Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Представник позивача Швець С.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом відповідно до якого просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що [PERSON] , її син, понад один рік , а саме з травня 2001 р. , без поважних причин не проживає в зазначеній квартирі, тому відповідно до ст.405 ЦК України втратив право користування жилим приміщенням. Також зазначає, що власником квартири є позивачка згідно договору купівлі-продажу від 06.11.1992 р.,посвідченого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі 2-3901 та зареєстрованого в Олександрійському БТІ 20.11.1992 р. Реєстрація відповідача в даній квартирі позбавляє позивачку належним чином користуватись своєю власністю, відповідач не сплачує комунальні послуги, а вона вимушена сплачувати додатково комунальні послуги , не може оформити державну субсидію на сплату комунальних послуг. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час, місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 06.11.1992 р.,посвідченого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі 2-3901 та зареєстрованого в Олександрійському БТІ 20.11.1992 р. Згідно довідки КП «Житлогосп» №451 від 18.12.2019 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] . Згідно акту розпорядження КП «Житлогосп» № 559 від 18.12.2019 р. , складеного майстром дільниці [PERSON] , паспортистом [PERSON] , в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , власника квартири [PERSON] затвердженого директором КП «Житлогосп» [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2001р., на момент перевірки 18.12.2019 р. [PERSON] в квартирі був відсутній , його особистих речей у квартирі немає . Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідач не проживає в квартирі понад 1 рік без поважних причин. Реєстрація відповідача в квартирі, яка належить позивачу [PERSON] створює для неї перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. В зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного,

Outcome: approved