Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 24.09.2015 року, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № KRXRF531911275 від 31.12.2011 року, яка станом на 18.08.2015 року становить в загальному розмірі 4 364,91 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказує, що 31.12.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 2431,98 грн. на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 30.07.2013 року включно. Свої зобовязання банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач свої зобовязання виконує неналежним чином, в результаті чого станом на 18.08.2015 року має заборгованість в загальному розмірі 4 364,91 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином (а.с.33,35, 45-47), згідно письмової заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. [PERSON] повторно не зявився в судове засідання, про час та місце розгляду справи у контексті ст.74 ЦПК України повідомлений належним чином (а.с.30, 36-38, 41-43), причини неявки суду не відомі. За даних обставин неодноразові неявки відповідача та ухилення від отримання судових повісток суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача суд вважаэ за можливе ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм належну правову оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.12.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви №KRXRF531911275, що передбачає приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «ПРИВАТБАНК» (а.с.4, 5-14), яка в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України є договором приєднання. Відповідно до п.1 Заяви позичальника (а.с.4) 31.12.2011 року позичальник отримав кредит в сумі 2 431,99 грн. на придбання товару телефону «Nokia Смартфон Symbial С5-03», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості. Сторонами погоджено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 21 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти щомісячними (ануїтетними) платежами в сумі 155,85 грн. для її погашення, що включає заборгованість за кредитом, відсотки, винагороди, комісії, а також інших витрат, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг. Строк дії кредиту та дата останнього погашення заборгованості визначені 30.07.2013 року включно, проте відповідно до п.2 Заяви при порушенні позичальником строків погашення заборгованості понад 210 днів, щодо зобовязань, строк яких не настав, Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення, заборгованість по якому вважається простроченою. Визначаючи обсяг та межі відповідальності позичальника у випадку допущення порушення виконання ним кредитно-договірних зобовязань більш ніж на 30 днів, п.1.5.20, п.1.5.22 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.9) передбачена сплата позичальником штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій, а також пеню в розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 01,% від суми переводу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним\~ договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором від 31.12.2011 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі, що також Отримання відповідачем кредиту для придбання товару, на який він був наданий, також підтверджуються квитанцією ТОВ «Комфі Трейд» від 31.12.2011 року про придбання [PERSON] товару та рахунком-фактурою (а.с.15, 15-зворот). В порушення умов договору, ст.1054 ЦК України [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, допускаючи їх грубе порушення, сплативши востаннє 03.10.2012 року 1,07 грн. в рахунок погашення процентів за користування кредитом та 99 грн. для погашення пені, а також 22.10.2012 року 2,48 грн. в рахунок сплати комісії за користування кредитом, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.3). Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не\~ повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (у формі штрафу, пені), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. Так, в результаті неналежного виконання [PERSON] зобовязань станом на 18.08.2015 року виникла заборгованість в загальному розмірі 4364,91 грн., яка включає заборгованість: за кредитом 1280,52 грн., по процентам за користування кредитом 0,74 грн., по комісії за користування кредитом 2850,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2124,89 грн., а також штраф 500 грн. фіксована частина і 184,04 грн. процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-7), який суд вважає обгрунтованим, а в розумінні ст.60 ЦПК України належним та допустимим доказом, тому приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, в силу ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. (а.с.21).

Outcome: approved