Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Прокурор Тячівського району в інтересах держави звернувся в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що рішенням 9-ї сесії 5-го скликання Усть-Чорнянської селищної ради № 190 від 08.06.2007 р., затверджено проект із землеустрою щодо відводу земельної ділянки на умовах оренди [PERSON] в смт. Усть-Чорна, вул. Лісна, 14, 16, 24, загальною площею 0.8355 га., для здійснення підприємницької діяльності - будівництва та обслуговування готельного комплексу, і надано вказану земельну ділянку відповідачу в оренду. 12.06.2007 р. між Усть-Чорнянською селищною радою та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, за яким селищна рада передала в оренду земельну ділянку, загальною площею 0.8355 га., що розташована в смт. Усть-Чорна, вул. Лісна, 14, 16, 24, нормативна грошова оцінка якої становить 268529.70 грв., терміном на 40 років. Відповідно до п. 8 цього договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5370.59 грв. на рік. Пунктом 1 рішення Усть-Чорнянської селищної ради № 408 від 23.03.2015 р., внесено зміни до п. 8 договору оренди спірної земельної ділянки та викладено його в наступній редакції: «Орендна плата за користування, вказаною в договорі земельною ділянкою сплачується виключно у грошовій формі і становить 5 % від нормативної грошової оцінки», а пунктом 2 зобовязано [PERSON] укласти з селищною радою додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 12.06.2007 р. Про це рішення відповідача було проінформовано рекомендованим листом № 43 від 01.04.2015 р. Станом на даний час розмір річної суми орендної плати не приведений у відповідність до вимог ст. 288 ПК України та рішення Усть-Чорнянської селищної ради № 408 від 23.03.2015 року та відповідно до поданої декларації з плати за землю становить 2 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, використання земельної ділянки всупереч чинному законодавству призводить до порушення економічних інтересів держави, а саме ненадходження до місцевого та державного бюджетів встановленого законом розміру орендної плати. У судовому засіданні прокурор позов підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився та не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12.06.2007 р. між Усть-Чорнянською селищною радою та [PERSON] укладено договір оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення площею 0.8355 га., які знаходяться по вул. Лісній 14, 16, 24, в смт. Усть-Чорна. З пункту 8 договору оренди убачається, що орендна плата вноситься орендарем ([PERSON]В.) у грошовій формі у розмірі 2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5370.59 грв. на рік. Рішенням селищної ради № 344 від 20.03.2014 р. п.п. 5, 8, 9 договору викладено у наступній редакції: «Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 1042119.10 грв. Орендна плата за користування вказаною в договорі земельною ділянкою сплачується виключно у грошовій формі і становить 3 % від нормативно грошової оцінки, що становить 31263.57 грв.». Рішенням цієї ж селищної ради, № 408 від 23.03.2015 р., у рішення № 344 було внесено зміни і п. 8 викладено у наступній редакції: «Орендна плата за користування вказаною в договорі земельною ділянкою сплачується виключно у грошовій формі і становить 5 (пять) % від нормативної оцінки.». Пунктом 2 цього рішення [PERSON] зобовязано укласти з Усть-Чорнянською селищною радою додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки. Зі змісту статті 6 ЦК України убачається, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до змісту частини 2 ст. 759, частини 3 ст. 762 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Згідно ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. З п. 11 договору оренди землі, укладеного між сторонами у спорі видно, що розмір орендної плати може переглядатися у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі унаслідок інфляції. Відповідно до п. 31 цього договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, і у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку. Таким чином, безпосередньо договором передбачена можливість внесення до нього змін в частині розміру орендної плати у разі змін розмірів земельного податку за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка за умовами договору оренди підлягає перегляду у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, відтак зміна земельного податку є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, з внесенням до договору відповідних змін. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Отже, визначивши відповідно до принципу свободи договору в договорі право на внесення до нього змін, в тому числі і через зміни розмірів земельного податку, сторони обрали правила, які обов'язкові для виконання. Згідно п.п. 288.1., 288.4., 288.5. ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Отже, при обчисленні розміру орендної плати слід виходити з вимог Закону України «Про оренду землі», ст. 288 ПК України та нормативної оцінки ділянки за договором, яка становить 268529.70 грв. Тому орендна плата повинна складати (268529.70 % 5 =) 13426.49 на рік. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved