Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - ПАТ «СТ «Іллічівське») звернулося до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), в сумі 2309,81грн. та сплаченого судового збору, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, 03.04.2013 приблизно о 18.20 годині в м. Києві по проспекту Відрадний, 46 відбулась ДТП за участю автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та належного на праві власності [PERSON] автомобіля «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] 21.05.2013 постановою Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у скоєнні даної ДТП. На момент ДТП майнові інтереси потерпілого [PERSON] були застраховані позивачем за договором добровільного страхування, забезпечений транспортний засіб автомобіль «Шевролет», д.н.з. [NUMBER]. Позивач виплатив [PERSON] 2309,81 грн. за спричинений останньому матеріальний збиток. Посилаючись на норми ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», просить стягнути з відповідача вищезазначену суму страхового відшкодування (а.с.2-4) Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.52) Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, а відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, причину своєї неявки суду не повідомив, судом винесена ухвала про розгляд справи за відсутності відповідача відповідно до положень ст. 224-227 ЦПК України (а.с.46-А, 51) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 21.05.2013 постановою Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, а саме в тому, що 03.04.2013 року о 18.20 годині він, керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER] по проспекту Відрадному, 46 в м. Києві, порушив Правила дорожнього руху України, а саме не надав дорогу автомобілю «Шевролет», д.н.з. [NUMBER]. Під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення двох транспортних засобів, що призвело до їх механічних пошкоджень (а.с.8). Остання відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи автомобіль «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], належить [PERSON], який 04.01.2013 уклав строком до 15.01.2014 договір добровільного страхування наземного транспортного засобу позичальника банку, предметом якого виступили майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, та пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням наземним транспортним засобом та додатковим обладнанням, забезпечений транспортний засіб автомобіль «Шевролет Каптіва», д.н.з. [NUMBER] (а.с.5) 04.04.2013 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхової (а.с.9) 05.04.2013 з такою ж заявою звернувся і [PERSON] (а.с.10) 01.07.2013 позивачем складено страховий акт про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 2309,81 грн. (а.с.11-12) Позивач перерахував по взаємозаліку потерпілому зазначену суму страхового відшкодування (а.с.15) Однак згідно розширеної довідки ДАІ №9181044 у відповідача на момент ДТП був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка» (а.с.7) Так, статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В такому випадку, суд приходить до висновку, що позивач звертається до суду із даним позовом в порядку суброгації, відтак назва останнім позову «про стягнення сум в порядку регресу» в даному випадку є такою, що ґрунтується на положеннях закону (а.с.2) Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, згідно з яким при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права, зокрема, ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України №1961-ІV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. В свою чергу, відповідач в судові засідання не з`являвся, заперечень з приводу визначення розміру заподіяної майнової шкоди суду не висловлював, клопотань про необхідність призначення у справі експертизи суду першої інстанції не заявляв. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» і стягнення з відповідача на користь останнього в порядку суброгації 2309,81 грн. Крім того, в силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved