Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною позовною заявою в якій, обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 249 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн. з конфіскацією знаряддя, засобів промислу і всього добутого та звільнено від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році». Зазначений вирок набрав законної сили. За вказаним вироком [PERSON] визнано винним у тому, що він з 19 години 07 квітня 2014 року по 08 годину 08 квітня 2014 року, не маючи спеціального дозволу, із використанням надувного човна та трьох рибальських сіток, що є забороненим знаряддям лову, в нерестовий період здійснював незаконний вилов риби на р.[PERSON] водосховища, що поблизу с.Нова Гута Новоушицького району, внаслідок чого заподіяв шкоду водним живим ресурсам в розмірі 13723 грн. При цьому відповідачем шкоду добровільно не відшкодовано. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він являється інвалідом ІІ групи, злочину не вчиняв, а все сфальсифікував прокурор шляхом обману, а саме спочатку залишив позов без розгляду і тільки через рік подав позов удруге. Заслухавши думку прокурора, пояснення відповідача, перевіривши зібрані докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач, в період часу з 19 години 07 квітня 2014 року по 08 годину 08 квітня 2014 року, не маючи спеціального дозволу, із використанням надувного човна та трьох рибальських сіток, що є забороненим знаряддям лову, в нерестовий період здійснював незаконний вилов риби на р.[PERSON] водосховища, що поблизу с.Нова Гута Новоушицького району, чим порушив вимоги п.п.3.14, 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженим наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, із змінами і доповненнями від 15.06.2004 року. Внаслідок зайняття незаконним рибним добувним промислом відповідач виловив рибу різних порід, а саме: 11 шт. плітки, вартістю 85 грн. за один екземпляр на суму 935 грн., 14 шт. окуня, вартістю 17 грн., за один екземпляр, на суму 238 грн., 4 шт. судака, вартістю 510 грн. за один екземпляр, на суму 2040 грн., 1 шт. щуки вартістю 340 грн., 1 шт. ляща вартістю 170 грн., 1 шт. вирезуба, який занесений до Червоної книги України як зникаючий вид на суму 10000 грн., чим заподіяв водним живим ресурсам матеріальний збиток на загальну суму 13723 гривень, що є істотною шкодою. Вироком Новоушицького районного суду від 25 червня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України. Згідно зі ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає стягненню та зарахуванню до місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідно до ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази підтверджують вину відповідача в заподіяння збитку, який підлягає відшкодуванню на користь держави в сумі 13723 (тринадцять тисяч сімсот двадцять три) гривні. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved