Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на наступне. На обліку служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради з січня 2020 року перебуває [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах через ухилення батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] проживав разом з матір`ю. Батько дитини [PERSON] проживає окремо. [PERSON] має старшу доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з батьком [PERSON] та не має бажання спілкується з матір`ю через її зловживання алкоголем. Відповідно до листа Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 21.10.2019 № 01-19/2047 вбачається, що [PERSON] близько місяця проживав разом з бабусею [PERSON] . За час проживання у неї онука [PERSON] його мати [PERSON] матеріально дитину не утримувала. 20.01.2020 року до служби у справах дітей надійшло усне повідомлення про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно малолітнього [PERSON] . При відвіданні дитини за місцем проживання встановлено, що вдома була мати [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння, яка демонструвала агресивність по відношенню до спеціалістів служби у справах дітей. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, складеного спеціалістом служби у справах дітей, перебування малолітнього [PERSON] з матір`ю становило загрозу його здоров`ю та життю та потребувало негайного відібрання хлопчика. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку статті 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків. За рішенням органу опіки та піклування, [PERSON] було відібрано у матері та влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» Херсонської міської ради. Олександра влаштовано до родини бабусі 22.01.2020 року. Тому просить відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь особи або державного закладу, яка буде утримувати дитину. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.05.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні 12.03.2020 року пояснень по суті справи не надавав, відзиву не подавав. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні 12.05.2020 року заявила клопотання про перенесення підготовчого засідання для подання доказів. Пояснень по суті справи не давала. В наступні засідання не з`являлась, відзиву не подавала. З копії паспорту у вигляді ID-картки не зазначено РНОКПП [PERSON] у відповідній графі, що дає підстави вважати про його відсутність. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис №390. Факт ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] підтверджується рапортом Управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції від 11.09.2019 № 15465/41/23/02- 2019, в якому повідомляється про те, що [PERSON] зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не доглядає за дитиною, яка неодноразово тікала від неї до бабусі [PERSON] . Відповідно до листа Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 21.10.2019 № 01-19/2047 вбачається, що [PERSON] близько місяця проживав разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За час проживання у неї онука [PERSON] його мати [PERSON] матеріально дитину не утримувала. Підстави для перебування родини [PERSON] на обліку як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах, підтверджують ведення асоціального способу життя, тривале зловживання алкогольними напоями [PERSON] та самоусунення від виховання малолітньої дитини. Відповідно до наказу служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні №2 від 08.01.2020. взято на облік дитину, яка перебуває у складених життєвих обставинах, малолітнього [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою : [ADDRESS] , у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до акту обстеження умов проживання та акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.01.2020, складеного спеціалістом служби у справах дітей, фахівцем центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, інспектором з ювенальної превенції сектору превенції районного відділення поліції, перебування малолітнього [PERSON] з матір`ю становило загрозу його здоров`ю та життю та потребувало негайного відібрання хлопчика. При відвіданні дитини за місцем проживання встановлено, що вдома була мати [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння, крім того з нею в приміщенні був невідомий чоловік також перебував в стані алкогольного сп`яніння. Розпорядженням голови Дніпровської районної у місті Херсоні ради № 2р від 20.01.2020 року «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] », [PERSON] було відібрано у матері та влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» Херсонської міської ради. Служба у справах дітей розшукувала родичів дитини, до яких можна було б влаштувати хлопчика, оскільки його батько [PERSON] відмовився забрати сина, офіційно повідомивши у поясненні на ім`я начальника служби у справах дітей від 21.01.2020 щодо заперечення свого батьківства відносно [PERSON] , хоча юридично є батьком хлопчика, і намірів оскарження цього факту у суді. Виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 16.03.2020 року №2-49/414 надано висновок про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень. У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку. Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Аналізуючи надані позивачем докази щодо підстав відібрання дитини від батьків та наявності загрози здоров`ю та життю малолітньому [PERSON] у випадку залишення його в сім`ї, суд зазначає, що вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Таким чином, позовні вимоги про відібрання дитини без позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи всі досліджені докази у сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь закладу або особи, яка виховуватиме дитину, починаючи з 07.02.2020 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі1681,60грн.

Outcome: approved