Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Представник позивачів адвокат Яцун Володимир Михайлович звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області від імені та в інтересах позивачів з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивачів мотивував тим, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняв її чоловік, батько позивачів, [PERSON] . [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняли позивачі спадкоємці першої черги за законом. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита в Носівській районній ДНК. Нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю дійсного правовстановлюючого документа на спадкове майно, а також у зв`язку з тим, що за життя померлі офіційно не зареєстрували своє право власності на будинок, а сам будинок відносився до типу колгоспних дворів, і змінити статус двору неможливо. Також представник позивачів [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звертався до Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за [PERSON] права власності на належну йому частку вищезазначеного нерухомого майна. Однак, йому було відмовлено в реєстрації за [PERSON] права власності, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної власності на нерухоме майно колгоспного двору.\~ Саме тому представник позивачів звернувся до суду та просить судовим рішенням визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та на 1/3 частини спірного житлового будинку у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . У підготовче судове засідання позивачі та їх представник [PERSON] не з`явилися, до початку підготовчого судового засідання представник позивачів подав до суду заяву, у якій указав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивачів та представника позивачів. Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що міська рада визнає позовні вимоги позивачів та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. У\~\~ судовому\~\~ засіданні\~\~ встановлено,\~\~ що\~\~ житловий\~\~ будинок\~ [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією довідки виконкому Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 232 від 23 червня 2020 року (а. с. 4). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини спірного житлового будинку, яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 44). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. [PERSON] був чоловіком померлої, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 9). Отже, він був спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У\~\~\~ судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки постійно на час смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом з нею, що підтверджується копією довідки виконкому Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 380 від 28 серпня 2012 року (а. с. 42), та не відмовився від прийняття спадщини. Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 278/2012, заведеної Носівською районною державною нотаріальною конторою Куриленко М.М. прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] . Він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 41-42). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/3 частини спірного житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору, та на 1/3 частини спірного житлового будинку, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] та на яку юридично не оформив своїх спадкових прав (разом 2/3 частини спірного житлового будинку). За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 54). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом. [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 14) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 14). [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 13). А, отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Згідно з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] № 310/2018 [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька, подавши в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до Носівської районної державної нотаріальної контори. Вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 46-51). Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, після смерті [PERSON] позивачі успадкували по 1/3 частини спірного житлового будинку. У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини спірного житлового будинку після смерті батьків, оскільки позивачами не надано правовстановлюючого документа на спадкове майно, спадкове домоволодіння відноситься до типу колгоспного двору, а колгоспні двори ліквідовано з уведенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 642/02-31 від 08 вересня 2020 року (а. с. 15). Також у судовому засіданні встановлено, що Носівська міська рада відмовила представнику позивачів [PERSON] у реєстрації за позивачем [PERSON] права власності на 1/3 частини спірного житлового будинку, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності в майні колишнього колгоспного двору, що підтверджується копією повідомлення Носівської міської ради Чернігівської області № 19-11/1508 від 13 липня 2020 року (а. с. 16).\~ Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали\~\~\~ справи\~\~\~\~\~ підтверджують,\~\~\~\~ що\~\~\~\~ на\~\~\~\~ будинок\~\~ [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а. с. 5-7). Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 20 березня 2020 року становить 75200 грн. (а. с. 17). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на рахунок позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 3). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved