Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] 17 квітня 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення частки житлового будинку та земельної ділянки в натурі, мотивуючи позов тим, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29 травня 2017 року було задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1931 (кадастровий номер [NUMBER]), розташовану за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, а також вчинити договір, в порядку ч. 3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припиненя права спільної часткової власності на це майно. Просив виділити в натурі [PERSON] 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], та 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1931 (кадастровий номер [NUMBER]), розташовану за адресою: [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивачки подав до суду заяву, в якій просив здійснити поділ житлового будинку та земельної ділянки, відповідно до висновку експертизи, як першому співвласнику, розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив здійснити поділ житлового будинку та земельної ділянки, відповідно до висновку експертизи, як другому співвласнику, розгляд справи провести за його відсутності Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29 травня 2017 року було задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, та було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1931 (кадастровий номер [NUMBER]), розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Положеннями статтей 21, 24, 41 Конституції України та статтей 319, 358 ЦК України встановлено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. За змістом статей 316, 317 ЦК України, право власності це право особи, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, незалежно від волі інших осіб, але в межах, передбачених законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх спільною згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Таким чином, відповідно до аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 282 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі стороні може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом(квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відступленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відповідно до абз.1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У ході розгляду справи встановлено, що сторони дійшли домовленості щодо поділу будинку та земельної ділянки відповідно до висновку експертизи. Висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 14 від 28 вересня 2018 року, визначено один варіант поділу житлового будинку та один варіант поділу земельної ділянки. Сторони погодились на визначений експертом варіант поділу житлового будинку та земельної ділянки, згідно якого позивачці виділяється майно із спільної сумісної власності подружжя, як першому співвласнику (таблиця № 16 експертизи), а відповідачу, як другому співвласнику (таблиця № 17 експертизи), відповідно до якого: [PERSON] виділяється у власність 47/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], вартістю 469 211 грн., [PERSON]виділяється у власність 53/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], вартістю 530 030 грн.,та поділ земельної ділянки здійснюється згідно до додатку № 2 (експертизи), відповідно до якого: [PERSON] виділяється земельна ділянка, загальною площею (в тому числі в особисте користування) - 965,5 кв.м., [PERSON] виділяється земельна ділянка, загальною площею (в тому числі в особисте користування) - 965,5 кв.м. До виготовлення співвласниками проектної документації для ізольованих квартир з електрозабезпечення, газопостачання, водопостачання та каналізації залишити в загальному користуванні лінію газопостачання, водопроводу, електропостачання, каналізації. Розподіл горищного простору відбувається відповідно розподілу приміщень житлового будинку, вхід до горищного простору залишається у користуванні другого співвласника. Враховуючи перевищення вартості частки у праві власності, сума грошової компенсації на користь першого співвласника складає 3/100 від дійсної вартості домоволодіння і складає 35 232 грн. 36 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. З урахуванням викладеного та позиції сторін, враховуючи принципи розумності і справедливості, а також диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про необхідність поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 14 від 28 вересня 2018 року, так як він не суперечить інтересам сторін. Розподіл судових витрат суд здійснює, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи заяву представника позивачки, щодо розподілу витрат за проведення експертизи, які були сплачені позивачкою, згідно квитанції від 20 серпня 2018 року в сумі 12 000 грн. порівну, з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати за проведення експертизи в сумі 6 000 грн. Судом встановлено, що вартість спірного майна складає 999 241 грн., а тому на користь держави повинен бути сплачений судовий збір в сумі 4 996 грн. 20 коп. Позивачкою при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 1 766 грн., різниця складає 3 230 грн. 20 коп. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, а саме в підготовчому судовому засіданні суд, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 883 грн., а також стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 732 грн. 10 коп., та на користь позивачки 883 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved