Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є власником 58/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,1017 га в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу 58/100 частин житлового будинку. Іншим співвласником є [PERSON] - 42/100 часток. На даний час позивач позбавлена можливості здійснити реконструкцію своєї частки житлового будинку, тому що необхідна нотаріальна згода відповідача на такі роботи. Крім того, позивач не знає хто ця особа, не володіє інформацією його щодо місцезнаходження, тому вимушена звернутися до суду для вирішення даного питання. Посилаючись на ці обставини, представник позивача просила виділити в натурі [PERSON] 58/100 часток житлового будинку та господарські споруди за вищевказаною адресою, припинивши право спільної часткової власності. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність та позивача, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився - згідно повідомлення Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області № 03-24/977 від 05.07.2021 року, [PERSON] помер в 2000 році (а.с.39). В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що позивач [PERSON] є власником 58/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі договору купівлі-продажу 58/100 частин житлового будинку, посвідченого завідуючою Сумської районної державної нотаріальної контори Сумської області Хоменко О.В. р.№1-578 від 22.04.2003р., зареєстрований в Сумському обласному БТІ за р.№1815 від 29.04.2003р., який розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,1017га, кадастровий номер 5924782900:01:005:0006 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 31.07.2003р. цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,7). Іншим співвласником 42/100 часток житлового будинку відповідно до довідки про належність майна №427-1-06/21 від 23.06.2021р. є [PERSON] (а.с.13). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що загальна площа будинку складає 55,5 кв.м, житлова площа - 36,5 кв.м (а.с.8-11). Згідно копії довідки-характеристики об`єкту нерухомого майна ДП «БТІ Регіональна агенція технічної інвентаризації» № 224-1-06/21 від 23.06.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , згідно з даними технічної інвентаризації станом на 09.06.2021 року, об`єкт нерухомого майна складається з: житлового будинку А-1, житлової прибудови А1-1, прибудови а, прибудови а1; ганку а2; ганку - а3; сараю Б; погрібу п/г; літнього душу Д; вбиральні Ж; навісу 3; огорожі № 1-4. Рік будівництва 1950, загальна площа будинку 98,6 м2, житлова площа будинку 60,6 м2. Загальна площа будинку збільшилась на 0,2 м2 та становить 98,6 м2. Житлова площа будинку збільшилась на 4,4 м2 та становить 60,6 м2. Збудовано: літній душ «Д», вбиральню «Ж», навіс «З», огорожу № 4; знесено: сарай «В», сарай «Г», погріб «п/г» (а.с.12). Згідно звіту про оцінку майна, виготовленого ТОВ «Консалт-С» від 24 червня 2021 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 118 320 грн., в т.ч. 58/100 частки будинку складає 68 626 грн. (а.с.20). Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 1508 від 29.06.2021 року, при запропонованому варіанті виділу можлива експлуатація житлового будинку, прибудов, господарських будівель та споруд як окремих об`єктів нерухомості. У житловому будинку передбачені окремі входи, роздільне електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання і каналізація. Подальша експлуатація об`єктів, розташованих за адресою: [ADDRESS] , як окремих об`єктів нерухомого майна, можлива (а.с.21-26). На даний час позивач позбавлена можливості здійснити реконструкцію своєї частки житлового будинку, тому що необхідна нотаріальна згода відповідача на такі роботи. З моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що також знайшло своє відображення і в ч.1 ст. 88 ЗК України, відповідно до якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Проте, наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Такі висновки позивача ґрунтуються на положенні ст. ст. 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин, оскільки сторони позбавлені досягти домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, Позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як випливає з технічного паспорту житлового будинку щодо виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна Позивача, згідно висновку експерта №1418 від 12.09.2020р. технічно можливий. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Позивач на теперішній час бажає виділити належну їй частку 58/100 в житловому будинку [ADDRESS] в окремий об`єкт частину будинку, тому за захистом своїх прав звернулася до суду з відповідним позовом. Позивач є власником 58/100 часток житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , тому має право виділити частку у праві власності на майно в окремих об`єктах нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved