Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Приморським районним судом м. Маріуполя розглянута цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі і ухвалено рішення від 25.12.2015р. яким позов задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені 42770,34 грн. з утриманням з вказаної суми при виплаті передбачених податків та обовязкових платежів і зборів, моральної шкоди 300 грн. та судовий збір в сумі 427,70 грн. за вимоги майнового характеру та 243,60 грн. за вимоги немайнового характеру на користь держави. Представник позивача [PERSON] звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд при ухвалені рішення не врахував вимогу позивача викладену у заяві про збільшення позовних вимог в якій представник позивача просила стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 1678,02 грн. Сторони у судове засідання не зявилися їх присутність не є обовязковою. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що є підстави для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що 25 грудня 2015 року рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області задоволено частково позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Як вбачається з уточненої позовної заяви представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 1678,02 грн. ( а.с.62). Як вбачається з розрахункового листа на імя [PERSON] 1678,02 грн. є фактично компенсацією за затримку виплати заробітної плати (а.с. 63). Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Аналогічні норми закріплені в\~статті 34 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. До структури заробітної плати, визначеної у\~статті 2 Закону України «Про оплату праці», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Приймаючи до уваги вказані положення Закону та факт несвоєчасної виплати заробітної плати, відповідач має також обов'язок здійснити позивачу компенсацію, передбачену Законом. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, оскільки сума компенсації за затримку виплати заробітної плати обрахована відповідачем самостійно, представник позивача погодилась саме з цією сумою та просила її стягнути, тому суд погоджується в цією сумою компенсації та стягує її на користь позивача. Також з Відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. за вимоги майнового характеру.

Outcome: approved