Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Беженар І.М. звернулася в суд з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилалася на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21.03.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 19599,08 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, про свідчить її підпис у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи на невиконання зобов'язань перед Банком. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, у зв'язку з чим станом на 16.01.2014 року має заборгованість в сумі 22578.55 грн., яка складається з: 19544.41 грн. - заборгованість за кредитом; 1482.78 гри. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штраф відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1051.36 гри. - штраф (процентна складова). Просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.03.2013 року у розмірі 22578,55 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. Представник позивача Беженар І.М. в судове засідання не з'явилася, направивши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримала, просить їх задовольнити і в разі відсутності відповідача, який належним чином повідомлений, провести заочний розгляд справи та розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутності. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що 21.03.2013 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 19599,08 грн., строком на 36 місяців (з 21.03.2013 року по 31.03.2016р.) у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, в обмін на її зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків у розмірі 1,5% в місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості, згідно укладеної угоди здіснюється в наступному порядку: з «1» по «25» число кожного місяця Позичальник надає Банку грошові кошти в сумі 711,05 грн.для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат, згідно з умовами і правилами. Дата останнього погашення азборгованості не повинна бути пізніше 31.03.2016 року. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, розмір якої відповідно до наданого розрахунку станом на 16.01.2014 року становить 22578,55 грн., в тому числі: 19544,41 грн. - заборгованість за кредитом; 1482,78 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 1051,36 грн. (процентна складова). Строк повернення кредиту, який зазначений в п.п.1.1.3.,1.2.3 Генеральної угоди є 2-й день з моменту порушення зобов'язань. Таким чином, між сторонами існують цивільні права і обов'язки відповідно до Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, та вимог ст.ст.11, 509 ЦК України, тобто зобов'язання у правовідносинах, в яких одна сторона має вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а друга сторона має право вимагати виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зі змісту ст.610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.1054 ч.ч.1,2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти в кредит позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги на суму 4704,08 грн., які визнані відповідачем слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір, сплата якого підтверджена документально. На підставі ст.ст.509, 526, 536, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved