Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Прокурор Буського району звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи відділу Держземагенства в Буському районі, Державної реєстраційної служби Буького районного управління юстиції про визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], серії [NUMBER] від 29.01.2010 р. та серії [NUMBER] від 04.01.2010 р., на земельні ділянки загальною площею 0,2819 га., що розташовані на території Яблунівської сільської ради Буського району. Оскільки державні акти видано з порушенням законодавства, всупереч інтересів держави, просить визнати недійсним, скасувати останні, зобов'язати відділ Держземагенства в Буському районі та Реєстраційну службу Буького районного управління юстиції внести відповідні зміни у реєстраційні документи. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує про його задоволення. Представники третіх осіб - відділу Держземагенства в Буському районі та Реєстраційної служби Буського районного управління юстиції Львівської області, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають, покладаються на думку суду. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачки, представників третіх осіб, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вислухавши думку прокурора, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1 Земельного Кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Судом встановлено, що в ході перевірки Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області прокуратурою Буського району з питань додержання вимог земельного законодавства, встановлено ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 1, 364 ч. 2, 366 ч. 1, 366 ч. 2 КК України в діях спеціаліста ІІ категорії інженера - землевпорядника Яблунівської сільської ради [PERSON]. Остання, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, службовцем 13 ранку 6 категорії посад, у 2008 - 2009 роках, в порушення вимог посадової інструкції, достовірно знаючи про відсутність рішення Яблунівської сільської ради про надання [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельних ділянок земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0980 га. та площею 0,1839 га. для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] склала та подала на підпис сільському голові Романюк Н-Г.І. рішення № 277 від 23.03.1994 року про передачу вище згаданих земельних ділянок [PERSON]. Також склала та підписала від імені сільського голови [PERSON] рішення без номеру від 04.05.1994 р. про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1125 га. В подальшому, на підставі даних рішень, сільський голова Романюк Н-Г.І. підписала та завірила відтиском печатки державні акти про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.01.2010 р., серії [NUMBER] від 29.01.2010 р., серії [NUMBER] від 29.01.2010 р. На підставі зазначених вище документів, [PERSON] набула права власності на вище згадані земельні ділянки. Згідно ч.1 ст. 81, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у тимчасове користування на умовах оренди. Право власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України, виникає з моменту державної реєстрації цього права та посвідчується державним актом про право власності на землю. Вироком Буського районного суду Львівської області від 11.02.2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 29 січня 2014 року між заступником прокурора Буського району Львівської області Романиком Р.В. та [PERSON]. Останню визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 1, 364 ч. 2, 366 ч. 1, 366 ч. 2 КК України. На підставі ст. 49 КК України, звільнено від покарання зав чинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України з зв'язку з закінченням строків давності. Призначено покарання за ч. 2 ст. 364 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування на 2 роки. Згідно ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування покарання в частині позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили. У зв'язку з наведеним, вище згадані Державні акти на право власності на земельну ділянку, видані на ім»я відповідачки, підлягають визнанню недійсними та скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 346, 378 ЦК України. Оскільки позивач, згідно п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, останній, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки.

Outcome: approved