Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), в сумі 11665,36грн. та сплаченого судового збору, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, 20.09.2013 в м. Києві по вул. Київський шлях сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] 21.10.2013 постановою Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у скоєнні даної ДТП. На момент ДТП майнові інтереси потерпілого [PERSON] були застраховані позивачем за договором добровільного страхування, забезпечений транспортний засіб автомобіль [NUMBER]. Позивач виплатив 12200,48 грн. страхового відшкодування. Посилаючись на норми ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», просить стягнути з відповідача вищезазначену суму страхового відшкодування (а.с.2-4) Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, натомість подали заяви, з яких вбачається, що вони просять розглядати справу без їх участі, представник позивача окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач - що відповідно їх визнає. (а.с.59, 62) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 21.10.2013 постановою Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, а саме в тому, що 20.09.2013 року о 17.40 годині він, керуючи автомобілем «ВАЗ 2103», д.н.з. [NUMBER] по вул. Київський шлях в м. Києві, порушив Правила дорожнього руху України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Джилі», д.н.з [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.8). Остання відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи автомобіль «Джилі», д.н.з [NUMBER], належить [PERSON], який 24.10.2012 уклав договір добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави. В свою чергу, предметом договору виступили майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, та пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням наземним транспортним засобом та додатковим обладнанням, забезпечений транспортний засіб автомобіль «Джилі», д.н.з [NUMBER] (а.с.14-23) 23.09.2013 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхової (а.с.12) 07.10.2013 [PERSON] подав заяву про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що виплату страхового відшкодування просить позивача по справі здійснити шляхом перерахування грошових коштів на рахунок СТО АІС «Столиця» (а.с.11) 18.10.2013 позивачем складено страховий акт про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 12200,48 грн. і надано суду відповідний розрахунок суми страхового відшкодування (а.с.9-10) 22.10.2013 позивач перерахував дану суму на вимогу [PERSON] СТО АІС «Столиця», що підтверджується платіжним дорученням №13823 (а.с.48) Згідно ж звіту №935 про оцінку автомобіля [NUMBER], складеного суб`єктом оціночної діяльності СПД-ФОП [PERSON] 27.09.2013 на замовлення позивача матеріальний збиток, завданий власнику зазначеного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 11665,36 грн. (а.с.25-30) Однак згідно розширеної довідки ДАІ №9181044 у відповідача на момент ДТП був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка» (а.с.6-7) Так, статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В такому випадку, суд приходить до висновку, що позивач звертається до суду із даним позовом в порядку суброгації, відтак назва останнім позову «про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу» в даному випадку є такою, що ґрунтується на положеннях закону (а.с.2) Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, згідно з яким при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права, зокрема, ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України №1961-ІV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За викладених судом обставин, приходжу до висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» і стягнення з відповідача на користь позивача в порядку суброгації 11665,36 грн. Крім того, в силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved