Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Представник позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житлом, в якому зазначила, що на підставі договору дарування від 29 липня 2013 року [PERSON], належить право власності на квартиру [ADDRESS]. У зазначеному житловому приміщенні зареєстровані позивач та її колишній чоловік [PERSON], який з серпня 2015 року по дійсний час у житловому приміщенні не проживає, житло залишив добровільно після розірвання шлюбу. Перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинили, житловим приміщенням він не цікавиться, у витратах по його утриманню участі не приймає, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних платежів. Все своє майно та особисті речі відповідач з житлового приміщення вивіз. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно виписатися з житлового приміщення, на що останній категорично відмовився. На ім'я відповідача надходять квитанції по сплаті комунальних послуг, хоча житлом він не користується. Весь тягар від сплати комунальних платежів за колишнім чоловіком несе позивач, що створює значні перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном. Таким чином, як стверджує позивач, відповідач не мешкає та не користується житлом в належному йому будинку з серпня 2015 року, добровільно знятися з реєстраційного обліку в будинку позивача відповідач не бажає. Посилаючись на зазначене, позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, [ADDRESS]. Від представника позивача - адвоката [PERSON], яка діє на підставі ордеру серії АА №1100802, до початку судового засідання надійшла заява, в яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутністі. Проти прийняття заочного рішення не заперечувала Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2013, яка є в матеріалах справи. З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку №4, копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані позивач, відповідач та їх дочка. Відповідно до опитувань мешканців будинку 63 по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові, проведеного адвокатом [PERSON], [PERSON], за місцем реєстрації не проживає понад чотири роки, особистих речей та майна, які йому належать немає. З наведеного в позові вбачається, що відповідач фактично не проживає у спірній квартирі з серпня 2015 року, комунальні послуги не сплачує, з реєстраційного обліку не знятий. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 191 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування житлом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що згідно наявної в матеріалах справи квитанції про сплату судового збору вказаний збір сплачено в повному обсязі позивачем [PERSON]. з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved