Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Представник позивачки [PERSON], [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що сестрі позивачки [PERSON] належала земельна частка (пай), площею 1,48\~га., на території [PERSON] сільської ради на підставі сертифікату. 28 травня 2001 року [PERSON] померла. Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Вільне Слово». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельну частку (пай), площею 1,48\~га., на території [PERSON] сільської ради Козівського району, належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ТР №0105680 від 30 серпня 1996 року. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала клопотання, в якому просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивачки, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] як члену колгоспу «Діброва» належала земельна частка (пай), площею 1,48\~га., на території [PERSON] сільської ради на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0105680 від 30 серпня 1996 року, підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Козівському районі №29-1909-99.5-2335/2-16 від 04 липня 2016 року (а.с.22). 28 травня 2001 року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №205400 (а.с.14). [PERSON] (д.п.Королишин) [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00016817210 від 30 червня 2016 року (а.с.18), копіями свідоцтва про народження серії ЯЕ №614629 та свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ИД №476570 [PERSON] (д.п.Королишин) [PERSON] (а.с.20-21). [PERSON] як єдиний спадкоємець вступила в управління спадковим майном після смерті сестри [PERSON], підтверджується довідками [PERSON] сільської ради №980 та №981 від 29 червня 2016 року (а.с.15-16). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0105680 від 30 серпня 1996 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Вільне Слово» №28 від 08 липня 2016 року (а.с.13). [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів підтверджується відмовою нотаріуса №385/01-16 від 13 липня 2016 року (а.с.19). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно ст.530 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved