Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Публіче акціонерне товариство « БМ Банк» в особі відділення № 4 ПАТ «БМ Банк» м. Луцька звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]про звернення стягнення на успадковане заставне майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2008 року між ВАТ «БМ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4/118/040808, згідно з яким останній на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання отримав грошові кошти в розмірі – 66000,00 доларів США під 16 % річних строком до 03.08.2018 року. В забезпечення виконання позичальником зобов’язань за кредитним договором між ВАТ «БМ Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 4/118/040808 від 04.08.2008 року згідно з яким, останній передав в іпотеку банку трикімнатну квартиру № 24, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м. в будинку № 49, який знаходиться за адресою: вул. Гетьмана Мазепи в м. Луцьку Волинської області. 03.03.2009 року [PERSON] помер. Станом на 03.03.2009 року заборгованість боржника перед банком складає 67841,54 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 525956,59 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом – 64368,45 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 495637,07 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 943,37 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 7263,95 грн., строкова заборгованість за процентами за використання кредиту – 86,97 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 669,67 грн., прострочена заборгованість за процентами – 2364,05 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 18203,19 грн., пеня – 78,70 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 605,99 грн. Після смерті [PERSON], 26.12.2012 року його дружина [PERSON] успадкувала 1/10 частку та діти – [PERSON] та [PERSON] успадкували кожен по 1/5 частці вищевказаної квартири, про що видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 17.09.2013 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», Першої Луцької державної нотаріальної контори про визнання права власності на майно та зобов’язання вчинити дії, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивач вказує, що через Першу Луцьку державну нотаріальну контору листом від 14.04.2009 року повідомив спадкоємців про те, що успадкована квартира є предметом іпотеки і зобов’язання по кредитному договору перед банком позичальником не виконані, а тому відповідно до ст. 1218 ЦК України, до них із прийняттям спадщини переходять всі права та обов’язки по поверненню кредиту. На підставі наведеного, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі – 522379,86 грн. в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 4/118/040808 від 04.08.2008 року та звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу спірної квартири з прилюдних торгів. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів понесені судові витрати по справі в розмірі – 3441,00 грн. В ході судового розгляду представник позивача уточнила позовні вимоги, просив суд в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 4/118/040808 від 04.08.2008 року, укладеному між АТ «БМ Банк» та [PERSON], яка станом на 03.03.2009 року становить 522379,86 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договору іпотеки від 04.08.2008 року, укладеного між ТА «БМ Банк» та [PERSON], а саме на - квартиру № 24, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м. в будинку № 49, який знаходиться за адресою: вул. Гетьмана Мазепи в м. Луцьку Волинської області, власниками якої є спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON], шляхом продажу спірної квартири з прилюдних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб’єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 23.01.2014 року до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено [PERSON] опіки та піклування Луцької міської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала збільшені позовні вимоги. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] – [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог. Крім того, просив суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] опіки та піклування – [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.08.2008 року між ВАТ «БМ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4/118/040808, згідно з яким останній на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання отримав грошові кошти в розмірі – 66000,00 доларів США під 16 % річних строком до 03.08.2018 року (а.с. 7-12). В забезпечення виконання позичальником зобов’язань за кредитним договором між ВАТ «БМ Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 4/118/040808 від 04.08.2008 року згідно з яким, останній передав в іпотеку банку трикімнатну квартиру № 24, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м. в будинку № 49, який знаходиться за адресою: вул. Гетьмана Мазепи в м. Луцьку Волинської області (а.с. 16-20). В судовому засіданні встановлено, що з метою забезпечення зобов’язань позичальника за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] 04.08.2008 року було укладено договір поруки № 4/118/040808. Станом на 03.03.2009 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 67841,54 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 525956,59 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом – 64368,45 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 495637,07 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 943,37 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 7263,95 грн., строкова заборгованість за процентами за використання кредиту – 86,97 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 669,67 грн., прострочена заборгованість за процентами – 2364,05 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 18203,19 грн., пеня – 78,70 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ – 605,99 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). 03.03.2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 074544 від 09.04.2009 року (а.с. .30). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину квартири № 24, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м. в будинку № 49, який знаходиться за адресою: вул. Гетьмана Мазепи в м. Луцьку Волинської області, яку в рівних частках успадкували [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі відповідних свідоцтв про право на спадщину, виданих 26.12.2012 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою (а.с. 35-37). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.09.2013 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», Першої Луцької державної нотаріальної контори про визнання права власності на майно та зобов’язання вчинити дії, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 38-40). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. П. 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимога банку, щодо стягнення з відповідачів суми боргу в розмірі 522379,86 грн. з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заявлена без визначення частки кожного з них яка підлягає поверненню. При цьому сума, яку просить стягнути позивач з спадкоємців не відповідає реальній вартості майна, що було успадковане ними, оскільки згідно звіту про оцінку майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] (копія додається) його ринкова вартість становить 260486,00 грн., що на 261893,86 грн. менше ніж пред'явлена вимога до спадкоємців (а.с. ). Крім того, вартість зазначеної квартири була встановлена рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 року (справа №161/9404/13-ц), яке набрало законної сили та не оскаржувалось представниками банку, відповідно до якого визначено: «Банк зареєстрував обтяження вказаної квартири, вартість якої на час розгляду справи згідно звіту про оцінку становить 260486 грн.» (копія додається). Разом з тим, суд враховує, що спадкоємцями було успадковано лише частину даної квартири, а саме: дружина [PERSON] успадкувала 1/10 частку та діти – [PERSON] та [PERSON] успадкували кожен по 1/5 частці вищевказаної квартири, тому в межах вартості їх спадкових часток у квартирі вони могли б нести відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року. Частиною 1 даного Закону визначено, що протягом його дії: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм (частина 4). Як встановлено судом, що боржнику [PERSON] був даний кредит в іноземній валюті та на його забезпечення останнім було передано в іпотеку банку квартиру № квартири [ADDRESS] та використовується відповідачами, як місце постійного проживання. Іншого нерухомого майна у власності відповідачів не знаходиться. Таким чином, враховуючи норми Закону №1304-УІІ від 03.06.2014р., який є чинним на момент розгляду справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити. Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на ту обставину, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки позивач у встановлені ст. 1281 ЦК України строки пред’явив свої вимоги до спадкоємців, що підтверджується листом від 14.04.2009 року. Крім того, суд враховує, що позивач був позбавлений права звернутись з даним позовом до суду, оскільки йому не було відомо коло спадкоємців, оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] видані Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 26.12.2012 року. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed