Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про відшкодування шкоди в порядку регрессу. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що 08. 03. 2012 року між АТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір, поліс № АВ1558407 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-2107 д.н. [NUMBER]. 13. 08. 2012 року в м. Києві на вул.. Хрещатик відбулась ДТП. Учасниками зазначеної пригоди був автомобіль Мазда-3 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та забезпечений транспортний засіб ВАЗ-2107 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25. 09. 2012 року, винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано [PERSON] Внаслідок вказаного ДТП, [PERSON] зазнала матеріальну шкоду в наслідок пошкодження власного автомобіля, в зв'язку з чим 12. 10. 2012 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 8 467,40 грн. В зв'язку із зазначеним позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по оплаті страхового відшкодування в сумі 8 467,40 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 08. 03. 2012 року між АТ «Просто-страхування», правонаступником якого є ПАТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір, поліс № АВ1558407 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-2107 д.н. [NUMBER] (а.с. 3) Вбачається, що 13. 08. 2012 року в м. Києві на вул.. Хрещатик відбулась ДТП. Учасниками зазначеної пригоди був автомобіль Мазда-3 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та забезпечений транспортний засіб ВАЗ-2107 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25. 09. 2012 року, винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано [PERSON] та піддано останнього до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу на користь держави (а.с. 7). Вбачається, що внаслідок вищевказаного ДТП, [PERSON] зазнала матеріальну шкоду в наслідок пошкодження власного автомобіля Мазда-3 д.н. [NUMBER]. 08. 10. 2012 року [PERSON] звернулась до АТ «Просто-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 29). 10. 10. 2012 року співробітниками АТ «Просто-страхування» було складено розрахунок страхового відшкодування № 4355, що належить до виплати потерпілій особі (а.с. 30). Згідно з даним розрахунком страхове відшкодування складає 8 467,40 грн. Вказана подія була визнана страховою, про що 10. 10. 2012 року складено страховий акт (а.с. 31). Судом встановлено, що 12. 10. 2012 року АТ «Просто-страхування» здійснило виплатило страхове відшкодування в розмірі 8 467,40 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 2638 від 12. 10. 2012 року (а.с. 33). Таким чином вбачається, що фактичні витрати страхової компанії, пов'язані із зазначеним страховим випадком склали 8 467,40 грн. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст. 993 Цивільного кодексу України також передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст.. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25. 09. 2012 року, винним у вчиненні ДТП було визнано [PERSON] та піддано останнього до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу на користь держави, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно п. 38.1.1а) ст.. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по оплаті страхового відшкодування в сумі 8 467,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved