Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №16РМ/2007 від 11.07.2007 року. В обґрунтування заявленого, вказано, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 11.07.2007 року було укладено кредитний договір, на отримання кредиту у розмірі 419343,49грн. на термін до 10.03.2018р., із зобов'язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, відповідач повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, видав [PERSON] визначений розмір кредитних коштів. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим, станом на 11.04.2014р. має заборгованість у розмірі 527814,67грн., яка складається з: 405293,39грн. - заборгованість за кредитом; 75314,22грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 21834,93грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також із штрафів відповідно до Договору, а саме, 250,00грн. - штраф, фіксована частина; 25122,13грн. - штраф, процентна складова. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором №16РМ/2007 від 11.07.2007р., між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], [PERSON] Отакими укладено договори поруки. Відповідно до вимог ст. ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5, відповідачам було направлено вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором №16РМ/2007, яка залишена без задоволення. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники, предметом спору є однорідні права та обов'язки, що виникають з кредитного договору та договору поруки, ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] Отакими, солідарно, заборгованість за кредитним договором в розмірі 527814,67грн. та понесені судові витрати. До судового засідання представник позивача не з'явився, надіслав клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, зазначивши, що останнє погашення по кредитному договору №16РМ/2007 від 11.07.2007р. здійснено 10.07.2013р. у розмірі 20480,00грн., та просить врахувати, що в силу ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлялися вчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №1950000728332, №1950000728421, №1950000728340, відповідно. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачі до суду не з'явилися без поважних причин, і вважає, що неявка [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджає розглядові справи по суті, та за таких обставин у справі достатньо доказів для її об'єктивного розгляду. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку представника позивача та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до загальних положень цивільного процесуального законодавства, суд повинен з'ясувати обставини, які пов'язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Зобов'язання, згідно до ст.509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст.530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст.527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із матеріалів справи вбачається, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], відповідачем у справі, 11.07.2007р. укладено Кредитну Угоду №16РМ/2007, на загальну суму кредиту 150 000,00 доларів США, із підтвердженням щодо ознайомлення з її умовами інших відповідачів у справі, та з наданням згоди [PERSON] (а.с. 21), на ремонт будинку, надання коштів здійснюється окремими частинами - Траншами, з терміном повернення кредиту й окремих частин, відповідно до договору про видачу Транші кредиту, а також Графіками погашення кредиту, відсотків і винагород, що є невід'ємними додатками до договорів про видачу Траншів, але не пізніше 11.07.2013 року, який може бути змінений згідно п.п.2.3.3, 2.4.1 угоди, з розрахунку 16% річних. Згідно з розділом 3 кредитної угоди, виконання вищенаведеного позичальником, забезпечується договорами іпотеки, договором застави рухомого майна (а.с. 13-20). Крім того, умовами договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань, що передбачені конкретно визначеними підпунктами, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення: пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, у випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквівалентні за курсом НБУ на дату щоденного нарахування (п. 6.1. кредитної угоди); штраф у розмірі 2% від суми отриманого кредиту, сплата штрафу здійснюється в гривні (п. 6.2.), а також, при порушені позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених угодою більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн. + 5% від суми позову (п.6.6.). 11.07.2007 року, ЗАТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON], відповідачем у справі, з [PERSON] Отакими, відповідачем у справі, укладено договір поруки № ДП 1-16рм/2007, № ДП 2-16рм/2007, відповідно, за виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитною угодою від 11.07.2007р. за №16рм/2007, за умовами яких поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с. 26, 30). Відповідно до договору про видачу траншу №1-16рм/2007 від 12.07.2007 року, який є невід'ємною частиною кредитної угоди №16рм/2007 від 11.07.2007р., сума траншу кредиту [PERSON], відповідачу по справі, склала 100 000,00 доларів США, що виданий на цілі, зазначені в п.1.4. кредитної угоди, із строком дії до повного виконання зобов'язань сторонами (а.с. 22-23, 24-25). Згідно п.1.1. Статуту (нова редакція) Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», за рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р., тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство, і відповідно змінено найменування банку, ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «Приватбанк». ПАТ КБ «ПриватБанк» 12.03.2013 року укладено договір про внесення змін №1 до договорів поруки № ДП 1-16рм/2007, № ДП 2-16рм/2007, відповідно, з [PERSON], [PERSON], відповідачами у справі, за умовами якого, предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитною угодою від 11.07.2007р., згідно якому кредитор надав боржнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 449 305,46 грн., з урахуванням суми для видачі 417 319,49грн. для реструктуризації заборгованості за кредитною угодою №16рм/2007 від 11.07.2007р., суми 10 120,00грн. для сплати майбутніх страхових платежів у випадках та у порядку передбачених п.п. 2.1.6, 2.2.10 кредитного договору, сума 21 865,97грн. на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 кредитного договору, а боржник зобов'язаний повернути кредит в строк згідно із графіком зменшення поточного ліміту (додаток №1 до кредитного договору), з кінцевим терміном повернення кредиту 09.03.2018 року, у відповідності до умов п.п. А.2.1, А.3 кредитного договору, сплачувати за його користування відсотки у розмірі 23% річних у порядку, що зазначені у п.А.6 кредитного договору, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати пеню в розмірі та порядку, що зазначений у п. А.7 кредитного договору, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі та інше (а.с. 27-29, 31-33). Отже, [PERSON], відповідач у справі, отримав від ПАТ КБ «Приватбанку» кредит у розмірі 449305,46грн.. З метою погашення заборгованості, яка утворилася за договором №16РМ/2007 від 11.07.2007, і склала 527814,67грн., ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до [PERSON], [PERSON], [PERSON] Отакими, з повідомленням та прохання у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання, погасити прострочену заборгованість, та із зазначенням, що у разі несплати, на підставі ст. 1050 ЦК України, вимагатимуть повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції (а.с. 8-9), та яке згідно реєстру відправлень - рекомендованих листів, претензій до боржників, були направлені 02.05.2014 року (а.с. 10-12). Враховуючи те, що наведені вище повідомлення залишені без задоволення, останнє погашення кредиту за інформацією позивача мало місце 10.07.2013 року, у позичальника утворилась заборгованість, і станом на 11.04.2014р., відповідно до розрахунку заборгованості наведеного банком, складається із: заборгованості за кредитом - 405293,39грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 75314,22грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 21834,93грн., а також із штрафів відповідно до договору (250,00грн. - фіксована частина, 25122,13грн. - процентна складова), всього на суму 527814,67грн.. З огляду на те, що відповідачами наведена сума заборгованості за договором №16РМ/2007 від 11.07.2007, з наступними змінами, не заперечується, суд, приходить до висновку про підставність задоволення заявленої вимоги. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки - ст. 554 ЦК України. Отже, поручителі [PERSON], [PERSON] Отакими являються солідарними боржниками, на рівні з позичальником [PERSON] за неналежне виконання останнім зобов'язання за кредитним договором. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 3654,00грн., а саме, сплатив судовий збір (мито), суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved