Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 52200 гривень та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.05.2016 приблизно о 22 годині 30 хвилин, відповідач [PERSON] , керуючи мотоциклом марки «Yamaha», без реєстраційного номера, рухався через перехрестя вулиць Промислова - Б.Хмельницького, у м. Калуші, Івано-Франківської області зі швидкістю приблизно 115 км/год., що значно перевищувала максимально допустиму швидкість для даної ділянки дороги. На сидінні мотоцикла марки «Yamaha», без реєстраційного номера, знаходилася потерпіла [PERSON] .. Відповідач, не маючи посвідчення водія на право керування мотоциклом та відповідних навиків управління, під час руху на ділянці дороги з круговим рухом проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на центральний острівець перехрестя. У результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої загинула [PERSON] . Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.02.2017 року по справі №345/2876/16-к відповідача було визнано винним за ст. 286 ч. 2 Кримінального Кодексу України. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник потерпілих своєчасно звернувся до позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування і позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 52200 (п`ятдесят дві тисячі двісті) грн. 00 коп. Враховуючи, що на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст. 38.2 Закону у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 52200 (п`ятдесят дві тисячі двісті) грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не прибув, одав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. В разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.02.2017 року по справі №345/2876/16-к [PERSON] визнано винним за ст. 286 ч. 2 КК України. Вироком суду встановлено, що 28.05.2016 приблизно о 22 годині 30 хвилин, відповідач [PERSON] , керуючи мотоциклом марки «Yamaha», без реєстраційного номера, рухався через перехрестя вулиць Промислова - Б.Хмельницького, у м. Калуші, Івано-Франківської області зі швидкістю приблизно 115 км/год., що значно перевищувала максимально допустиму швидкість для даної ділянки дороги. На сидінні мотоцикла марки «Yamaha», без реєстраційного номера, знаходилася потерпіла [PERSON] .. Відповідач, не маючи посвідчення водія на право керування мотоциклом та відповідних навиків управління, під час руху на ділянці дороги з круговим рухом проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на центральний острівець перехрестя. У результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої загинула [PERSON] . Відповідно до копією заяви про страхове відшкодування від 14 червня 2018 року (а.с.20), копії Наказу № 3.1/105 від 24.07.2020 року, копії Довідки № 1 від 20.07.2020 року та копії платіжного доручення № 1480586 від 27.07.2020 року Моторно (транспортне) страхове бюро України відшкодувало завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 52200 (п`ятдесят дві тисячі двісті) грн. 00 коп. Згідно з п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону, Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі. Згідно п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. П. 27.2. ст. 27 Закону встановлено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ч. 3 ст. 1200 Цивільного кодексу України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування позовних вимог. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 52200 (п`ятдесят дві тисячі двісті) грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 9802057 від 02 вересня 2021 року при звернення до суду з даним позовом позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 гривень, що підлягає до стягнення з відповідача у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved