Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 11.03.2008 року, позивач [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] фактично уклав договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня [PERSON] надала позивачу розписку від 11.03.2008 року, з якої вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 3 000 (три тисячі) гривень в рахунок оплати за придбаний ним житловий будинок з надвірними будівлями за вище вказаною адресою, в підтвердження намірів майбутнього укладання договору, згідно домовленості, щодо умов продажі хати. Вказана розписка складена при свідках, крім цього [PERSON] зазначила, що будинок належав їй на праві особистої власності. Однак після складання розписки та під час передачі позивачу документів, виявилось, що власником будинку є чоловік [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] до цього часу своє зобов`язання не виконала, спадщину не переоформила, крім цього взагалі виїхала за межі колишньої Новостародубської сільської ради. Враховуючи, що при укладанні було дотримано всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку та у зв`язку неможливістю його нотаріального посвідчення, представник позивача вимушений звернутись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте письмовими заявами прохали суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання теж не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2008 року, позивач [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] фактично уклав договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня [PERSON] надала позивачу розписку від 11.03.2008 року, з якої вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 3 000 (три тисячі) гривень в рахунок оплати за придбаний ним житловий будинок з надвірними будівлями за вище вказаною адресою, в підтвердження намірів майбутнього укладання договору, згідно домовленості, щодо умов продажі хати. Вказана розписка складена при свідках, крім цього [PERSON] зазначила, що будинок належав їй на праві особистої власності (а.с.9). Однак після складання розписки та під час передачі позивачу документів, виявилось, що власником будинку є чоловік [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Кіровоградської області № 950 від 12.05.2021 року (а.с.6-8, 10). Таким чином, та як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] своє зобов`язання не виконала, спадщину не переоформила, крім цього взагалі виїхала за межі колишньої Новостародубської сільської ради, що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Кіровоградської області № 950 від 12.05.2021 року (а.с.10), з якої вбачається, що місце перебування [PERSON] Петрівській селищній раді невідоме. Положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З урахуванням вище викладеного можна зробити висновок, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання умов договору купівлі-продажу, вказані дії підтверджуються розпискою, з якої вбачається, що [PERSON] в повній мірі отримала кошти за проданий будинок, при цьому передала оригінали документів та ключі від будинку [PERSON] , яким позивач користується до цього часу. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У частині 1 статті 334 ЦК України вказано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного та враховуючи те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, а також те, що невідоме місце перебування [PERSON] , що змушує позивача звернутись до суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 220, 328, 334, 392 ЦК України.

Outcome: approved