Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 160449,84 гривень та судові витрати по справі в розмірі 2406,75 гривень (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 січня 2014 року між ПАТ «ІмексБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3076899/N, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки з максимальною сумою заборгованості 50000,00 гривень, зі сплатою 12% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, та щомісячною сплатою за послуги комісійної винагороди у розмірі 1,84% від суми отриманого кредиту. Загальна сума щомісячного платежу становить 2547,00 грн. ТОВ «Компанія Дасті» на підставі договорів факторингу набуло право грошової вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору. В обумовлені умовами кредитного договору строки позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 160449,84 грн. По теперішній час відповідач свої зобовязання не виконав, кредитну заборгованість не погасив, в звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.45). Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином про день час та місце розгляду справи (а.с.38,39,43,44), про причини неявки суду не сповістила, заперечень проти позову не надала, та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 січня 2014 року між ПАТ «ІмексБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3076899/N, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки з максимальною сумою заборгованості 50000,00 гривень, зі сплатою 12% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, та щомісячною сплатою за послуги комісійної винагороди у розмірі 1,84% від суми отриманого кредиту. Загальна сума щомісячного платежу становить 2547,00 грн. (а.с.5-6). В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В обумовлені строки [PERSON] своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, станом на 16.02.2017 року, на загальну суму 160449,84 гривень (а.с.6-7). 21 листопада 2014 року між ПАТ «ІмексБанк» та ТОВ «Фрегат» був укладений Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вказаному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «Фрегат» (а.с.15-17). 26 грудня 2014 року між ПАТ «ІмексБанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» був укладений Договір про заміну сторони в зобовязанні, відповідно до умов якого ТОВ «Фрегат» відступило, а ТОВ «Компанія Дасті» набуло право грошової вимоги по кредитному договору №3076899/N від 17 січня 2014 року (а.с.18-20). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Як вбачається з претензії від 20 лютого 2017 року, адресованої відповідачу [PERSON], ТОВ «Компанія Дасті» вимагає виконання зобовязань за кредитним договором (а.с.13) Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved