Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Талісман Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому вказують, що 08.09.2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортних ризиків № 3206.01.15. У відповідності до умов вказаного договору, позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля [NUMBER] сплатити страхове відшкодування страхувальнику. 03.02.2016 року у м. Ірпінь на вул. Г.Сковороди сталася ДТП за участю наступних транспортних засобів: «Джиллі» д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та «Міцубіші», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП вказаним транспортним засобам були завдані пошкодження. Відповідно до постанови Ірпінського міськрайонного суду Київської області, ДТП сталося внаслідок вчинення [PERSON]М, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В звязку з наведеним, страхувальник звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту №476 від 16.02.2016 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля [NUMBER] склала 5774,36 грн. Виплата страхового відшкодування в розмірі 3696,60 грн. була здійснена на підставі рахунку №31 від 15.02.2016 року та калькуляції до рахунку (заказ-наряд) №31 від 15.2.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 217 від 01.03.2016 року Відповідно до ст. 1191 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] відшкодування в порядку регресу збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3696,60 грн. Позивач у заяві до суду просить розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлялась. З довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України від 10.11.2016 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO] куди їй направлялась судова повістка про виклик до суду, проте остання не отримувала її та не повідомила суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. В звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. 08.09.2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортних ризиків № 3206.01.15. У відповідності до умов вказаного договору, позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля [NUMBER] сплатити страхове відшкодування страхувальнику. 03.02.2016 року у м. Ірпінь на вул. Г.Сковороди сталася ДТП за участю наступних транспортних засобів: «Джиллі» д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та «Міцубіші», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП вказаним транспортним засобам були завдані пошкодження. Відповідно до постанови Ірпінського міськрайонного суду Київської області, ДТП сталося внаслідок вчинення [PERSON]М, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В звязку з наведеним, страхувальник звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту №476 від 16.02.2016 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля [NUMBER] склала 5774,36 грн. Виплата страхового відшкодування в розмірі 3696,60 грн. була здійснена на підставі рахунку №31 від 15.02.2017 року та калькуляції до рахунку (заказ-наряд) №31 15.02.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 217 від 01.03.2016 року Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що цивільно-правова відповідальність [PERSON]М, як водія «Міцубіші»,д.н. [NUMBER] застрахована не була, оскільки поліс №АЕ/756453 виданий ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]», розпочав свою дію 09.02.2016 року, в той час як ДТП сталося 03.02.2016 року. Згідно листа-відповіді ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» підтверджує, що вищезазначений поліс на момент ДТП не діяв. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіянню життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 ЦК, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випаду страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими і доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved