Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Прокурор Літинського району Вінницької області звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом, вимоги якого уточнено 16.06.2016 р. (том 1 а.с. 209-226), мотивуючи його тим, що прокуратурою Літинського району виявлено порушення інтересів держави, передбачених ст. 14 Конституції України, - незаконне відведення у приватну власність земель комунальної власності. Так, 15.02.2013 р. під час засідання комісії з питань регулюванням земельних відносин на території [PERSON] сільської ради Літинського району Вінницької області (далі [PERSON] сільська рада) розглянуто заяви жителів с. Кусиківці та с. Громадське Літинського району Вінницької області (далі с. Громадське), щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 14. Га. Згодом 26.02.2013 р. на засіданні 16 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради прийнято рішення № 170 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON][PERSON], [PERSON] (котрі є відповідачами у справі) по 1,0 га. для ведення особистого селянського господарства. Хід засідання зафіксоване у протоколі, підписано сільським головою та скріплено печаткою сільської ради. Відповідно до списку депутатів присутніх на черговій 16 сесії 6 скликання, підписаного сільським головою [PERSON] та скріплено печаткою сільської ради, на засіданні сесії були присутні 10 депутатів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак при допиті свідків у кримінальному провадженні № 1201502021000020 внесеного до ЄРДР 14.01.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, за фактом зловживання владою та службовим підробленням головою [PERSON] сільської ради при винесенні рішення [PERSON] сільської ради встановлено, що депутати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не були присутні на згаданій вище сесії та не голосували за рішення № 170. Вважає, що 26.02.2013 р. на засіданні 16 сесії 6 скликання громадської сільської ради були присутні лише сім депутатів, що відповідно до ч.11 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», є неповноважною, адже кількість депутатів [PERSON] сільської ради 6 скликання складає 16 чоловік. Окрім того, 07.02.2014 р. на засіданні 20 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради прийнято рішення з № 240 по № 253 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання їх у власність відповідачам у справі. Рішення підписані головою громадської сільської ради [PERSON] та скріплені печаткою сільської ради. Хід засідання зафіксовано у протоколі № 20 від 07.02.2014 р. підписаному сільським головою та скріпленому печаткою сільської ради. Втім під час досудового розслідування встановлено, що на засіданні 20 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради були присутні 5 депутатів. Таким чином враховуючи дійсну кількість депутатів неповноважність сесії та відсутність під час голосування за рішення № 240-253 20 сесії 6 скликання більшості депутатів [PERSON] сільської ради прокурор просить визнати зазначені рішення недійсними, а відтак визнати недійсними свідоцтва про право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, скасувати рішення державного реєстратора та повернути у комунальну власність [PERSON] сільської ради земельні ділянки. У судовому засіданні прокурор Самборська І.М. позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на доводи викладені у позовній заяві, вказуючи, що рішення депутатами не приймалися і вони є сфальсифікованими. Адвокат [PERSON] (уповноважений представляти інтереси відповідачів на підставі договору про надання правової допомоги за № 2/9/15 від. 17.09.2015 р. (том 1 а.с. 141) проти позову заперечував пояснивши суду, що рішення сесій 6 скликання [PERSON] сільської ради приймались, повноважним складом на підставі рішень його довірителі отримували Державні акти на земельні ділянки, вважаючи, що вони являються добросовісними набувачами, із їхнього боку ніяких порушень законодавства не було допущено. В обґрунтування своєї позиції надав суду письмові заперечення ( том 1 а.с. 170-172). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Літинського району Вінницької області - голова сільської ради [PERSON] у судовому засіданні при прийнятті рішення поклався на розсуд суду. Надалі до судового засідання не зявлявся, подавши до канцелярії суду письмову заяву згідно якої просить справу розглянути без участі представника сільської ради (том 2 а.с. 44). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області до судового засідання також не зявився. Натомість суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника районної державної адміністрації. При прийнятті рішення покладаються на думку суду (том 2 а.с. 41). Третя особа [PERSON] до судового засідання також не зявився надавши аналогічне клопотання про розгляд справи у його відсутність у зв'язку з перебуванням поза межами Літинського району Вінницької області (том 1 а.с. 142). Втім долучив до матеріалів справи пояснення, згідно яких він разом зі своїм батьком [PERSON] користуючись своїм конституційним правом на землю звернулись до [PERSON] сільської ради із відповідними заявами про видачу земельної ділянки та подали всі необхідні документи. Про процедуру виділення земельної ділянки йому нічого не відомо. Згодом написав заяву на землевиділення. Землю у реєстраційній службі не зареєстрував, оскільки йому стало відомо про відкриття справи (том 2 а.с. 143-144). Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про місце дату та час судового розгляду повідомлявся заздалегідь та належним чином (том 3 а.с. 4-5). Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідачів у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позову прокурора з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», котрою регламентується робота сесій сільських, селищних, міських, районних у місті (у разі її створення), районних, обласних рад, зокрема з ч.12 названої статті сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Згідно ч.1 ст. 59 вищенаведеного закону, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Літинського району Вінницької області за № 69 від 10.06.2015 р., до депутатів [PERSON] сільської ради Літинського району Вінницької області відносяться 16 (шістнадцять) депутатів: [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (том 1 а.с. 100). Прокурором у позовній заяві зазначено, що на засіданні 16 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради (де приймалось рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та відведення у власність відповідачам по справі) та на 20 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради (де приймалось рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), був відсутній необхідний кворум депутатів для прийняття необхідних рішень, що у свою чергу свідчить про неправомірність прийнятих рішень. При зіставленні відомостей із показань свідків даних у судовому засіданні (котрі були депутатами [PERSON] сільської ради при прийнятті вищезазначених рішень) та матеріалів цивільної справи суд дійшов наступних висновків. Щодо повноважності 16 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради: -[PERSON] був присутній на черговій 16 сесії 6 скликання, згідно списку депутатів присутніх на черговій 16 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Літинського району Вінницької області (том 2 а.с. 234) (далі Список_1). У судовому засіданні дав свідчення згідно яких запевнив суд, що був присутній на згаданій сесії, голосував за рішення про виготовлення документації на землю. Зазначені показання підтверджуються протоколом засідання депутатів [PERSON] сільської ради Літинського району Вінницької області від 12 березня 2015 р. ( том 2 а.с. 52-53) (Далі Протокол_1), де міститься особистий підпис [PERSON] та пояснення, що він є депутатом виборчого округу № 2, на даному засіданні виступив, всі сесії відвідує, і в голосуванні приймає активну участь. -[PERSON] депутат [PERSON] сільської ради з гідно Списку_1(том 2 а.с. 234) був присутній на сесії. До судового засідання [PERSON] не зявився надавши до суду відповідну заяву якою повідомив, що не здатен зявитися у судове засідання по причині виїзду за межі України долучивши до своєї заяві докази про неспроможність прибуття до судового засідання ( том 2 а.с. 87, 90). Одночасно надав свої письмові пояснення, згідно яких повідомив, що брав участь у та голосував за рішення [PERSON] сільської ради за № 170 від 26.02.2013 р. (том 2 а.с. 88). Доводи про присутність та голосування за прийняття рішення також підтверджуються поясненнями [PERSON] у Протоколі_1 (том 2 а.с. 52-53) засвідчених власним підписом останнього. -[PERSON] депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно Списку _1 (том 2 а.с. 234) була присутня. У судовому засіданні свідчень не давала оскільки прокурор відмовилась від зазначеного свідка. У Протоколі_1 (том 2 а.с. 52-53) та засвідчених власним підписом [PERSON] пояснила, що сесії відвідує не регулярно, але була присутня на 16 сесії 6 скликання. - [PERSON] депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно Списку_1(том 2 а.с. 234) був присутній. У судовому засіданні запевнив що був присутній на сесіях 2013-2014 років, зокрема на сесії коли приймалось рішення про видачу землі у лютому місяці. Згідно свідчень викладених у Протоколі_1 (том 2 а.с. 52-53), та засвідчених власним підписом, був присутній на засіданні сесії, проте котрі рішення приймались не памятає. -[PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно Списку_1 (том 2 а.с. 234) була присутня. У судовому засіданні суду пояснила, що безпосередньо брала участь у проведенні сесії, оскільки була секретарем. Зазначила, що сесія була правомірна, адже була присутня більшість депутатів. У Протоколі_1(том 2 а.с. 52-53) показання [PERSON] знайшли свої підтвердження. -[PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання був присутній згідно Списку_1 (том 2 а.с. 234). У судовому засіданні запевнив суд, що був присутні на сесії 26.02.2013 р. та проголосував за прийняття рішення про передачу землі громадянам. Відповідно до Протоколу_1 (том 2 а.с. 52-53) не пропустив ні одного засідання. Прізвищ громадян, яким було надано земельні ділянки не памятає. - [PERSON] депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання була присутня згідно Списку_1 (том 2 а.с. 234). У судовому засіданні пояснила, що працювала бухгалтером сільської ради та запевнила, що була присутня на всіх сесіях [PERSON] сільської ради. Пояснення підтверджуються протоколом_1(том 2 а.с. 52-53) з її особистим підписом -[PERSON] депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання була присутня згідно списку_1(том 2 а.с. 234). Пояснила суду, що була присутня на сесії про розподіл землі молодим сімям та голосувала за відповідне прийняття рішення. Згідно Протоколу_1(том 2 а.с. 52-53) брала участь у сесії та голосувала за прийняття рішення. -[PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання була присутня згідно списку_1(том 2 а.с. 234). У судовому засіданні повідомила, що відвідувала не всі сесії сільської ради, однак на сесії де приймалось рішення про розподіл землі була присутня. У протоколі_1 (том 2 а.с. 52-53) міститься пояснення, де остання була присутня на сесії однак не памятає прізвищ громадян, яким розподілялась земля. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності доводиться присутність 9 депутатів зі складу 16 депутатів [PERSON] сільської ради Літинського району на 16 сесії 6 скликання, тобто більш ніж половини від загального складу ради відповідно до вимог ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що у свою чергу спростовує твердження прокурора про неповноважність сесії, як підставу для задоволення позову. Судом враховані суперечності дані свідком [PERSON]- депутатом [PERSON] сільської ради 6 скликання у судовому засіданні про те, що вона не була присутня на сесіях сільської ради правомірність яких є предметом розгляду у судовому засіданні, однак відомості про її присутність містяться в Списку_1(том 2 а.с. 234) та в Протоколі_1 (том 2 а.с. 52-53). Однак зазначені суперечності не впливають на сформовану судом позицію про повноважність 16 сесії [PERSON] сільської ради 6 скликання, адже показаннями попередніх девяти (більш ніж половина від шістнадцяти депутатів) загального складу свідків встановлено, що вони були присутні на засіданні сесії та приймали рішення. Щодо повноважності 20 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради. -[PERSON] був присутній на черговій 20 сесії 6 скликання, згідно списку депутатів присутніх на черговій 20 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Літинського району Вінницької області (том 2 а.с. 233) (далі Список_2), що і підтверджується його показаннями даними в судовому засіданні. - [PERSON] депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно списку_2(том 2 а.с. 233) був присутній на сесії сільської ради. У судове засідання не зявився, але через канцелярію суду подав свої письмові пояснення згідно яких приймав участь у 20 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради про затвердження та голосував «за» (том 2 ас. 88). -[PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно списку_2(том 2 а.с. 233) був присутній на 20 сесії сільської ради 6 скликання. У судовому засіданні підтвердив, що був присутній на сесії та здійснював голосування. - [PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно списку_2була присутній на 20 сесії [PERSON] сільської ради 6 скликання та здійснювала голосування (том 2 а.с. 233) -[PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно списку_2(том 2 а.с. 233), проводила сесію. Зазначила, що сесія була правомірна, адже була присутня більшість депутатів. -[PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно списку_2 (том 2 а.с. 233) та у судовому засіданні повідомила була присутня на 20 сесії 6 скликання та голосувала за прийняття позитивного рішення. -[PERSON]Л . - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання від свідчень якої прокурор відмовилась у судовому засіданні. Згідно списку_2 (том 2 а.с. 233) [PERSON] була присутня на 20 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради. -[PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно списку_2 (том 2 а.с. 233) була присутня на 20 сесії 6 скликання. У судовому засінні повідомила що не памятає подій 20 сесії 6 скликання, проте запевнила, що була на 16 сесії 6 скликання. -[PERSON] - депутат [PERSON] сільської ради 6 скликання згідно списку_2 (том 2 а.с. 233) був присутній на 20 сесії 6 скликання. У судовому засіданні не зміг ствердити, що його не було на сесії. Пояснив, що нічого не памятає щодо виділення землі громадянам та прийнятих рішень. Таким чином оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності доводиться присутність 9 депутатів зі складу 16 депутатів [PERSON] сільської ради Літинського району на 20 сесії 6 скликання, тобто більш ніж половини від загального складу ради відповідно до вимог ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що у свою чергу спростовує твердження прокурора про неповноважність сесії, як підставу для задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ст.ст. 80, 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Суб'єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить у тому числі розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання у користування відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. У судовому засіданні із матеріалів цивільної справи, показань свідків встановлено, що у спірних 16 та 20 сесіях [PERSON] сільської ради 6 скликання (станом на 10.06.2015 р.) було обрано 16 депутатів. Частиною 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» передбачено, що сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Отже, рішення ради вважається прийнятим, якщо на пленарному засіданні сесії брало участь не менше 9 депутатів. Щодо наступних вимог позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення державно реєстратора та зобовязання відповідачів повернути земельні ділянки у комунальну власність [PERSON] сільської ради слід в першу чергу звернути увагу на ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною (Протокол ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 р.), згідно якого гарантується захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Встановлено, що відповідачі набули право власності на земельну ділянку на підставі рішення, прийнятого органом місцевого самоврядування. В своїх рішеннях Європейський суд із прав людини ( серед яких рішення у справі «Споронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти сполученого королівства» від 21.02. 1986 року, «Щокін проти України» від 14.10. 2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року) постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно правової позиції викладеної у Постанові ВСУ від 18 вересня 2013 року, у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Із наведеного можливо зробити висновок, що допущені органами влади порушення при прийнятті рішення (а протилежне вже було встановлено в цьому ж рішенні) не можуть бути підставою для повернення [PERSON] сільській раді земельних ділянок переданих відповідачам. Згідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Окрім того прокурор у судових дебатах заявила, що позбавлення відповідачів права власності на земельні ділянки відповідачів не позбавить їх права повторного звернення для законного набуття права власності на земельні ділянки. Отже, щодо вимоги прокурора про визнання недійсним свідоцтв про право власності, скасування рішення державного реєстратора та зобовязання відповідачів повернути земельні ділянки у комунальну власність [PERSON] сільської ради, суд вважає, що позовні вимоги прокурора є необґрунтовані, порушують принципи статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної фізичної та юридичної особи на мирне володіння своїм майном, а тому в їх задоволенні слід відмовити. При прийняті рішення судом враховані твердження прокурора в тій частині, що посадовими особами [PERSON] сільської ради було сфальсифіковано відомості стосовно засідання сесії, зокрема протокол 20 сесії 6 скликання, де міститься інформація, що присутні 9 депутатів, де також міститься інформація про виступ депутата [PERSON] (том 3 а.с. 8-14) котра у судовому засіданні категорично заперечила, що була повідомлена про сесії сільської ради та взагалі була відсутня на засіданнях сесії. Однак зазначений доказ неможливо взяти до уваги, з тієї причини, що при огляді у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за № 12015020210000020 від 14.01.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України (витребуваних Літинським районним судом Вінницької області за клопотанням позивача (том 2 а.с. 231), не встановлений механізм (процедура) отримання зазначених доказів, що ставить під сумнів правомірність їх отримання в порядку, встановленому КПК України. Також не ігноруються доводи прокурора в тій частині, що депутат [PERSON] згідно протоколу 16 сесії 6 скликання була присутня та виступила на засіданні сесії (том 1 а.с. 49-51), однак по факту була там відсутня. (Наведена суперечність була згадана у цьому ж рішенні при мотивуванні судом позиції щодо правомірності засідання 16 сесії [PERSON] сільської ради 6 скликання). Вважаються безсумнівними та беруться до уваги заперечення представника відповідачів адвоката [PERSON], котрий у судовому засіданні заявив, що свідки, котрі допитуються у судовому засіданні відомі із суттю справи завдяки слідчим органам, що певним чином може свідчити про залякування та психологічний тиск на свідків. Хоча у судових дебатах прокурор виступила із позицією, що протокол засідання депутатів від 12 березня 2015 р. (том 2 а.с. 52-53) є незаконним, адже сільська рада відповідно до позицій Конституційного Суду України не уповноважена скасовувати свої рішення. Втім вірними є заперечення представника відповідачів адвоката [PERSON] в судових дебатах, що зазначена позиція стосується лише «рішень», а в даному випадку мова йде про «протокол». Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed