Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Представник позивачки адвокат Андрієнко М.В. у травні 2021 року звернулась до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі за час якого у них народилася донька [PERSON] , яка є повнолітньою та навчається на першому курсі, факультету комп`ютерних наук Харківського національного університету радіоелектроніки. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2021. Дочка перебуває на повному утриманні позивачки. У зв`язку з навчанням дочка потребує коштів на придбання канцелярських приладів, спеціальної літератури, яка дорого коштує, щоденний проїзд до навчального закладу і назад до гуртожитку, а у вихідні дні міжміський проїзд до м. Тростянець, а потім до м. Харків, проживання у гуртожитку, харчування, забезпечення одягом. Також, у зв`язку з навчанням на денній формі, [PERSON] позбавлена можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. Відповідач аліментів не сплачує, має задовільний стан здоров`я. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення або припинення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років. Ухвалою суду від 10.06.2021 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка не повідомила суд про причину неявки. Представник позивачки подала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа та її представник також подали заяви у яких просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 37). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 16.06.2009, актовий запис № 44 (а.с.10). З довідки виданої Харківським національним університетом радіоелектроніки від 25.03.2021 № 48/1066 та студентського квитка вбачається, що [PERSON] є студенткою ІТШІ-20-5, першого курсу, факультету комп`ютерних наук, форма навчання денна, Харківського національного університету радіоелектроніки. Термін навчання до 30.06.2024 (а.с.14-15). Відповідно до квитанції №0.0.2059936781.1 від 20.03.2021, [PERSON] сплатила на рахунок Харківського національного університету радіоелектроніки кошти у розмірі 6892 грн за проживання у гуртожитку (а.с. 16). Таким чином, судом установлено, що донька відповідача є повнолітньою та продовжує навчання на денній формі навчання. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] у зв`язку з навчанням не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги і таку допомогу крім позивачки має надавати також і відповідач виходячи з рівного обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Відповідач не надав суду доказів, на підтвердження незадовільного стану його здоров`я та докази, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на навчання дочки. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 та 2 статті 199 СК України право на утримання повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, мають до досягнення двадцяти трьох років і таке право припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки підлягають стягненню з 31 травня 2021 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved