Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Прокурор Арбузинського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, в якому просить стягнути з [PERSON] вартість понесених витрат закладом здоров'я на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 4278 грн. 67 коп., а також стягнути з відповідача судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно вироку Арбузинського районного суду від 15.01.2015 року, який набрав законної сили, [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Згідно даного вироку [PERSON] визнано винним у спричиненні [PERSON] тілесних ушкоджень, які згідно висновку експерта № 105 від 24.10.2014 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я. При розгляді кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] цивільний позов Департаментом фінансів Миколаївської міської ради не заявлявся. Згідно довідки міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва № від 28.01.2015 року потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва у період з 29.06.2014 року по 17.07.2014 року та на його лікування витрачено 4278 грн. 67 коп. В судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав в повному обсязі, та пояснив суду, що в зв'язку з протиправними діями відповідача [PERSON] державою в особі Департаментом фінансів Миколаївської міської ради понесено витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON], а тому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Департаментом фінансів Миколаївської міської ради 4278 грн. 67 коп. та стягнути з нього на користь держави судовий збір. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному розмірі та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги відлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2015 року (а.с. 6) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та засуджено до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Як видно із вироку, [PERSON] визнано винним у спричиненні [PERSON] тілесних ушкоджень, які згідно висновку експерта № 105 від 24.10.2014 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я. При розгляді кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] цивільний позов Департаментом фінансів Миколаївської міської ради не заявлявся. Згідно довідки міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва № від 28.01.2015 року потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва у період з 29.06.2014 року по 17.07.2014 року та на його лікування витрачено 4278 грн. 67 коп. (а.с. 5). Даний вирок набув законної сили, тому при винесені даного рішення має преюдиціальне значення. В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України підставою звільнення від доказування є вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили. Відповідно до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. У відповідності до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Виходячи із наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved