Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у травні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 1998 р. його довірителька перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у період якого позивачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.03.2018 р. шлюб сторін розірвано, місце проживання малолітньої доньки [PERSON] судом було визначено з матір'ю, позивачкою по справі. Далі представник позивачки зазначає, що сторони після розірвання шлюбу не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів необхідного для утримання малолітньої доньки та оскільки позивачці відомо, що відповідач працює та отримує пристойну заробітну плату, розмір якої становить близько 75 000 грн. на місяць, вважає достатнім розміром присуджених аліментів на рівні 18 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки зазначає, що вказаний вище розмір аліментів є достатнім для необхідності забезпечення потреб дитини, враховуючи, що відповідач інших утриманців не має, аліментів нікому не платить, є працездатною особою, має у власності нерухоме майно, у зв'язку з чим представник позивачки просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки сторін, [PERSON], в розмірі 18 600 грн. із застосуванням в подальшому індексації щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 13.07.2018 р. відкрито провадження у справі. 20.09.2018 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав частково, а саме: на присудження судом аліментів в розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дочкою сторін повноліття, в іншій частині позову просив відмовити у зв'язку з необгрунтованістю позовних вимог. При цьому, посилається на те, що спільна донька сторін проживає разом з позивачкою у квартирі, яка є спільною сумісною власністю подружжя. Далі представник відповідача вказує, що позивачка працює та отримує дохід достатній для утримання малолітньої дитини. Також, представник відповідача зазначає, що відповідач з часу розірвання шлюбу сторін та до теперішнього часу щомісячно перераховує на картковий рахунок позивачки кошти на утримання їх спільної дитини, у спілкуванні з якою позивачка останнім часом почала перешкоджати, що підтверджується зверненням відповідача до Служби у справах дітей Святошинської РДА. Представник відповідача зазначає, що його довіритель дійсно працює та отримує високу оплату праці, проте, вказані доходи не є постійними та стабільними, оскільки більша частина такого доходу складається з премії, яка залежать від позитивних результатів господарської діяльності Товариства, в якому працює відповідач. На підставі вищевикладеного, представник відповідача не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог в розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дочкою сторін [PERSON] повноліття (ас. 45-46). В судовому засіданні 24 вересня 2018 р. за згодою представників сторін та відповідача, суд провів підготовче засідання, завершив його та розпочав розгляд справи по суті. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідно до викладених обгрунтувань та підстав, зазначених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 08.10.1998 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (ас. 7). В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (ас. 8). Встановлено, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.03.2018 р. шлюб сторін розірвано, місце проживання малолітньої доньки [PERSON] судом було визначено з матір'ю - [PERSON], позивачкою по справі (ас. 22). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлено, що малолітня [PERSON] проживає зі своєю матір'ю - позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS], та перебуває на її утриманні, оскільки сторони проживають окремо (ас. 5, 6). Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в ДП «Діасервіс Плюс» на посаді директора підприємства та за період з вересня 2017 р. по серпень 2018 р. останній отримав заробітну плату на загальну суму в розмірі 212 019,64 грн. (ас. 59). Також, судом було встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який з 2016 р. по 2019 р. є студентом Черкаської медичної установи на контрактній основі, вартість навчання якого та проживання у м. Черкасах сплачується відповідачем (ас. 60, 61-62, 6,3 64). Таким чином, в судовому засіданні в порядку ст. 182 СК України, судом з'ясовано матеріальне становище відповідача [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач регулярно щомісячно здійснює переказ коштів на банківську картку позивачки на утримання доньки [PERSON], розмір яких становить понад 5 000 грн. на місяць (ас. 33, 49, 50, 51, 52), що позивачкою та її представниками в судовому засіданні підтверджено. Таким чином, об'єктивно оцінюючи матеріальну спроможність сторін, доведені в судовому засіданні доходи відповідача, враховуючи положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», відповідно до ст. 7 якого прожитковий мінімум для дитини від 6 до 19 років становить з 1 липня - 1944 гривні, суд вважає достатнім розміром призначення аліментів на утримання малолітнього доньки [PERSON] в розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд приходить до висновку, що позивачка та в судовому засіданні її представники не надали суду доказів в підтвердження необхідності стягнення з відповідача аліментів в розмірі 18 600 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial