Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] 12188 грн. 55 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги обґрунтовані тим, що між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] 21.12.2015 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме Поліс №АЕ/5890414, забезпечений транспорт «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] . У с.Богданівка 08.05.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням власника [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП, пошкоджено транспортний засіб «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2016 у справі №389/1357/16-ц [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 КУпАП, так як встановлено, що ДТП сталася з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до умов договору страхування ПРАТ «СК «Провідна» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 12188 грн. 55 коп. Так як [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння страховик має право зворотної вимоги (регресу) до останнього на виплачену суму. Страхова компанія неодноразово зверталася до відповідача з метою досудового врегулювання спору з претензією про відшкодування збитків, однак дані звернення проігноровані. Викладені обставини стали підставою для звернення ПрАТ «СК «Провідна» до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, вказав, що сума відшкодування завданої шкоди його страхового поліса складає 49490 грн, що покриває страхові виитрати в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав недотримання строків позовної давності. На обґрунтування клопотання вказав, що страхова виплата виплачена [PERSON] 25.07.2019, що давало підстави ПрАТ «СК «Провідна» у трирічний строк звернутися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача в регресному порядку грошових коштів, відповідно до ст.38 ЗУ«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а позовну заяву подано до суду тільки 28.07.2019, тобто після спливу трьох років, з порушенням вимог ст.ст. 256, 257,258,267 ЦК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст.124 та ст.130 КУпАП України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 3400 грн. Встановлено, що [PERSON] 08.05.2016 об 11:50 годині по вулиці Леніна в селі Богданівка Знам`янського району Кіровоградської робласті, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Зазначеними діями останній порушив п.2.9 та п.2.3 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення передбачені ст.ст.124,130 КупАП. Стан алкогольного сп`яніння підтверджено висновком Знам`янської ЦРЛ від 08.05.2016. [PERSON] свою вину у вчиненні вказаних правопорушень під час розгляду справи визнав, розкаявся (а.с. 7). Дана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] 21.12.2015 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме Поліс №АЕ/5890414, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] , страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи 510 грн. Строк дії договору з 21.12.2015 до 20.12.2016 (а.с. 16). До ПрАТ «СК «Провідна» 10.05.2016 звернулася власник транспортного засобу «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 15,17). Актом огляду транспортного засобу від 11.05.2016, встановлено заподіяння шкоди автомобілю «VOLKSWAGEN TIGUAN» державний реєстраційний номер [NUMBER] , та зазначено перелік пошкоджень (а.с. 12). Відповідно до страхового акта №2300108100 від 23.06.2016 за договором (полісом) страхування ОСЦПВ, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 12188 грн.55 коп., з яких: 9542 грн. 55 коп. загальна сума збитку по транспортному засобу, 500 грн. безумовна франшиза, 3146 грн. додатковий видаток- евакуація транспортного засобу (а.с. 8). На підтвердження вказаних сум до матеріалів справи додано розрахунок суми матеріального збитку, акт виконаних робіт, фіскальний чек та розрахункову квитанцію (а.с. 9,10,11). Розрахунок розміру страхового відшкодування відповідачем у справі не оспорювався. На підтвердження виконання взятих на себе за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов`язань, а саме відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] витрат на ремонт автомобіля в сумі 12188 грн. 55 коп., ПрАТ «СК «Провідна» долучено до матеріалів справи платіжне доручення №0032371 від 26.07.2016 та відомість №ВПТ 003529 від 25.07.2016 (а.с. 4,5). Факт виплати (перерахування на поточний рахунок) [PERSON] вказаної грошової суми ПрАТ «СК «Провідна», представником відповідача не оспорювався, і у суду з цього приводу сумнівів не виникає. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 2443 VIII). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №2443 VIII). Згідно зі статтею 6 Закону № 2443 VIII страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2443 VIII у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28 Закону № 2443 VIII, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 29 Закону № 2443 VIII визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 36.2 статті 36.2 Закону № 2443 VIII передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик i потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування i не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктом «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 2443 VIII страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи наведене, а саме те, що [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та скоїв ДТП, суд приходить до висновку, що ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до положень статті 38 Закону № 2443 VIII набула права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування. З приводу строку позовної давності на пропуск якого вказував представник відповідача, суд відзначає наступе. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. На такі позови поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини шостої статті 261 цього Кодексу за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення (а.с. 4), основне зобов`язання позивач виконав 26.07.2016. Отже, строк позовної давності закінчився 27.07.2019, що припало на вихідний день. Згідно з відбитком печатки відділення поштового зв`язку, який міститься на поштовому конвернті (а.с.21), позовну заяву відправлено на адресу суду 28.07.2019, тобто у межах трирічного строку, встановленого частиною шостою статті 261 ЦК України, а тому підстав для застосування ст.267 ЦК України, суд не вбачає. Відтак заявлені позовні позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання даної позовної заяви до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved