Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «А-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н. Згідно цього договору відповідачу було надано зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] [PERSON] помер. Станом на дату смерті заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 9 950,74 гривень, з них: 2 830,00 гривень - заборгованість за кредитом; 7 120,74 гривень - заборгованість за відсотками. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого, являється [PERSON]. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином за місцем його реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 11.07.2008 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 3 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячною комісією у розмірі 3,5%. Відповідно ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 08.04.2010 року, [PERSON] помер [INFO]. Станом на дату смерті заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 9 950,74 гривень, з них: 2 830,00 гривень - заборгованість за кредитом; 7 120,74 гривень - заборгованість за відсотками. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, являється [PERSON]. Дана обставина підтверджується копіями паспортів [PERSON] та відповідача, де вказана однакова адреса реєстрації, а саме: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (06 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. [PERSON] не відмовився від спадщини в зазначений строк, що підтверджується листом Четвертої одеської державної нотаріальної контори № 501/02-14 від 14.02.2014 року. А тому суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання спадкодавця. Згідно ч.3, ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, позбавляється права вимоги. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач тільки 04.07.2014 року направив лист-претензію на адресу відповідача, тоді як строк пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості закінчився 07 квітня 2011 року. А тому суд приходить до висновку, що позивач позбавляється права вимоги до відповідача. Також, ч. 2 ст. 1282 ЦК України передбачає, що вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно , яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, предметом позову в даному спорі не можуть бути особисті грошові кошти відповідача, а тільки майно, яке було передане відповідачу у натурі в порядку спадкування. А тому суд вважає, що позивачу у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed