Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Представник позивача Ковальов А.І. в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 05.11.1977 року Звенигородською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 24. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що побудувати спільне життя з відповідачем позивачу не вдалося, подружні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує лише формально. Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про проведення розгляду справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань та відзиву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.11.1977 року Звенигородською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 24, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 05.11.1977 року серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Примирення між ними не досягнуто. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved