Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просить визнати за позивачем право власності на 1/2 частки земельної ділянки, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №02762, виданого на підставі рішення Кіровської сільської ради народних депутатів від 25.12.2001 №6, розміром 9,09га, що перебуває на території Кіровської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 17.11.2007 року. Позов обґрунтовує наступним. 17 листопада 2007 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку, що розташована на території Кіровської сільської ради розміром 9,09га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя батько позивача [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями за законом є позивач - син померлого та мати померлого [PERSON]. 26.01.2012 року відповідач отримала спадщину свою частку майна, а оригінал державного акту з відміткою про перехід права власності на 1/2 частку майна втратила. При зверненні позивача до Токмацької районної державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого батька на підставі того, що позивач до нотаріальної контори не надав правовстановлюючий документ на нерухоме майно, про що була винесена нотаріусом постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.10.2015 року. Отже, враховуючи вище зазначене позивач не має можливості оформити в нотаріальні конторі спадкові права на земельну ділянку в звязку з втратою оригіналу державного акту на землю. Позивач має право на 1/2 частки земельної ділянки, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗП №027562, реєстраційний № 150 від 27 травня 2002 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується паспортом, свідоцтвом про народження. [PERSON] помер 17.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, до складу якої увійшла в, в тому числі, земельна ділянка, що розташована на території Кіровської сільської ради, розміром 9,09га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЗП №027562, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю. Спадкоємцями [PERSON] за законом першої черги є його син позивач у справі та мати відповідач у справі. 26.01.2012 року відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину 1/2 частину спірної земельної ділянки, що підтверджується копією Спадкової справи. Оригінал Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЗП №027562 після отримання свідоцтва про право на спадщину був нею втрачений, що сторони не оспорюють. 21.10.2015 року законний представник позивача [PERSON] звернулась до Токмацької районної державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] У видачі свідоцтва їй відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, позивач позбавлений права на отримання у власність земельної ділянки в порядку спадкування за законом. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд встановив, що позивач, який є неповнолітньою дитиною спадкодавця, прийняв спадщину після смерті [PERSON], відповідно до ч.4 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України. Але він позбавлений права на отримання свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, що не є підставою для позбавлення позивача права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved