Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту на загальну суму 50000 доларів США, посилаючись на те що між сторонами був укладений кредитний договір, по якому виникла заборгованість у звязку із невиконанням відповідачем його умов. [PERSON] як поручитель вимогу банку про погашення боргу не виконала. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися та не повідомили про причини неявки. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі кредитної угоди №E/V071962 від 25.10.2007 року та договору про видачу траншу №E/V071962 від 25.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було домовлено про видачу суми траншу в розмірі 50000 доларів США із сплатою 16 відсотків річних терміном до 24.10.2012 року та зі щомісячними погашенням згідно графіку додатку №1 до договору від 26.10.2007 року. Факт отримання коштів відповідачем підтверджено заявою на видачу готівки №2 від 26.10.2007 року. [PERSON] неналежно виконував умови договору, а тому станом на 05.04.2016 року його заборгованість по кредиту, яка підлягає стягненню становить: 100205,03 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.04.2016 року становить 2604328,73 гривень, а саме: по тілу кредиту за період з 22.04.2011 року в сумі 9415,55 доларів США, по відсотках в розмірі 58880,89 доларів США, по пені 31908,59 доларів США, що підлягає стягненню, оскільки підтверджено розрахунком по заборгованості за період з 22.04.2011 року, який доданий до позову в новій редакції від 08.08.2017 року. Що стосується 27452,38 доларів США тіла кредиту, то в задоволенні вказаних вимог слід відмовити у звязку із предявленням позову після спливу позовної давності згідно ст.267 ЦК України. Відповідно до п.6.7 кредитної угоди між сторонами було домовлено про встановлення позовної давності тривалістю 5 років. Оскільки позов предявлено в суд 22.04.2016 року, то вищевказана сума, строк сплати якої настав до 22.04.2011 року, стягненню не підлягає у звязку із поданням 29.11.2016 року представником відповідача заяви про застосування позовної давності. Щодо вимог про стягнення солідарно з [PERSON] заборгованості, то вони задоволення не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.10.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Приватбанк» було укладено договір поруки №E/V071962 в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором від 25.10.2007 року №E/V071962. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед банком або повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. У цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 26.11.2014 року у справі №6-75 цс14 - якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання в повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Судом встановлено, що останній платіж [PERSON] був здійснений 01.11.2011 року, проте банк протягом шести місяців вимоги до [PERSON] не направив та позову до суду не пред'явив. Таким чином, сплив шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладання договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. 22.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Отже, позов до поручителя подано банком після закінчення строку дії поруки, що є підставою для визнання поруки припиненою та відмови в позові з цих підстав. Судові витрати підлягають частковому стягненню пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Outcome: partial