Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що 23.05.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11350706000, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 90600 доларів США, та зобов'язувався провернути в повному обсязі в строк до 22.05.2029р. або достроково зі сплатою 13% річних за користування кредитом. 05.02.2009р. укладено Додаткову угоду № 1, згідно якої номер договору змінено на № 11350706001 та Додаткову угоду № 2, згідно якої відповідачу було продовжено кінцевий термін повернення кредиту 22.05.2039р. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором згідно Договору іпотеки № б/н від 23.05.2008р. іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно - домоволодіння разом із майновими правами та земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 944,55кв.м., кадастровий номер: 26101193001:15:002:0225. Вказане домоволодіння складається з житлового будинку, загальною площею 69,8кв.м., житловою площею 50,3кв.м.; сараю, загальною площею 21,5кв.м.; сараю, загальною площею 6,2кв.м. Зазначається, що на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009р. АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк». 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Таким чином до позивача перейшло право вимоги по кредитному договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Крім цього, через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 143159,60 доларів США, що еквівалентно 1265244,54грн., яка складається з: 88442,86 доларів США (781658 грн.) - заборгованість за кредитом; 54716,74 доларів США (483586,54грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом. Тому представник позивача звернувся в суд та просив в рахунок погашення заборгованості за договором в сумі 143159,60 доларів США (1265244,54грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки, визнати за позивачем ПАТ «Дельта Банк» право власності на вказаний предмет іпотеки, припинити право власності іпотекодавця [PERSON] на вказаний предмет іпотеки, виселити з житлового будинку, який є предметом іпотеки іпотекодавця та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою, витребувати у [PERSON] правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на житловий будинок, що є предметом іпотеки та стягнути з нього судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак в матеріалах справи (у позові) міститься заява-прохання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали письмове заперечення (а.с.202-204), в якому позов не визнали, покликаючись на викладені в ньому обставили, та просили суд відмовити в позові, застосувавши строк позовної давності (а.с.190-192). Представник третьої особи Державної реєстраційної служби України - Вітюк Р.О. в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Тому враховуючи думку відповідача та його представника, яка викладені в письмовому запереченні та заяві про застосування позовної давності, розглянув справу за відсутності сторін та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.05.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11350706000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 90600 доларів США, а відповідач зобов'язувався його повернути в повному обсязі в строк до 22.05.2029 року або достроково зі сплатою 13% річних за користування кредитом (а.с.10-16,17-22). 05.02.2009р. укладено Додаткову угоду № 1 (а.с.23-24), згідно якої номер договору змінено на № 11350706001 та Додаткову угоду № 2 (а.с.25), згідно якої відповідачу було продовжено кінцевий термін повернення кредиту 22.05.2039р. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки № б/н від 23.05.2008р. (а.с.26-29), відповідно до умов якого іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння разом із майновими правами та земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 944,55кв.м., кадастровий номер: 26101193001:15:002:0225, яке складається з житлового будинку, загальною площею 69,8кв.м., житловою площею 50,3кв.м.; сараю, загальною площею 21,5кв.м.; сараю, загальною площею 6,2кв.м. Крім цього, 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги по кредитному договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора (а.с.58,59-62). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.33) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував, у зв'язку з чим станом на 21.02.2014р. його заборгованість по кредиту становить 143159,60 доларів США, що еквівалентно 1265244,54грн., яка складається з наступного: 88442,86 доларів США (781658грн.) - заборгованість за кредитом; 54716,74 доларів США (483586,54грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідач у свої письмових запереченнях (а.с.191) наявність вказаної вище заборгованості не заперечив, визнав та зазначив, що у зв'язку із скрутним матеріальним становищем з лютого 2009 року ним не сплачувалось тіло кредиту, починаючи з червня і проценти, а згідно з вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» позивач набув права звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. В той же час, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно до ст. 257 цього Кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до вимог ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. За змістом ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що з лютого 2009р. відповідачем не сплачувалось тіло кредиту, а починаючи з червня цього ж року і проценти по кредиту. Крім цього, 16.10.2009р. за №137-433/1699 АКІБ «УкрСиббанк» в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» було надіслано Повідомлення-Вимогу [PERSON], якою банк вимагав добровільно, протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення повернути банку всю суму прострочених відсотків та основного боргу (а.с.200). Відповідач у своїй заяві (а.с.190-192) просив суд застосувати сплив позовної давності. Представник позивача ж звернувся з позовом до відповідача лише 02.07.2014р., тобто по спливу позовної давності, поважності причин пропуску якої не навів, що на думку суду є підставою для відмови у позові в повному обсязі. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed