Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в розмірі 27430,36 гривень, з яких: 19996,30 гривень - сума основної заборгованості (основного боргу); 5084,41 гривні - сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 14,00 гривень - сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування; 600,84 гривень - загальна сума простроченої пені; 453,61 гривні - 3 % річних на суму простроченого кредиту; 320,78 гривень - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 379,93 гривень - втрати від інфляції на суму простроченого кредиту; 580,49 гривень - втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, а також судові витрати у розмірі 2102,00 гривні. Позовні вимоги мотивує тим, що 03 червня 2016 року між сторонами був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі Заяви про приєднання, за яким позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 10000,00 гривень, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 28,00 % річних за користування кредитними коштами. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та нарахованих за користування кредитом відсотків, відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача [PERSON] станом на 06 серпня 2020 року перед банком виникла заборгованість в розмірі 27430,36 гривень. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, погодився на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлявся про розгляд справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення, однак до суду не з`явився, причини своєї не явки не повідомив. За правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 20 травня 2021 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 ЦК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що на підставі заяви про приєднання №1057576 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), поданої відповідачем 25 липня 2016 року до ПАТ «Державний ощадний банк України», банк відкрив поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart PayPass 0 грн., а також ПІН-конверт до неї. Додатково, 25 липня 2016 року [PERSON] було підписано заяву про встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту). Поточний рахунок позивальника було змінено на рахунок № [NUMBER] . [PERSON] відкрито кредитну лінію у розмірі 10000,00 грн., з процентною ставкою 28%. Відповідач погодився з тим, що підписанням заяви про приєднання, він підтвердив, що ознайомився і погодився із Умовами користування кредитною лінією, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею сукупної вартості, які є невід`ємною частиною Договору. Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.п. 1.18. ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості. яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна карта при цьому блокується. Відповідно до п.1.23 ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплативши всі інші платежі, передбачені Договором. Пунктом 1.24 ДКБО також передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів за користування Кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування Кредиту, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; 4) іншого істотне невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. Згідно п. 9.1 Розділу ІХ ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбаченого Договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов`язаний сплатити кредитору неустойку. Статтею 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідачки станом на 06 серпня 2020 року становить - 27430,36 гривень, з яких: сума основної заборгованості (основного боргу) - 19996,30 гривень; сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 5084,41 гривень, сума заборгованості за розрахункове-касове обслуговування - 14,00 гривень, загальна сума простроченої пені - 600,84 гривень, 3% річних на суму простроченого кредиту - 453,61 гривень, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 320,78 гривень, витрати від інфляції на суму простроченого кредиту - 379,93 гривень, витрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 580,49 гривень. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 2102 гривні (а.с. 1). Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 29532,36 грн. (27430 гривень 36 копійок + 2102 гривні).

Outcome: approved