Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Представник позивача звернулась до\~ суду із\~ позовом\~ про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,посилаючись\~ на\~ те,\~що 26.07.2015 року померла [PERSON]. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про смерть від 27.07.2015 року Серія І-КЕ № 303005, яке видане Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області. За час свого життя, [PERSON], склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області за № 201 від 08.07.2011 року. Згідно даного заповіту, [PERSON], є єдиним спадкоємцем всього майна, яке на час смерті, [PERSON] [INFO], їй належить. 10.08.2015 року [PERSON], звернулася із заявою про відкриття спадщини за померло [PERSON], до державного нотаріуса [PERSON] [PERSON] районної державної нотаріальної контори про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41170654. Однак, державний нотаріус [PERSON] відмовила в реєстрації спадщини за [PERSON] на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами № 7 по вул. Комарова в селі Клюшники Полтавського району Полтавської області, оскільки були відсутні документи, які б підтверджували право власності на даний будинок свекрухи [PERSON], [PERSON]. Факт відмови підтверджується довідкою виданою Державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори № 02-31/1138 від 08.08.2017 року. (Копія постанови додається). Державний нотаріус пояснила, що необхідно зібрати документи та звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за померлою. З 1949 року, [PERSON], була зареєстрована, постійно проживала, вільно користувалася житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: будинок № 7 по вул. Комарова в селі Клюшники, що знаходиться на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області по день своєї смерті,а саме по 26.07.2015 року. Даний факт підтверджується довідкою, яка видана Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вказаний факт підтверджується формою № 1 облікової картки обєкта по господарського обліку з 1949 року по 2011-2015 роки у яких зазначено дату та адресу реєстрації та дату смерті померлої [PERSON]. Факт вільного користування вищевказаним будинком із господарськими будівлями та спорудами та факт реєстрації місця проживання підтверджується також довідкою, яка видана Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-11/1946 від 13.09.2017 року. (Оригінал довідки додається) та Довідками Виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-11/1960 від 15.09.2017 року та № 02-11/1961 від 15.09.2017 року в яких зазначено, що за [PERSON] обліковується домоволодіння та житловий будинок із ділянкою для його обслуговування. 28.04.2017 року ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 7 по вул. Комарова в селі Клюшники Полтавського району Полтавської області за № 42362. Згідно технічного паспорта загальна площа житлового будинку становить 50,8 кв.м., а саме: веранда - 9,3 кв.м., коридор - 4,2 кв.м., кухня - 18,2 кв.м. та кімната - 19,1 кв.м. За свого життя свекруха не зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. Крім того, відсутність відповідної реєстрації вищевказаного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами підтверджується довідкою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.05.2017 року № 4352 (Копія додається) та довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» від 10.07.2017 року № 355. [PERSON], є єдиною спадкоємицею після смерті свекрухи [PERSON] та згідно норм ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, про що свідчить Витяг державного нотаріуса [PERSON] [PERSON] районної державної нотаріальної контори про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41170654 від 10.08.2015 року. В судове засідання позивач та її представник не зявились, від представника надійшла заява про розгяд справи без її участі, позов підтримує та прохає задовольнити. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд без їх участі, поклались на розсуд суду при вирішенні питання позову. Від представника третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд без їх участі, поклались на розсуд суду при вирішенні питання позову. Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов, вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що 26.07.2015 року померла [PERSON]. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про смерть від 27.07.2015 року Серія І-КЕ № 303005, яке видане Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області. За час свого життя, [PERSON], склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області за № 201 від 08.07.2011 року. Згідно даного заповіту, [PERSON] є єдиним спадкоємцем всього майна, яке належало на час смерті [PERSON] [INFO]. 10.08.2015 року [PERSON], звернулася із заявою про відкриття спадщини за померло [PERSON], до державного нотаріуса [PERSON] [PERSON] районної державної нотаріальної контори про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41170654. Державний нотаріус [PERSON] відмовила в реєстрації спадщини за [PERSON] на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами № 7 по вул. Комарова в селі Клюшники Полтавського району Полтавської області, оскільки були відсутні документи, які б підтверджували право власності на даний будинок свекрухи [PERSON], [PERSON]. Факт відмови підтверджується довідкою виданою Державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори № 02-31/1138 від 08.08.2017 року. (Копія постанови додається). Державний нотаріус пояснила, що необхідно зібрати документи та звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за померлою. З 1949 року, [PERSON], була зареєстрована, постійно проживала, вільно користувалася житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: будинок № 7 по вул. Комарова в селі Клюшники, що знаходиться на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області по день своєї смерті,а саме по 26.07.2015 року. Даний факт підтверджується довідкою, яка видана Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вказаний факт підтверджується формою № 1 облікової картки обєкта по господарського обліку з 1949 року по 2011-2015 роки у яких зазначено дату та адресу реєстрації та дату смерті померлої [PERSON]. Факт вільного користування вище вказаним будинком із господарськими будівлями та спорудами та факт реєстрації місця проживання підтверджується також довідкою, яка видана Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-11/1946 від 13.09.2017 року. (Оригінал довідки додається) та Довідками Виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-11/1960 від 15.09.2017 року та № 02-11/1961 від 15.09.2017 року в яких зазначено, що за [PERSON] обліковується домоволодіння та житловий будинок із ділянкою для його обслуговування. 28.04.2017 року ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 7 по вул. Комарова в селі Клюшники Полтавського району Полтавської області за № 42362. Згідно технічного паспорта загальна площа житлового будинку становить 50,8 кв.м., а саме: веранда - 9,3 кв.м., коридор - 4,2 кв.м., кухня - 18,2 кв.м. та кімната - 19,1 кв.м. За свого життя [PERSON] не зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. Крім того, відсутність відповідної реєстрації вище вказаного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами підтверджується довідкою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.05.2017 року № 4352 (Копія додається) та довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» від 10.07.2017 року № 355. [PERSON], є єдиною спадкоємицею після смерті свекрухи [PERSON] та згідно норм ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, про що свідчить Витяг державного нотаріуса [PERSON] [PERSON] районної державної нотаріальної контори про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41170654 від 10.08.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Враховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, розяснено, що: Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК; При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнішим володільцем та повернення цього майна протягом одно го року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Відповідно до вимоги положень ст.ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦК України).\~\~\~\~ Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Згідно зі ст. 344 ч. 4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони\~ цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом\~ матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved