Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «АльфаБанк» заборгованість за договором оферту № 500990264 від 01.03.2016 року у розмірі 56\~169,80 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 01.03.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 54600,86 грн. зі сплатою 15,99% річних та строком повернення 02.03.2021 року. Проте свої зобовязання Відповідач належним чином не виконує, в результаті чого станом на 25.08.2016 року в неї утворилась заборгованість в сумі 56169,80 грн., яка складається з наступного: 51868,35грн. - заборгованість за кредитом; 2505,68 грн. заборгованість за відсотками; 1195,77 грн. - заборгованість по комісії; 600 грн. штраф. На цей час Відповідач заборгованість не погашає та продовжує ухилятися від виконання зобовязання за договором, що є порушенням законних прав Позивача. З цих підстав Банк і звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просив розглядати справу без присутності представника, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надходило, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.03.2015 року між ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту № 500990264. Відповідно до умов договору Банк надає Позичальнику кредит у сумі 54600,86 грн. з датою остаточного повернення кредиту-02.03.2021 року та сплатою 15,99 % річних , а Позичальник одержує та повертає кредит і сплачує за його користування проценти, у терміни та на умовах, що передбачені встановленим договором, графіком щомісячних платежів (а.с. 16,17). Банк виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, порушивши виконання умов договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, про що відповідач попереджалась Банком шляхом направлення досудової вимоги, а саме 26.08.2016 року (а.с.21). Однак, вимога не виконана, відповідач ухиляється від виконання зобовязання і в добровільному порядку заборгованість за договором не погашає. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.23) станом на 25.08.2016 року за [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором на загальну суму 56\~169,80 грн., яка складається з наступного: 51868,35 грн. - заборгованість за кредитом; 2505,68грн. заборгованість за відсотками; 1195,77 грн.- заборгованість по комісії; 600,00 грн. штраф. Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань. \~ У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Згідно п.11 договору оферти, у разі повного або часткового прострочення в частині повернення кредиту та (або) сплати процентів, комісій згідно умов договору відповідач зобовязався сплатити банку штраф у розмірі 50 гривень за кожне прострочення до 4 днів та 150 гривень за кожне прострочення від 5 днів. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи те, що відповідач порушила умови кредитного договору, суд приходить до переконання, що Банк має право вимагати повернення позики, що залишилася, сплати процентів та штрафних санкцій передбачених договором, в зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с.4), які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved