Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20469,91 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27 березня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Стверджує, що в порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому позичальник вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У зв'язку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача заборгованість по зазначеному договору у розмірі 20469.91 грн., що утворилася станом на 24 жовтня 2017 року, та яка складається з: 19018,96 грн. - загальна заборгованість за кредитним договором, та штрафів відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 950,95 грн. (процентна складова), а також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, конверт із судовою кореспонденцією був отриманий донькою відповідача, про свідчить зворотне повідомлення про отримання поштового відправлення. Згідно ч. 3 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 27 березня 2013 року відповідач підписала Заяву про надання їй кредитного ліміту на картковий рахунок та погодилася з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити, зменшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27 березня 2013 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] видно, що з 27 березня 2013 року відповідач користувалася кредитними коштами та станом на 24 жовтня 2017 року має заборгованість за кредитом в сумі 20469,91 грн. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Свої зобов'язання за договором та угодою ПАТ КБ «Приватбанк» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, який встановлено рішенням ПАТ КБ «Приватбанк», про що свідчить розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27 березня 2013 року. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 24 жовтня 2017 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 20469,91 грн., та яка складається з: 19018,96 грн. - загальна заборгованість за кредитним договором, та штрафів відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 950,95 грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст.ст. 526, 610 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи те, що відповідач своїми процесуальними правами на подання заперечення проти позову та зустрічної позовної заяви до суду не скористалася, будучи належно повідомленою до суду на розгляд справи не з`явилася, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту № б/н від 27 березня 2013 року, що утворилася станом на 24 жовтня 2017 року у розмірі 20469,91 грн., яка складається з: 19018,96 грн. - загальна заборгованість за кредитним договором, та штрафів відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 950,95 грн. (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved