Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що 03.01.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № HAFOF421160825, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 10201,29 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» є правонаступником прав і обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 18.08.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 7926, 90 гривень. Представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність\~\~ відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог,\~\~ що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 03.01.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № HAFOF421160825, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 10201,29 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а. с. 7). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 18.08.2014 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 10201 гривні 29 копійок, з яких: 6134 гривні 90 копійок - заборгованість за кредитом, 3 гривні 73 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 720 гривень 54 копійки заборгованість по комісії за користування кредитом, 214 гривень 07 копійок пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина), 353 гривні 66 копійок - штраф (процентна складова). (а. с. 5). Ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України,\~\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України,\~\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник\~\~зобов'язаний\~\~повернути\~\~позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі\~\~або\~\~речі,\~\~визначені\~\~родовими ознаками,\~\~у\~\~такій\~\~самій кількості,\~\~такого самого роду та такої самої якості,\~\~що були передані йому позикодавцем) у строк\~\~та\~\~в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно з ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ст.599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором кредиту належним чином, тому є підстави для\~\~задоволення позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved