Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 24 березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найму житлового приміщення за № 9 строком на 5 років, після закінчення якого, вона зобов`язана була здати кімнату в справному стані. В подальшому, 05 липня 2007 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений строковий договір найму житлового приміщення №41, за яким позивач передав наймачу в користування кімнату площею 12 кв.м. та відповідач зареєстрував своє постійне місце проживання. Відповідно даного договору, наймач зобов`язався прийняти житло, використовувати його лише для проживання та сплачувати за користування житлом суму, яка визначається в рамках щомісячної квартирної плати. Договір був укладений строком на 5 років, тобто до 05 липня 2011 року (п.2 Договору). У зв`язку з необхідністю використання житла для власного проживання та на виконання положень ЦК України на адресу відповідача було направлено повідомлення про розірвання договору найму житлового приміщення №41 від 05.06.2007 згідно якого [PERSON] було попереджено про розірвання вищевказаного договору після спливу двох місяців. Але Відповідач на звернення Позивача не реагує, вперто не бажає звільнити квартиру та не знімається з реєстрації, чим чинить їй перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні квартирою, яка належить останній на праві приватної власності. За користування житлом [PERSON] грошові кошти Позивачу не сплачує, також він не сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги у відповідні установи у зв`язку з чим утворилася велика заборгованість, кімната знаходиться у жахливому та занедбаному стані. Всі вищеперераховані дії є порушенням істотних умов договору та підставою для його розірвання, але оскільки Відповідач в добровільному порядку жодних дій не виконує, Позивач вимушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Позивач змінила прізвище на « [PERSON] », у зв`язку з укладенням шлюбу 08 грудня 2007 року. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 26.01.2021 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причина неявка суду не відома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.12.2002, посвідченим державним нотаріусом Южненської міської державної нотаріальної контори Одеської області Колосковою Т. І., за зареєстрованим в реєстрі № 4758. 24.03.2003 між позивачкою та [PERSON] укладений договір найму житлового приміщення №9 за адресою: [ADDRESS] строком на 5 років. Відповідно до умов якого кімната здається [PERSON] для проживання з сім`єю, їй забороняється використовувати для інших потреб і здавати її в піднайом, вона зобов`язана утримувати кімнату у чистоті і справності, проводити поточний ремонт за свій рахунок, дотримуватись чистоти і порядку у місцях загального користування. Після закінчення строку [PERSON] зобов`язана здати кімнату у справному стані. В подальшому, 05.07.2007 між позивачкою, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найму житлового приміщення [ADDRESS] строком на 5 років. Відповідно до умов даного договору, кімната здається [PERSON] для проживання з сім`єю, йому забороняється використовувати для інших потреб і здавати її в піднайом, він зобов`язаний утримувати кімнату у чистоті і справності, проводити поточний ремонт за свій рахунок, дотримуватись чистоти і порядку у місцях загального користування та сплачувати за користування житлом суму, яка визначається в рамках щомісячної квартирної плати. Після закінчення строку [PERSON] зобов`язаний здати кімнату у справному стані. Відповідач зареєстрував своє постійне місце проживання за вищевказаною адресою. 08.12.2007 позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №294. За частиною 1 статті 158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Як передбачено ч.1 ст.822 ЦК України, у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. В зв`язку з тим, що позивачкою не надані суду належні докази попередження [PERSON] за три місяці до припинення дії договору найму про відмову від укладення договору найму житла на новий строк, відповідач не звільнив квартиру, суд приходить до висновку, що зазначений договір в розумінні ст.822 ЦК України вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк, тобто до 05.07.2021. Разом з тим, відповідно до ст.825 ЦК України, договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі:1) невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази; 2) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає. Договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім`ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці. Якщо наймач житла або інші особи, за дії яких він відповідає, використовують житло не за призначенням або систематично порушують права та інтереси сусідів, наймодавець може попередити наймача про необхідність усунення цих порушень. Якщо наймач або інші особи, за дії яких він відповідає, після попередження продовжують використовувати житло не за призначенням або порушувати права та інтереси сусідів, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму житла. Представник позивачки зазначив, що у зв`язку з необхідністю використання житла для власного проживання та на виконання положень ЦК України на адресу відповідача було направлено повідомлення про розірвання договору найму житлового приміщення №41 від 05.06.2007 згідно якого [PERSON] було попереджено про розірвання вищевказаного договору після спливу двох місяців, однак копії зазначеного повідомлення суду не надано, а наявна в матеріалах справи копія поштової квитанції про направлення 06.11.2020 [PERSON] невідомого за змістом листа не є належним доказом направлення відповідачу попередження у відповідності до ст.825 ЦК України. Окрім того, належним повідомленням особи є факт отримання ним відповідної інформації, але належних доказів про отримання відповідачем відповідного попередження також не надано до суду. Таким чином, оскільки законом встановлено обов`язкове попередження наймодавцем наймача про розірвання договору, факт повідомлення може вважатися належним лише в разі інформування особи про відповідний факт, то позивачкою не виконано належним чином вимоги договору та норми закону, підстав для розірвання спірного договору за рішенням суду, не встановлено, у задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити. При цьому, оскільки договір найму житлового приміщення не розірваний, то і підстав для виселення відповідача, не встановлено, а тому в задоволенні даних позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 13 ЦПК України визначає що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: dismissed