Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25 серпня 2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» та [PERSON] було укладено поліс № АВ/9018257 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], а також будь-яких осіб, які на законних підставах володіють наземним транспортним засобом Мазда 6 д.н. [NUMBER], в межах ліміту, встановленого Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 20 квітня 2013 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем Мазда 6 д.н. [NUMBER] по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПрАт СК «Альфа страхування» за договором добровільно страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацію транспортного засобу № 0363538 від 04 квітня 2013 року. Вказаний випадок визнано страховим, у зв'язку з чим, ПрАт СК «Альфа страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 43522 грн. 74 коп. та звернулося до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» з претензією від 26 червня 2013 року про відшкодування понесених витрат. ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» частково задовольнило претензію та сплатила на користь ПрАТ СК «Альфа страхування» 27 722 грн. 25 коп. Посилаючись на вказані обставини та порушення відповідачем вимог ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо неповідомлення страховика протягом трьох робочих днів про настання дорожньо-транспортної пригоди, позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 27 722 грн.25 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 277 грн. 23 коп. Представник позивача Івах Є.В. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що 22 квітня 2013 року письмово повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 20 квітня 2013 року, що підтверджується копією експрес накладної оператора експрес-доставки PRF. Відповідач вважає, що обов'язок щодо повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди виконаний ним у передбачені законом строки та порядок. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ця норма кореспондується з положенням ст. 27 Закону України від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР (з наступними змінами) «Про страхування». Підпунктом «ґ» пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-1У (з наступними змінами) «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-1У) у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування, передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.1 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, а саме: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово не надав страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу. Судом встановлено, що 20 квітня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем Мазда 6 д.н. [NUMBER] на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Наріманова в м. Харкові, розпочинаючи рух на дозвільний (зелений) сигнал світлофору, не надав можливості автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] закінчити маневр - проїзд перехрестя та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження./а.с.11/ Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Мазда 6 д.н. [NUMBER] [PERSON], а також будь-яких осіб, які на законних підставах володіють наземним транспортним засобом Мазда 6 д.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», на підставі полісу № АВ/9018257 від 25 серпня 2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів./а.с.8/ В свою чергу цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ СК «Альфа страхування» за договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією транспортного засобу № 0363538 від 04 квітня 2013 року./а.с.11,12/ Випадок, який стався 20 травня 2013 року, визнано страховим. Згідно страхового акту № 1379.206.13.01.01 від 20 травня 2013 року страхова виплата, що підлягала сплаті [PERSON], склала 43522 грн. 74 коп./а.с. 10/ Страхове відшкодування в указаному розмірі було перераховано на рахунок страхувальника, що стверджується платіжним дорученням № 10012 від 24 травня 2013 року. /а.с. 21/ В подальшому ПрАТ СК «Альфа страхування» звернулось з претензією до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед». Вказана претензія ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» була задоволена частково, ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» сплачено на користь ПрАТ СК «Альфа страхування» 27 722 грн. 25 коп., що підтверджується платіжним дорученням №5456 від 10 квітня 2014 року /а.с. 5/ Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що відповідач не повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» про настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20 квітня 2013 року, не надав. В свою чергу, відповідачем в ході судового розгляду в обґрунтування своїх заперечень надано копію експрес накладної оператора експрес-доставки PRF, з якої вбачається, що 22 квітня 2013 року о 15 годині останній направив на адресу ПрАТ «Страхової компанії «Дніпроінмед» - м. Днепропетровськ, вул. Мечнікова, 8 оф. 405, письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Крім цього, допитаний в якості свідка [PERSON], показав, що був присутній на місці ДТП та чув, як одразу після ДТП, відповідач [PERSON] повідомив представників ПрАТ «Страхової компанії «Дніпроінмед» засобом телефонного зв'язку про факт настання страхового випадку. Таким чином, суд доходить висновку відповідачем виконано обов'язок щодо повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у передбачені законом строки та спосіб. З огляду на зазначене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ПрАТ Страхова компанія «Дніпроінмед» через недоведеність. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відносяться за рахунок позивача.

Outcome: dismissed