Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Прокурор в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що на обліку у службі у справах дітей Перечинської РДА перебуває неповнолітній [PERSON], [INFO], який залишився сиротою. [INFO] року помер його батько - [PERSON], а [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася№ спадщина, що складається з будинку [ADDRESS] Перечинського району. Розпорядженням голови Перечинської РДА № 32 від 30 січня 2013 року піклувальником неповнолітнього [PERSON] призначена [PERSON] Неповнолітній [PERSON] разом із своїм братом [PERSON] прийняв спадщину за померлою матір'ю, так як на час її смерті постійно проживали у вказаному будинку. Оскільки спадкові права неповнолітнього [PERSON] на будинок не оформлені, останній позбавлений можливості самостійно розпоряджатися належною йому частиною житлового будинку, а опікун не вживає заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому прокурор просить задовольнити позов та визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на 1/2 частину спадкового будинку в порядку спадкування за законом. Крім цього, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/2 спадкового майна після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року, яке складається з житлового будинку за адресою: Перечинський район [ADDRESS] У судовому засіданні прокурор позов підтримала та просила його задовольнити з наведених в ньому підстав. Проти задоволення позову третьої особи не заперечила. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. У судовому засіданні представник служби у справах дітей Перечинської РДА проти задоволення позовів не заперечила. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечив проти задоволення позову прокурора та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. У судове засідання представник Перечинської державної нотаріальної контори як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору також не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько [PERSON] - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Т.Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 28 квітня 2006 року, а [INFO] року померла його та [PERSON] мати - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Т.Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 22 грудня 2012 року (а. с. 9, 12, 13). Також встановлено, що розпорядженнями голови Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області № 13 від 16 січня 2013 року та № 32 від 30 січня 2013 року, неповнолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини-сироти та призначено [PERSON], [INFO], піклувальником над дитиною-сиротою [PERSON] (а. с. 10, 11). Крім цього встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Т.Бистрянської сільської ради № 201 від 18 березня 2015 року на підставі даних погосподарської книги № 13 за 2011-2015 роки (№ 404-1) головою домогосподарства в [ADDRESS] Перечинського району була [PERSON], яка померла [INFO] року (а. с.15). Згідно інформації Перечинської державної нотаріальної контори від 03 вересня 2015 року, спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року у Перечинській нотаріальній конторі не заведена (а. с. 61). Однак, як вбачається з довідки виконавчого комітету Т.Бистрянської сільської ради №200 від 18 березня 2015 року, на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали її сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 14). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1258, ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з покійною матір'ю у спадковому будинку на час відкриття спадщини та продовжують там жити і після її смерті, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилися від неї, тому вважаються такими, що прийняли спадщину, а саме по 1/2 її частині як діти спадкодавця. Разом з цим, згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 55/01-16 від 24 березня 2015 року, прокуратурі району, яка звернулася в інтересах малолітнього [PERSON], було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] Перечинського району (а. с. 23). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняли спадщину, однак у них існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що за кожним з них слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] Перечинського району. На підставі наведеного та

Outcome: approved