Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Представник Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банку «Меркурій» звернувся до суду з позовною заявою в інтересах АТ Банк «Меркурій» до [PERSON], третя особа: [PERSON], відповідно до якої просив суд: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок [NUMBER] з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] по погашенню заборгованості за Договором на кредитну лінію № 18-06П-8 від 09.02.2009 року в сумі 4 243236, 07 грн., шляхом визнання права власності на неї за Публічним акціонерним товариством Банк «Меркурій»; визнати за Публічним акціонерним товариством Банк «Меркурій» право власності на житловий будинок [NUMBER] з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]; покласти на відповідача витрати по проведеній незалежній оцінці нерухомого майна у сумі 1260,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача послався на те, що 09 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним банком «Меркурій», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Банк «Меркурій» (надалі - позивач) та [PERSON], (надалі - третя особа) був укладений договір 18-06П-8 про надання споживчого кредиту з додатковими угодами (далі - Кредитний договір), згідно якого позивач надав третій особі у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 1 935 000, 00 грн. зі сплатою 27 % річних та кінцевим терміном погашення 08 лютого 2010 року. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.09.2009 року до Кредитного договору, змінено назву Кредитного договору на Договір на кредитну лінію, відповідно до якої Позивач встановив Третій особі ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 2 184 700, грн., зі сплатою за користування кредитом 25 % річних. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 08.02.2010 року до Кредитного договору Позивач встановив Третій особі ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 2 184 700, 00 грн. зі сплатою 22 % річних. Відповідно до додаткової угоди № 11 від 03.07.2012 року до Кредитного договору Банком встановлено Третій особі ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 2 163 700,00 грн., а відповідно до додаткової угоди № 12 від 04.01.2013 року до Кредитного договору встановлено ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 2 157 700,00 грн. на умовах сплати 22 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 08 січня 2013 року. Свої зобов'язання за Кредитним договором Позивач виконав, Третя особа отримала грошові кошти у сумі 2 184 700,00 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки № 013КР58 від 09.02.2009 року та № 011КР250 від 30.09.2009 року. 09.02.2009 року у забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному Договору між Позивачем та [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON] (надалі за текстом - «Відповідач») був укладений Іпотечний договір № 16-03-19 з договорами про внесення змін, надалі за текстом - Іпотечний договір, посвідчений 09.02.2009 року Літвіновою Я.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 294, предметом якого є: житловий будинок [NUMBER] в цілому з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - Майно). Опис Майна: на земельній ділянці площею 686 кв. м ( згідно рішення Дзержинського РВК № 36 від 07.02.1956 року площа земельної ділянки складає 600 кв.м.), розташовані: житловий будинок (літера «А-1») дерево, обкладене цеглою, житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 82,8 кв.м. та надвірні будівлі: вбиральня ( літера «Е»), огорожа № 1-4, вбиральня (літера «Ж»), навіс ( літера «З»), замощення № 1. Право власності на Майно належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.07.2010 року Другою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3-625, спадкова справа 389/1010, та зареєстрованого 13.08.2010 року ДП «ХМБТІ» реєстраційний номер 2050075, номер запису 29982 в книзі 1». Згідно із Звітом про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, від 27 травня 2014 року, яка була проведена ТОВ «Кредитним Брокерським Агентством» на підставі Договору № 270514-1 від 27.05.2014 року на проведення незалежної оцінки укладеним між ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство» та ПАТ Банк «Меркурій», ринкова вартість майна складає 440 000,00 грн. В порушення вказаних норм, Третя особа не виконала обов'язки за Кредитним Договором, не повернула кредит у строк, в результаті чого утворилась заборгованість по Кредитному договору перед Позивачем, яка станом на 27.06.2014 року складає 4243236,07 грн. До судового засідання представник позивача з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні доводам позовної заяви. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно належним чином через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив. Третя особа до судового засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі зі згоди представника позивача, неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним банком «Меркурій», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Банк «Меркурій» (надалі - позивач) та [PERSON], (надалі - третя особа) був укладений договір 18-06П-8 про надання споживчого кредиту з додатковими угодами (далі - Кредитний договір), згідно якого позивач надав третій особі у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 1935000, 00 грн. зі сплатою 27 % річних та кінцевим терміном погашення 08 лютого 2010 року. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.09.2009 року до Кредитного договору, змінено назву Кредитного договору на Договір на кредитну лінію, відповідно до якої Позивач встановив Третій особі ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 2 184 700, грн., зі сплатою за користування кредитом 25 % річних. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 08.02.2010 року до Кредитного договору Позивач встановив Третій особі ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 2 184 700, 00 грн. зі сплатою 22 % річних. Відповідно до додаткової угоди № 11 від 03.07.2012 року до Кредитного договору Банком встановлено Третій особі ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 2 163 700,00 грн., а відповідно до додаткової угоди № 12 від 04.01.2013 року до Кредитного договору встановлено ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 2 157 700,00 грн. на умовах сплати 22 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 08 січня 2013 року. Свої зобов'язання за Кредитним договором Позивач виконав, Третя особа отримала грошові кошти у сумі 2 184 700,00 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки № 013КР58 від 09.02.2009 року та № 011КР250 від 30.09.2009 року. 09.02.2009 року у забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному Договору між Позивачем та [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON] (надалі за текстом - «Відповідач») був укладений Іпотечний договір № 16-03-19 з договорами про внесення змін, надалі за текстом - Іпотечний договір, посвідчений 09.02.2009 року Літвіновою Я.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 294, предметом якого є: житловий будинок [NUMBER] в цілому з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищевказаний будинок належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.07.2010 року Другою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3-625, спадкова справа 389/1010, та зареєстрованого 13.08.2010 року ДП «ХМБТІ» реєстраційний номер 2050075, номер запису 29982 в книзі 1». Згідно із Звітом про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, від 27 травня 2014 року, яка була проведена ТОВ «Кредитним Брокерським Агентством» на підставі Договору № 270514-1 від 27.05.2014 року на проведення незалежної оцінки укладеним між ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство» та ПАТ Банк «Меркурій», ринкова вартість майна складає 440 000,00 грн. Свої зобов'язання за Кредитним договором Позивач виконав, Третя особа отримала грошові кошти у сумі 2 184 700,00 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки № 013КР58 від 09.02.2009 року та № 011КР250 від 30.09.2009 року. Відповідно ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. В порушення вказаних норм, Третя особа не виконала обов'язки за Кредитним Договором, не повернула кредит у строк, в результаті чого утворилась заборгованість по Кредитному договору перед Позивачем, яка станом на 27.06.2014 року складає 4243236,07 грн., з яких: - 2142200,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, - 2101036,07 грн. - залишок заборгованості за процентами. У зв'язку з невиконанням Третьою особою Кредитного Договору, Позивач на виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку», надіслав Відповідачу вимогу про усунення порушення № 1150/02/3 від 22.02.2011р. та повідомлення про порушення зобов'язань № 69/02/3 від 11.01.2013р.(копії надаються до позовної заяви). Вищезазначені вимоги були залишені Відповідачем без задоволення. На даний час зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором не виконано. Відповідно до пункту 2.1.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право у разі невиконання Позичальником умов Кредитного договору звернути стягнення, в тому числі достроково, на Майно та задовольнити за рахунок Майна у повному обсязі свої вимоги, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойку, необхідні витрати на утримання, звернення стягнення та реалізацію Майна. В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення стороною зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). В силу вимог ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається зі змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 43 Закону України «Про іпотеку» визначено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Суд, на підставі вищезазначеного, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON] не були належним чином виконані умови кредитного договору та зобов'язання, встановлені сторонами в укладеному кредитному договорі, у зв'язку з чим позивач вимагає надання йому права звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на предмет іпотеки. Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р., передбачено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. Таким чином, вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави є вимогою майнового характеру, оскільки вона пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання. Відповідно до вищезазначеної постанови та на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 3654,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved