Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Прокурор Богородчанського району Івано-Франківської області звернувся до суду з позовом в інтересах Дзвиняцької сільської ради Богородчанського району до [PERSON] в якому поставив питання про визнання нечинним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1373 га для ведення особистого селянського господарства, серії ЯБ №977666 від 25.05.2006 року; Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1049 га для ведення особистого селянського господарства, серії ЯБ №977667 від 25.05.2006 року; Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1001 га для ведення особистого селянського господарства, серії ЯБ №977668 від 25.05.2006 року. Одночасно прокурор просив скасувати державну реєстрацію вказаних державних актів і зобов'язати [PERSON] повернути ці ділянки у комунальну власність територіальної громади с.Дзвиняч. Заявлені вимоги мотивовані тим, що рішенням Богородчанського районного суду, яке набрало законної сили, від 07.03.2012 року у справі за позовом [PERSON] до Дзвиняцької сільської ради, [PERSON] встановлено, що рішення Дзвиняцької сільської ради від 28.12.1993 року про передачу [PERSON] у власність чотирьох земельних ділянок загальною площею 0,49 га, які розташовані в с.Дзвиняч на сесії сільської ради не приймалось. У зв'язку з цим рішення Дзвиняцької сільської ради від 28.12.1993 року «Про передачу у власність [PERSON] земельних ділянок площею 0,49 га», яке було підставою для видачі державних актів, визнано судом недійсним. Тим же рішенням визнано незаконним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1428 га будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий 15.06.2006 року на ім'я [PERSON] Крім того, прокурор вказує, що за фактом незаконної приватизації земельних ділянок [PERSON] землевпорядник Дзвиняцької сільської ради [PERSON] притягнутий до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги з викладених підстав. Представник позивача - сільський голова Волочій М.С. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву у якій просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради, заявлений прокурором позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно. Вдруге подала суду заяву про відкладення розгляду справу через неможливість явки в судове засідання її представника. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ч.1 ст .224 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Богородчанського районного суду від 07.03.2012 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.01.2013 року, рішення Дзвиняцької сільської ради від 28.12.1993 року «Про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,49 га» визнано недійсним, а державний акт на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯБ №977665 на ім'я [PERSON] визнано незаконним. Згаданими судовими рішеннями встановлено, що Дзвинцяька сільська рада 28.12.1993 року не приймала рішення про передачу у приватну власність [PERSON] чотирьох земельних ділянок загальною площею 0,49 га. Крім того, ухвалою Богородчанського районного суду від 04.04.2014 року у кримінальному провадженні №42014090120000001 встановлено, що землевпорядник сільської ради [PERSON] вчинив службову недбалість, зокрема допустив неналежне виконання своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них. Зокрема, працюючи на посаді землевпорядника Дзвиняцької сільської ради, неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, не переконавшись внаслідок злочинної недбалості у тому, що рішення Дзвиняцької сільської ради від 28.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам с.Дзвиняч» стосовно [PERSON] не приймалось, при виготовленні технічних звітів по інвентаризації земельних ділянок та підготовці матеріалів до видачі державних актів на право власності на землю, у червні 2005 року в приміщенні сільської ради погодив незаконну передачу у власність [PERSON] чотирьох земельних ділянок загальною площею 0,4851 га. Серед них земельна ділянка по [ADDRESS] для ведення ОСГ площею 0,1373 га, земельна ділянка в [ADDRESS] для ведення ОСГ площею 0,1001 га, земельна ділянка в [ADDRESS] для ведення ОСГ площею 0,1049 га та земельна ділянка, розташована по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, площею 0,1428 га. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законно сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заявлені прокурором вимоги про визнання нечинними Державних актів на право власності на земельну ділянку площею 0,1373 га для ведення особистого селянського господарства, серії ЯБ №977666 від 25.05.2006 року; на земельну ділянку площею 0,1049 га для ведення особистого селянського господарства, серії ЯБ №977667 від 25.05.2006 року; на земельну ділянку площею 0,1001 га для ведення особистого селянського господарства, серії ЯБ №977668 від 25.05.2006 року слід задовоьнити та скасувати їх державну реєстрацію. Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що розпорядниками земель (крім земель, переданих у приватну власність) в межах населених пунктів є відповідні сільські, селищні міські ради. Тому, суд вважає, що підстав покладати на відповідача обов'язок повернути вказані земельні ділянки у комунальну власність територіальної громади с.Дзвиняч немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved