Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (далі - банк) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.11.2007 року [PERSON] 20.11.2007 року отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Враховуючи вищевикладене, сторони досягли згоди та уклали договір. Однак відповідачка вказаних умов договору не виконала, у зв'язку із чим заборгувала позивачу станом на 31 жовтня 2013 року 10 781,27 грн. та до теперішнього часу борг не сплачує. У зв'зку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.10.2013 року має заборгованість - 10 781,27 грн., яка складається з наступного: - 3 016,30 грн.- заборгованість за кредитом; - 5 703,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 309,60 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 250 грн. - штраф (фіксована частина); - 501,49 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10 781,27 грн. за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача Пархоменко М.О. до судового засідання не з`явилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з кредитного договору від 20 листопада 2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умов договору й вимог чинного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими озна ками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йо му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості станом на 31.10.2013 року становить 10 781,27 грн, яка складається з наступного: - 3 016,30 грн.- заборгованість за кредитом; - 5 703,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 309,60 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 250 грн. - штраф (фіксована частина); - 501,49 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь банку сума заборгованості за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, та відсотковий штраф, які передбачені договором. Однак, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в його вимогах до відповідачки щодо стягнення фіксованої суми штрафу в розмірі 250 грн. за порушення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, оскільки визначення фіксованого штрафу (неустойки), що закріплена у договорі не відповідає поняттю неустойки, передбаченому в цивільному законодавстві України, тобто неустойкою не може бути фіксована сума штрафу. Крім того, виходячи з вимог банку, за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому ст.61 Конституції України визначає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial