Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Прокурор в інтересах Херсонської обласної клінічної лікарні подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що 25 жовтня 2012 року близько 14.30 години [PERSON] знаходячись на сходовому майданчику п'ятого поверху будинку [ADDRESS] та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в ході раптово виниклого конфлікту, наніс [PERSON] декілька ударів кулаками в обличчя, після чого в той же день близько 17.30 години знаходячись в квартирі [ADDRESS] наніс [PERSON] один удар ногою з боку в область голови, два удари кулаком та один удар ліктем з гори до низу в область голови, чим спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. Внаслідок чого в період з 25 жовтня по 16 листопада 2012 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в бюджетній установі - нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні, де на її лікування було витрачено 4715,66 грн., які в свою чергу до теперішнього часу залишаються невідшкодованими. У зв'язку з чим прокурор був змушений в інтересах позивача пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти фактично витрачені на лікування потерпілої від злочину в сумі 4715,66 грн. В судове засідання представник позивача - Херсонської обласної клінічної лікарні не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач надіслав поштою на адресу суду письмове клопотання № 1176/01-08 від 02 жовтня 2014 року, в якому просив розглянути справу за відсутності його представника та зазначив, що заявлені прокурором позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу, не з'явився, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 та ч.6 ст. 76 ЦПК України. При цьому, відповідач також надіслав поштою на адресу суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заперечує проти задоволення заявлених вимог про стягнення з нього витрат на лікування потерпілої так як не вважає, що повинен платити за лікування останньої. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 25 жовтня 2012 року близько 14.30 години [PERSON] знаходячись на сходовому майданчику п'ятого поверху будинку [ADDRESS] та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в ході раптово виниклого конфлікту, наніс [PERSON] декілька ударів кулаками в обличчя, після чого в той же день близько 17.30 години знаходячись в квартирі [ADDRESS] наніс [PERSON] один удар ногою з боку в область голови, два удари кулаком та один удар ліктем з гори до низу в область голови, чим спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. 07 березня 2013 року вище вказане діяння [PERSON] було кваліфіковане Комсомольським районним судом м. Херсона як злочин передбачений ч.1 ст. 121 КК України, про що свідчить копія відповідного вироку ухваленого у кримінальному провадженні № 667/1062/13-к, який набрав законної сили 28 травня 2013 року. Внаслідок чого в період з 25 жовтня по 16 листопада 2012 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в бюджетній установі - нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні, де на її лікування було витрачено 4715,66 грн., які в свою чергу до теперішнього часу залишаються невідшкодованими, що підтверджується повідомленням № 610/01-08 адресованим 07 червня 2014 року Херсонською обласною клінічною лікарнею прокурору Комсомольського району м. Херсона з наявним в ньому розрахунком зазначених витрат. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючі вище викладене та положення пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 суд вважає, що заявлені прокурором в інтересах позивача вимоги обґрунтовані у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України та ст.ст. 4-5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн.

Outcome: approved