своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання на території Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з того, що згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витратипропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд вважає за необхідне стягнути з усіх відповідачів на користь позивача, сплачений ним при подачі позову судовий збір, що узгоджується із нормами, передбаченими ст. ст.141, 142 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved