Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави з позовом, зазначаючи, що ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 09.11.2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України - за примиренням обвинуваченого та потерпілого. Цивільний позов прокурора, заявлений у кримінальному провадженні, залишено без розгляду. Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху відповідачем, потерпілому [PERSON] були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно з історією хвороби та довідки медичної установи потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Сумській обласній клінічній лікарні, а саме в торакальному відділенні з 22.07.2015 по 04.08.2015 року. Відповідно до довідки-розрахунку №36 від 20.04.2015 року наданої Сумською обласною клінічною лікарнею,загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення становить 6019 грн. 26 коп. Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад, в сумі фактичних витрат з винної особи. Сумська обласна клінічна лікарня фінансується з обласного бюджету Сумської області, розпорядником коштів якого є департамент фінансів Сумської облдержадміністрації, тому кошти повинні бути стягненими на користь управління. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача завдану шкоду. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, оспорював розмір завданої шкоди. При цьому послався на те, що за завдану ним шкоду відповідальність повинна нести страхова компанія. Представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню. У відповідності з ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Судом встановлено, що 22 липня 2015 року близько 18 години [PERSON] керуючи автомобілем «ОРЕL Каdett», державний номер [NUMBER], на ділянці автодороги Н-07 359 км + 600 м «Київ-Суми-Юнаківка», у с. Храпівщина Сумського району Сумської області, не вибрав швидкісного режиму, який дозволив би забезпечувати постійний контроль за рухом автомобіля, не впевнився в безпеці зміни напрямку та не надав переваги у русі автомобілю ВАЗ-2107, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ-2107 [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а саме: «Закрита травма грудної клітини, перелом грудини без зміщення», які утворилися від дії тупого предмету внаслідок ДТП та відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1101 від 17.09.2015 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Допущені [PERSON] порушення вимог п. п. 12.1, 11.3, 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП та наслідками, що настали. Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, передбачених п. п. 12.1, 11.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 09.11.2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України - за примиренням обвинуваченого та потерпілого. Цивільний позов прокурора, заявлений у кримінальному провадженні залишено без розгляду, розяснено право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.( арк.с.6). Потерпілий [PERSON] внаслідок вчинення відносно нього [PERSON] злочину перебував на стаціонарному лікуванні в Сумській обласній клінічній лікарні. Відповідно до довідки Сумської обласної клінічної лікарні від 08.10.2015 року за № 90 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в медичній установі в торакальному хірургічному відділенні з 22.07.2015 року по 04.08. 2015 року, тобто 13 ліжко-днів( вартість 1 ліжко-дня становить 463,02 грн.)( арк.с.5). Загальна сума витрат на стаціонарне лікуванні потерпілої склала 6019 грн. 26 коп. Розмір шкоди підтверджується довідкою медичної установи ( ар.с.33), поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON] ( економіста КЗ Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня». У відповідності з ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується осо\-бою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове пра\-во, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Такими чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, витрати на стаціонарне лікування потерпілого та судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Посилання позивача на те, що його відповідальність застрахована в страховій компанії, яка повинна нести відповідальність, не можуть бути взяті до уваги, оскільки в даному випадку саме заподіювач шкоди має нести цивільно правову відповідальність за завдану шкоду. На підставі викладеного,

Outcome: approved