Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Представник позивача осьмак Я.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Степова, 18 А. Відповідачі: [PERSON] колишня дружина позивача та її діти : [PERSON] та [PERSON] Відповідачі не проживають в будинку з 29.11.2016 року, в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялися, що позбавляє позивача права в повній мірі використовувати своє право власності. Позивач [PERSON], його представник адвокат [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] клопотань, на підставі ст. 279 ЦПК України, про участь у розгляді справи до суду не надіслали. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у встановлений їм строк правом на подачу відзиву на позов не скористалися. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку, витягу з Державного реєстру правочинів, позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Степова, 18-А ( а.с. 9-11). Відповідно до довідки про склад сім'ї від 28.12.2017 року №10293, виданої Сватівською міською радою, в належному [PERSON] будинку за адресою: м. Сватове, вул. Степова. 18А зареєстровані: колишня дружина [PERSON], пасинок [PERSON], падчерка [PERSON], дочка [PERSON] (а.с. 6) . Відповідно до акту від 29.12.2017 року, складеному сусідами [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: м. Сватове, вул. Степова, 18А не проживають з 29.11.2016 року. (а.с.12). Відповідно до акту від 24.12.2017 року, складеному сусідкою [PERSON] вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: м. Сватове, вул. Степова, 18А не проживають з 29.11.2016 року. (а.с.4). Згідно акту від 29.12.2017 року, складеному сусідкою [PERSON] підтверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: м. Сватове, вул. Степова, 18А не проживають з 29.11.2016 року. (а.с.5). Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз'яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживає в спірному будинку без поважних причин понад передбачені законодавством строки, втратили інтерес до житла та можуть бути визнані такими, що втратили право на вказане жиле приміщення. Крім того, реєстрація відповідачів в будинку за адресою: вул. Степова, 18А м. Сватове Луганської області, власником якого є позивач [PERSON] створює йому перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів, які не приймають участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення. У зв'язку з чим позовна вимога [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований за адресою: вул. Степова, 18А м. Сватове Луганської області обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved