Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» суму заборгованості за кредитним договором №601/4455178-СК від 05.03.2018 року та витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 05.03.2018 року між AT «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було укладено заяву - договір № 601/4455178-СК про приєднання до публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику грошові кошти з кредитним лімітом до 150 000 гривень. Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом складає 39,6 % - з 27.04.18 по 31.01.2019 р.; 43,2 % - з 01.02.19 р. Строк користування кредитними коштами 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Відповідно з умовами кредитного договору відповідачеві відкритий поточний рахунок в гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. Відповідач надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (погоджується відповідним рішенням банку) згідно внутрішніх нормативних документів банку. Таким чином банк свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки умови кредитного договору відповідачем не виконані, кошти у встановлені договором строки не повернуті за ним перед банком утворилася заборгованість за кредитним договором. В добровільному порядку заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~В судове засідання учасники процесу не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачеві на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, а в подальшому також судові виклики з зазначенням дати, часу та місця розгляду справи. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет було викладено оголошення в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та вказано коли відбудеться її розгляд. Крім того, відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Також відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м.Харкова. Відповідач про причини неявки не повідомив. Заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Згідно ч.1\~ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. Приймаючи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, враховуючи,що відповідач обґрунтованого клопотання про відкладення судового засідання, суду не надала, суд вважає за доцільне проводити судовий розгляд за відсутності відповідача. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації №R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Оскільки, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак він не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, таким чином, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами. За таких обставин та у відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.03.2018 року між AT «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було укладено заяву - договір № 601/4455178-СК про приєднання до публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику грошові кошти з кредитним лімітом до 150 000, 00 гривень. Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом складає 39,6 % - з 27.04.18 по 31.01.2019 р.; 43,2 % - з 01.02.19 р. Строк користування кредитними коштами 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Відповідно з умовами кредитного договору відповідач підтвердив достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених в заяві-договорі, та в офіційних документах, наданих позичальником банку, повідомив про відсутність наміру здійснювати будь-які угоди за дорученням третіх осіб і в інтересах третіх осіб, під час укладення договорів і додаткових угод до них банк і клієнт допускає використання факсимільного відтворення печатки банку та підпису особи, яка уповноважується на підписання договору та додаткових угод до них від імені банку, які зроблені за допомогою засобів копіювання; підтвердив, що ознайомлений зі змістом договору банківського обслуговування, зокрема з термінами «публічні особи їх пов`язані та близькі особи», «кінцевий бенефіціарний власник (контролер)», та зобов`язався їх виконувати; позичальник надав дозвіл на обробку банком всіх персональних даних з метою та на умовах, які встановлено в договорі про банківське обслуговування. Крім того відповідач, погодився з тим, що публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщені на сайті www.tascombank.com.ua), умови підключення до клієнт- банку «ТАС24», правила обслуговування корпоративних клієнтів та тарифи банку разом з заявою-договором становлять договір банківського обслуговування та є його невід`ємними частинами. Підписавши зазначену заяву-договір від 05.03.2018 р., позичальник підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, правил обслуговування корпоративних клієнтів та тарифів банку, просив відкрити поточний рахунок в гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку; надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (погоджується відповідним рішенням банку) згідно внутрішніх нормативних документів банку. Відповідачеві відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. Кредитні кошти відповідачеві було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, шо підтверджується відповідною випискою. Таким чином ,банк свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач припинив виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Відповідно до п.8.1. правил надання послуг фізичним особам з відкриття, обслуговування та використання поточних рахунків, в тому числі операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток), що є додатком №1 до публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в AT «ТАСКОМБАНК» в рамках укладеного з клієнтом договору, банк встановлює клієнту ліміт кредитної лінії, відповідно до умов договору. При цьому, ліміт кредитної лінії стає доступний клієнту для використання не пізніше дня, що є наступним за днем активації, або в момент здійснення першої видаткової операції. Відповідно до 8.1.4. правил банк відкриває кредитну лінію на умовах, визначених договором та тарифами. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Перегляд та/або зміна ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур банку, умов цих правил та договору. Відповідно до п. 8.1.14. правил клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або недозволеним овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах, в тому числі, за відповідним сервісом з розстрочки платежів (у разі його застосування). Проценти за користування кредитною лінією та/або недозволеним овердрафтом нараховуються банком у валюті поточного рахунку з використанням платіжної картки щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування факт/факт), з урахуванням пільгового періоду (якщо такий передбачений тарифом за продуктом). Відповідно до п. 8.1.19. правил клієнт зобов`язаний щомісячно до 16:00 години за київським часом 25 числа кожного місяця, або до 16:00 години за київським часом іншої дати, яка передбачена тарифами/ умовами відповідного сервісу з розстрочки платежу, сплачувати (забезпечувати на поточному рахунку з використанням платіжної картки) суму обов`язкового мінімального платежу, який включає суму обов`язкового рівного платежу (за його наявності), складові якого визначаються у тарифах. Сума обов`язкового мінімального платежу, що підлягає погашенню, вказується у виписці. Відповідно до п. 8.3.3. правил у разі ініціювання банком зміни тарифів в сторону збільшення вартості послуг банку або зміни тарифів в сторону зменшення розміру процентів на позитивний залишок коштів на ПР з використанням ПК, банк зобов`язаний повідомити про це клієнта не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати впровадження нового розміру тарифів шляхом розміщення відповідного оголошення про зміни на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях банку та/або на офіційному сайті банку, та/або надіслання інформації про зміни засобами поштового зв`язку, та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на зареєстрований номер телефону клієнта, та/або за допомогою СДБО- на розсуд банку, а нового/зміненого тексту тарифів - на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях банку та/або на офіційному сайті Банку. Відповідно розрахунку наданому представником банку та випискам, за відповідачем перед банком у зв`язку з невиконанням ним умов договору та не поверненням кредитних коштів у встановлені договором строки, утворилася заборгованість за кредитним договором №601/4455178-СК від 05.03.2018 року, яка станом на 03.08.2021 року в загальному розмірі становить 93\~487 грн. 51 коп., та складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 64666\~грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 28 821, 51 грн. Аргументи позивача, викладені на обґрунтування наявності підстав для задоволення позову підтверджуються наданими суду документами: - копією заяви -договору, підписаної відповідачем, що свідчить про його волевиявлення на отримання кредитного ліміту; - розрахунком заборгованості по кредитному договору №601/4455178-СК від 05.03.2018\~року, укладеному з [PERSON] ; - виписками по особовому рахунку, які підтверджують як отримання так і використання відповідачем кредитних коштів, а також наявність заборгованості з погашення кредиту та процентами за його використання, які в тому числі містять інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком. З виписки вбачається, що відповідачем було використано суму кредитного ліміту, він несвоєчасно погашав кредитну заборгованість, що і спричинило зміну розміру тіла кредиту. Виписки по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Крім того, підтвердженням визнання укладення кредитного договору відповідачем є факт використання кредитних коштів. Згідно ч. 2. ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відтак, суд доходить висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення відповідачем прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Частиною 1 ст.526, ст.ст.527, 530 ЦК України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями\~610,\~612 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з положеннями\~ст.525 ЦК України\~однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст.ст.12,13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини другої\~статті 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що відповідач, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, отримані від банку кошти та використані відповідачем, в добровільному порядку позивачеві не повернені. Крім того, [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про надання ним послуг, наявності заборгованості та її розміру. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відтак, оскільки відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, враховуючи, що банк виконав умови кредитного договору, надавши відповідачеві кошти відповідно умов кредитного договору, укладеного між банком і відповідачем, який ніким не був оспорений, враховуючи, що за відповідачем перед банком існує заборгованість по кредитному договору у зв`язку з неналежним його виконанням, суд доходить висновку, що наявні всі законні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку\~ст.141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір», стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved