Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 14.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк та громадянином України [PERSON] було укладено договір № б/н, на підставі чого позичальник отримав кредит в розмірі 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте позичальник умови договору не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2017 р. складає 93 676,72 грн. В судове засідання представник позивача не зявився надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, прохає суд відмовити у стягненні на користь позивача штрафів та застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення пені. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Встановлено, що 14.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк та громадянином України [PERSON] було укладено договір № б/н, на підставі чого позичальник отримав кредит в розмірі 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте позичальник умови договору не виконує, а саме неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом в період з 31.07.2013 року по 31.07.2017 року; за відсотками в період із 09.02.2013 року по 31.07.2017 року, пені в період з 01.08.2013 року по 31.07.2017 року, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2017 р. складає 93 676,72 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2017 року складає 93 676 гривень 72 копійки, що підтверджується відповідними виписками з балансових рахунків, яка складається з: 3 918,14 грн. заборгованість за кредитом; 80 171,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 650,00 грн. - заборгованість за пенею ; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4436,99 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року по справі № 6-2003 цс 15 цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки ( пені, штрафу ). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( частина друга статті 549 ЦК УКраїни ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( частина третя ст. 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме правопорушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду є обов`язковими для всіх судів України. Таким чином , враховуючи , що умовами кредитного договору за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів передбачено одночасне стягнення щтрафу та пені з відповідача , що є одним видом цивільно-правової відповідальності , їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення буде свідчити про недотримання положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення., тому суд приходить до висновку , що у стягненні з відповідача штрафів у розмірі : 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 4436,99 грн. - штраф (процентна складова) слід відмовити. При вирішенні питання щодо застосування строків позовної давності суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема , частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає , що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Проаналізувавши зазначені норми права, суд вважає, що нарахована позивачем пеня підлягає стягненню в межах нарахованої пені за останній рік, що передує зверненню позивача з позовною заявою до суду. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 06.09.2017 року. За таких обставин обґрунтованими є вимоги про стягнення пені за період з 06.09.2017 року по 31.07.2017 року ( на час здійснення розрахунку позивачем ) в розмірі 1100 грн. , в іншій частині вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача складає 85 189,73 грн. (3918,14 грн. заборгованість за кредитом; 80 171,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 100, 00 грн. заборгованість за пенею в межах строку позовної давності ). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню , тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором в розмірі 85 189 гривень 73 коп. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог, згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial