Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення компенсації здійснених страхових виплат, в якій зазначає, що 02 березня 2016 року з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні ДТП постановою суду. Згідно договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП [PERSON] завдані останньому збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача 103 946,00 грн., а також судові витрати. Представник позивача в Судове засідання не з'явився направивши до суду клопотання про слухання справи в відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити , постановивши заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань та заперечень суду не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 02.03.2016 року о 20 год. 55 хв. в м. Київ по вулиці Дніпровський узвіз в м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER] повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Постановою Печерського районного суду м. Київ 03 червня 2016 року відповідача визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, оскільки він порушив п.п.16.6 Правил дорожнього руху України (а.с.15). Згідно ч.4 ст.81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративної справи, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю [NUMBER] було заподіяно шкоду на загальну суму 207892,00 грн., що підтверджується рахунком фактури №СА-000162973 від 21.03.2016 року (а.с. 12-14). На підставі умов договору страхування наземного транспорту №430/15-Тз/К01 від 03.07.2015 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 25.03.2016 року страхового акту №430/15 Тз/К01-1-1 від 25.03.2016 року, Рахунку - Фактура №СА-000162973 від 21.03.2016 року, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» понесло збитки, виплативши страхове відшкодування в сумі 207892,00 грн. Вищевказана дорожньо - танспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Ford», д.н.з [NUMBER], [PERSON] та водія автомобіля [NUMBER]. [PERSON], обопільна вина. Враховуючи п.36.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі якщо відповідальним за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Тому, сума яка підлягає відшкодуванню на користь ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» складає 103946,00 гри. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, тому слід стягнути з відповідача понесені позивачем витрати в повному обсязі. Позивач внаслідок неправомірної відмови відповідача від відшкодування витрат поніс додаткові витрати в розмірі 1 600,00 грн.. для сплати судового збору, а тому ця сума повинна бути відшкодована йому відповідачем згідно ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved