Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором б/н від 17.07.2012 року у розмірі 41250,42 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.07.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній був виданий кредит у розмірі 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 26007060901689. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. З метою виконання зобовязань за зазначеним вище договором 04.12.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідачка належним чином не виконувала свої зобовязання за кредитним договором та генеральною угодою і станом на 04.09.2016 року виникла заборгованість у розмірі 41250,42 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 24490,83 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 3379,73 грн., штрафи згідно угоди 6522,45 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 6857,41 грн. Оскільки відповідачка відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з позовом. Представник позивача до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність, і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до судового засідання повторно не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про день слухання справи, а тому враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 17.07.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній був виданий кредит у розмірі 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 26007060901689 (а.с. 12-26). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 10). З метою виконання зобовязань за зазначеним вище договором 04.12.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 11). Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачці кредит. Згідно п 3.2.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг\~\~при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Відповідно до п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом. Згідно до п. 3.2.1.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміті. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банка та Клієнта. З урахуванням наведеного вище, кредитний ліміт банком був збільшений до 24490,83 грн. (а.с. 27). Однак у встановлений кредитним договором та генеральною угодою термін відповідачка свої зобовязання не виконала не погасила кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 27.05.2016 року виникла заборгованість у розмірі 41250,42 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 24490,83 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 3379,73 грн., штрафи згідно угоди 6522,45 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 6857,41 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 28). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідачка відмовляється виконувати взяті на себе зобовязання, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved