Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, в обґрунтування якого вказав, що 16.01.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власника наземних транспортних засобів № АК/2099753, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Audi A6 державний номер [NUMBER] , строк дії якого встановлений у період з 17 січня 2017 року по 16 січня 2018 року включно. 05.09.2017 року об 11:00 год. в м. Києві на вул. Борщагівській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Mercedes Benz Vito державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Audi A6 державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2017 р. по справі № 760/17973/17 водій автомобіля Audi A6 державний номер [NUMBER] , був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Mercedes Benz Vito державний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Власник пошкодженого транспортного марки Mercedes Benz Vito державний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача з заявою № 177677 про виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300177677 від 14.11.2017 року та страхового акту № 2300177677 від 21 листопада 2017 року матеріальний збиток, що завдано автомобілю потерпілого склав 23 854,29 грн. Позивачем було виплачено власникові пошкодженого транспортного засобу марки Mercedes Benz Vito державний номер [NUMBER] , страхове відшкодування в розмірі 23 854,29 грн. Посилаючись на ст. 33, підпункт «ґ» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, повідомити страховика про ДТП, позивач зазначав, що відповідач не виконав вказаний обов`язок та не повідомив страхову компанію у вказаний строк про ДТП з його участі, в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача на користь позивача у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 23 854, 29 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог просив відмовити із викладених у відзиві підстав. Суд враховуючи вимоги ст. 210 ЦПК України, щодо строків розгляду справи, вважає за доцільне розглянути справу за відсутності сторін за наявними у матеріалах справи документами. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено що, 05.09.2017 року об 11:00 год. в м. Києві на вул. Борщагівській, 212, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Mercedes Benz Vito державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Audi A6 державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2017 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 10). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Транспортний засіб марки Audi A6 державний номер [NUMBER] на момент вчинення ДТП був застрахований у ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2099753, строк дії договору до 16.01.2018 року включно. Страхувальник [PERSON] (а.с. 9). Власник пошкодженого транспортного марки Mercedes Benz Vito державний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача з заявою № 177677 про виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300177677 від 14.11.2017 року матеріальний збиток, що завдано автомобілю потерпілого склав 23 854, 29 грн. (а.с. 12). Згідно зі страховим актом № 2300177677 від 21 листопада 2017 року ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» визнало страховим випадком дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 15 вересня 2017 року та вирішено виплатити [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 23 854,29 грн. ( ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» було виплачено власникові пошкодженого транспортного засобу марки Mercedes Benz Vito державний номер [NUMBER] , страхове відшкодування в розмірі 23 854, 29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0058564 від 04 грудня 2017 року. Посилаючись на ст. 33, підпункт «ґ» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, повідомити страховика про ДТП, позивач зазначав, що відповідач не виконав вказаний обов`язок та не повідомив страхову компанію у вказаний строк про ДТП з його участі, в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача на користь позивача у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 23 854, 29 гривень. Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов`язків учасників ДТП, у зв`язку з чим обов`язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов`язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; [PERSON] , як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року в справі № 6-2011цс16. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду погодився з викладеним у цій постанові правовим висновком і не вбачав підстав для відступлення від нього (справа № 752/9895/15-ц, провадження №61-4722 св 18, постанова від 14.02.2018 року). Пред`явивши даний позов до [PERSON] , представник ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» обґрунтовував його лише тією обставиною, що відповідач не повідомив страховика про страховий випадок у строки передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, установлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; [PERSON] як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності; потерпіла особа повідомив позивача про ДТП, сама страхова компанія відповідача його визнала, добровільно сплативши страхове відшкодування, таким чином неповідомлення відповідачем страховика у триденний строк з моменту ДТП, про настання страхового випадку не є підставою для пред`явлення регресного позову. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed