Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Представник позивача у вересні 2019 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач, який проживає по [ADDRESS] , є споживачем послуг з централізованого опалення та/або водопостачання гарячої води. Вказані спожиті послуги відповідач своєчасно не сплачував, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2019 складає 34870,44 грн., інфляційна складова боргу становить 1005,45 грн., 3% річних на суму заборгованості - 275,89 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суми та судовий збір. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2019 р. відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. В силу ч. 2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом діяльності КП Виконавчого органу Київської міської ради «Київтеплоенерго», відповідно до статуту від 27.06.2017, є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії (п. 2.21 статуту). Відповідач є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, виконавцем послуг за якими є позивач. У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем отриманих комунальних послуг, станом на 01.08.2019 утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить 25873,10 грн. - за послуги з постачання гарячої води, 8997,34 грн. - за послуги з централізованого опалення (а.с.5). При цьому, за період з жовтня 2018 по липень 2019 розмір 3 % річних становить 275,89 грн., інфляційна складова боргу - 1005,45 грн. (а.с. 6). Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до пункту 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з частиною другою ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Отже, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідно до частини сьомої ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Договір складений на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідач є споживачем послуг, що надавалися ПАТ «Київенерго», а тому зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Позивачем надавались послуги на будинок, в якому проживає відповідач. Доказів протилежного відповідачем надано не було, як і не було надано доказів фактичного не отримання послуг або не проживання відповідача у квартирі. Суд звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи розрахунок позивача не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань, заперечень. Крім того, відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зважаючи на те, що відповідач є споживачем послуг та повинен був здійснювати оплату таких послуг на рахунок ПАТ «Київенерго», однак, вчасно та регулярно платежі на оплату послуг не вносив, що призвело до утворення заборгованості, а тому така заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем існують грошові зобов`язання, які відповідачем порушуються, наявна заборгованість підлягає сплаті з врахуванням трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань (правовий висновок у справі ВСУ № 6-68цс12). Відповідно до ст. 625 ЦК України, нарахована сума інфляції в розмірі 1005,45 грн. та 3% річних в сумі 275,89 грн. за період з жовтня 2018 р. по липень 2019 р. підтверджується відповідним розрахунком, який є належним та допустимим доказом, підтверджує розмір сум, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті за надані послуги. За таких обставин, враховуючи прострочення сплати коштів за користування комунальними послугами з боку відповідача, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved