Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Савіхіна А.М. звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 931,89 грн. та судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.07.2009 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 16.12.2018 року, має заборгованість в розмірі 11 931,89 грн., яка складається з наступного: 2 690,62 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 8 196,89 - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 544,38 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у розмірі - 1 921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових викликів рекомендованими поштовими відправленнями за адресою місця реєстрації проживання, та шляхом публікації відповідного оголошення про його виклик, яке розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, причин неявки не повідомив. У визначений судом п`ятнадцятиденний строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, тому розгляд справи судом здійснюється за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з повторною неявкою відповідача у судові засідання 23.10.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справ відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору б/н від 30.07.2009 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст.634 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Із положень ст. 1055 ЦК України слідує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2009 року відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. 30.07.2009 року між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1 200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. АТ КБ «ПриватБанк» і і [PERSON] . клали кредитний договір шляхом приєднання останнього до запропонованих позивачем Умов і Правил надання банківських послуг (далі - Умови і Правила), які разом із заявою від 30 липня 2009 року, Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Подавши ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву, і [PERSON] приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» і і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Для здійснення грошових операцій за кредитним договором банк видав відповідачу кредитну картку № [NUMBER] . Даний факт підтверджується банківською випискою по картковому рахунку, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. Відповідач зобов`язувався повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі. Сторони домовилися, що за невчасне погашення кредиту та/або процентів і [PERSON] повинна була сплатити банку пеню. У випадку порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, позичальник зобов`язався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених процентів. З виписки по картковому рахунку вбачається, що у період з 30.07.2009 року по 16.12.2018 року відповідачу відкрито рахунок, на який встановлено кредитний ліміт, та відповідач користувався кредитними коштами: знімав готівку та здійснював погашення кредиту. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість і [PERSON] станом на 16.12.2018 року становить 11 931,89 грн., яка складається з наступного: 2 690,62 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 8 196,89 - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 544,38 грн. - штраф (процентна складова). Тобто, із зазначеного вище розрахунку заборгованості, вбачається, що у [PERSON] відсутня заборгованість по тілу кредиту, а є лише заборгованість по сплаті відсотків, пені та штрафу. У відповідності до статті 536 ЦК України, проценти є платою за користування чужими коштами. Згідно до Умов та правил надання банківських послуг, проценти нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом, однак, з матеріалів справи вбачається, що у відповідача залишку заборгованості за кредитом немає. Крім того, у відповідності до статті 549 ЦК України, штраф - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Як зазначено в Тарифах з обслуговування кредитних карт «Універсальна», процентна складова штрафу за вказаним кредитним договором складає 5% від суми заборгованості за кредитним договором, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, штраф у розмірі 1 044 грн. 38 коп. вирахувано як 5% від суми 10 887 грн. 51 коп. (відсотки за користування кредитом в сумі 2 690,62 грн. + пеня в сумі 8 196 грн. 89 коп.), тобто проведено нарахування штрафу у відсотках від суми іншого виду неустойки (згідно до ч. 3 статті 549 ЦК України) - пені. За таких обставин суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий банком, оскільки даний розрахунок не відповідає умовам чинного законодавства та умовам кредитного договору, іншого розрахунку, незважаючи на вимогу суду, представник банку не надав. У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Позивач не довів наявності у [PERSON] заборгованості в розмірі 11 931 грн. 89 коп. Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову АТ «ПриватБанк» слід відмовити. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню

Outcome: dismissed