Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

представник позивача просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання його неповнолітньої дитини, а саме: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви про збільшення розміру аліментів до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов наступним. Між нею, [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину, а саме: - [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя у позивача з відповідачем не склалось, шлюб між ними було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 26.01.2006 р. На даний час позивач та відповідач проживають окремо. При цьому, неповнолітня дочка [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач не виконував встановленого ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку та не приймав участі в утриманні дитини, а дитина фактично перебувала лише на утриманні позивача, позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. Згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 14.10.2005 р. з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дитини в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини щомісячно. На даний час, позивач не в змозі утримувати неповнолітню дитину за кошти, які відповідач сплачує в якості аліментів. Аліменти в розмірі 1/4 всіх доходів не забезпечують утримання дитини всім необхідним. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За інформацією позивача, з часу стягнення аліментів дохід у відповідача значно збільшився, відповідач офіційно працевлаштований та він отримує дохід у вигляді заробітної плати, яка дозволяє відповідачу сплачувати аліменти на утримання дочки в значно більшому розмірі ніж 1/4 частина. Також, позивачу відомо, що відповідач має дохід від неофіційних заробітків розмір яких становить 1000 гривень в день. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, на даний час матеріальне становище відповідача поліпшилось, мінімальний розмір аліментів збільшився, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України є підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того, на даний час витрати на утримання дитини значно збільшились. Зокрема, у вересні 2019 року дочка [PERSON] вступила на перший курс медичного коледжу Івано-Франківського національного медичного університету на контракту форму навчання. Загальна вартість навчання становить 54000 гривень. Також, навчальний заклад, де навчається дочка [PERSON] знаходиться в іншій області, що вимагає постійних витрат на проїзд та значних витрат на проживання і харчування. Сплата відповідачем аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини, ставить позивача та дитину в скрутне становище, оскільки у зв`язку із ростом цін на продукти харчування та одяг, позивач не може забезпечити утримання дитини на належному рівні. Раніше вказаний розмір аліментів також не був достатній, але хоча б якось міг забезпечити дитину. На даний час позивач навіть не може забезпечити дитину всім необхідним. Крім того, дитина досить часто хворіє та потребує лікування. Також, дитина на даний час навчається в коледжі, що в свою чергу тягне значні витрати на навчання. Збільшення розміру аліментів дасть можливість позивачу підтримувати рівень життя, навчання та лікування дитини на належному рівні. Такими чином, відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України є всі підстави для прийняття судом рішення про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, шляхом збільшення розміру аліментів. Виходячи з матеріального становища відповідача, який на даний час на думку позивача має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 5000 гривень щомісяця, позивач вважає, що саме до такого розмірі слід збільшити аліменти. Саме такий розмір аліментів дасть можливість позивачу хоча б мінімально забезпечувати матеріальне утримання дитини. Як відомо позивачу, на утриманні відповідача інших неповнолітній дітей або непрацездатних членів сім`ї немає. Представник відповідача [PERSON] адвокат Матюшенков Д.В. заперечував проти позовних вимог, оскільки відсутні для цього правові підстави. Максимально допустима сума є 1200,00 грн. окрім того, на його утриманні знаходиться дитина від іншого шлюбу, яку необхідно також утримувати. Суд, вислухавши представників сторін та вивчивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Сторони по справі - позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 26 від 26.01.2006 року (а.с. 7). Від даного шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.10.2005 року постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини та на непрацездатну дружину в розмірі ј частини заробітку щомісячно, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення диною повноліття, починаючи з 04.10.2005 р. Позивач [PERSON] 07.05.2009 р. вдруге одружилася із [PERSON] , про що зроблено запис № 13 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утримані. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст.182 - 184, 192 СК України. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2019 року у справі № 372/2393/17. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно інформації наданої регіональним сервісним центром МВС в Київській області Територіальний сервіс центр № 3244 встало відомо, що 22.05.2019 р. на ім`я [PERSON] зареєстровано автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2004 р.в., по договору купівлі-продажу, в якому вартість ТЗ становить 40 000 грн. 26.07.2008 р. на ім`я [PERSON] зареєстровано автомобіль марки «Ford Mondeo» 1993р., в зв`язку з закінченням терміну зберігання архівних матеріалів, вартість ТЗ не відома. Твердження представника позивача про те, що автомобіль марки «Ford Mondeo», 1993 р. проданий, не можливо взяти до уваги, оскільки ніякими належними та допустимими доказами не підтверджено. Що стосується твердження представника позивача про те, що відповідач позичив у сестри гроші і за вказані кошти придбав автомобіль, не можливо взяти до уваги, оскільки не зрозуміло якщо ж взяті дані кошти, то куди вони він ці кошти витратив не зрозуміло, так як сам факт взяття коштів у борг не підтверджує витрати цих коштів на купівлю автомобіля. Окрім того, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що сума аліментів у розмірі 5000,00 грн. є занадто велика і має можливість сплачувати лише в розмірі 1200,00 грн. з урахуванням його заробітної плати, не можливо в повній мірі погодитися з цим, так як судом було вивчено лише заробітну плату відповідача без врахування витрат його дружини, оскільки таким чином була б повна квартина витрат зі сторони сім`ї відповідача. Що стосується твердження представника відповідача про те, що на утриманні відповідача є ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] . Проте, в повній мірі оцінити матеріальне становище сім`ї відповідача не можливо, так як не відомо інші доходи даної сім`ї, крім відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку про стягнення аліментів у розмірі 3 000 грн., що відповідатиме потребам дитини і можливостям батька, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити частково. Що стосується дати стягнення аліментів, то слід зазначити наступне. Так, визначення такого часу днем пред`явлення позову передбачено для аліментів, які присуджуються вперше (ч. 1 ст. 191 СК України). У всіх інших випадках, в тому числі у разі зміни як способу стягнення аліментів так і розміру їх стягнення, стягнення аліментів відбувається за загальним правилом - з дня набрання рішенням законної сили. Зокрема, як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд вважає за необхідне стягнення аліментів у новому розмірі з дати пред`явлення позову, тоді як у такому розмірі аліменти підлягають стягненню лише після набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial