Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Представник позивача ПАТ Страхова компанія АХА Страхування звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування позову зазначивши наступне. Між ПрАТ Страхова компанія АХА Страхування та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак Ф4667ЗП. 26.05.2015 року відповідач, керуючи забезпеченим транспортним засобом в м. Запоріжжя на перехресті вул. Лермонтова, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем „Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності згідно Постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2015 року по справі №335/5110/15-п. Позивачем потерпілому [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 8 125,68 грн. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в АТ СК АХА Страхування, Позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 8125,68 грн., Позивач, відповідно до умов договору, просить суд в порядку регресу стягнути з Відповідача на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 50 % в сумі 4\~062,84 грн. Ухвалою суду від 12.06.2018 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, якою відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 24.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, які були надіслані судом за місцем реєстрації відповідача, що відповідає адресі відповідача, яка зазначена у позові, відзив на позов відповідачем не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія АХА Страхування та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту від 30.04.2015 року №СON/I/MTPL01/0734832, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак Ф4667ЗП. У відповідності до умов вказаного договору Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 26.05.2015 року відповідач, керуючи забезпеченим транспортним засобом ВАЗ21063, державний номер Ф4667ЗП по вул. Лермонтова в м. Запоріжжя, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Мерседес, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП пошкоджено автомобілі. Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП згідно Постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2015 р. по справі №335/5110/15-п (а.с. 18-19). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21063, державний номер Ф4667ЗП була застрахована у Позивача за Полісом №СON/I/MTPL01/0734832 АІ6752349 (а.с. 21-22). [PERSON] (Страхувальник) 26.05.2015 року повідомив Позивача про настання страхового випадку, надав заяву про виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (а.с. 9,11). Представником страхової компанії за участю потерпілої особи проведено огляд транспортного засоби Мерседес державний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, про що складено протокол огляду транспортного засобу (а.с. 23-48). На підставі заяви про настання страхового випадку, протоколу огляду транспортного засобу, здійсненої позивачем ремонтної калькуляції (а.с. 49-50), позивачем складено страховий акт №1.102.15.02140/VESKO16042 від 21.07.2015 року ( а.с. 51) та згідно платіжного доручення №186 470 від 23.07.2015 р. здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 8\~125,68 грн. (а.с. 52). Зі встановлених судом фактичних обставин вбачається, що спір між сторонами виник в зобов'язанні, яке пов'язано з правом зворотної вимоги позивача внаслідок відшкодуванням ним шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом) під керуванням відповідача. Суд вважає переконливими аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до змісту ст.ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Таким чином, суд вважає встановленим факт завдання шкоди автомобілю Мерседес державний номер [NUMBER] саме з вини відповідача, що підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 08.06.2015 року у справі №335/5110/15-п та не потребує доказування в силу ст. 82 ЦПК України. Розмір шкоди завданої потерпілому в сумі 8125,68 грн. та її перерахування позивачем на користь [PERSON] підтверджені належними і допустимими письмовими доказами, які не спростовані відповідачем та не викликають сумнівів у своїй достовірності і достатності. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1,2 1187 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 13.2 ст.13.2 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що шкода, завдана особою під час використання транспортного засобу, у випадку, якщо така особа застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, відшкодовується страховиком, який, сплативши на користь постраждалої особи страхове відшкодування, має право зворотної вимоги до винної особи. З огляду на наведе, суд приходить до висновку, що дійсно у позивача, який відшкодував шкоду, завдану відповідачем, виникло право зворотної вимоги до нього, а останній не виконавши такий обов'язок порушує права позивача, які підлягають захисту судом. Обґрунтовуючи суму позовних вимог позивач розраховує її як 50 відсотків розміру страхового платежу, здійсненого на користь потерпілого. Суд вважає, що заявлена до відшкодування сума в розмірі 4\~062,84 грн. є обґрунтованою, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~762 гривні.

Outcome: approved