Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] (на теперішній час [ADDRESS] ). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалось з земельної ділянки площею 1,42 га., яку позивач успадкувала за законом як спадкоємець першої черги. Але також до спадкового майна померлого [PERSON] відноситься житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Кілійським міськвиконкомом 14.08.1980 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого є громадянин [PERSON] , але оригінал зазначеного Свідотцва , мабуть загублений, оскільки він відсутній. Відповідно до інформації Кілійської міської ради № Ч-494 від 01.10.2019 року неможливо надати інформацію щодо складу колгоспного двору через відсутність книги обліку членів колгоспу по [ADDRESS] . Частки членів колгоспного двору визначені не були, тому фактично весь житловий будинок належав [PERSON] та позивачу по 1/2 частині кожному, оскільки позивач зареєстрована місцем проживання за вказаною адресою і проживає з 21.06.1979 року. Також до спадщини відноситься земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122310100:02:023:0003), що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №926932 від 11.03.2008 року та земельна ділянка площею 0,1192 га для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122310100:02:023:0004), що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №926933 від 11.03.2008 року. Але самі оригінали зазначених державних актів відсутні та отримати Свідоцтво про право на спадщину у вигляді вищевказаного житлового будинку та вказані дві земельні ділянки позивач не має можливості, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на будинок і на землю. У зв`язку з неможливістю оформлення майна померлого члена колгоспного двору, питання приналежності цього майна повинні вирішуватися в судовому порядку. Жодного спору стосовно спадкового майна з фізичними особами у позивача не має, оскільки інші спадкоємці першої черги [PERSON] і [PERSON] спадщину не приймали. Представником позивача було надано клопотання, відповідно до якого він просив розглянути справу та задовольнити позов без його присутності та присутності позивача. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] надали заяви, згідно яких просили розглянути вказану справу та задовольнити позов без їх присутності, оскільки заперечень, щодо задоволення позову не мають. Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив судрозглянути справу без його присутності, заперечень, щодо задоволення позову міська рада не має, оскільки визнає позов. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 253, [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого в міськЗАГС м. Мелітополь 23.07.1967 р. рос. « [PERSON] », 1945 р.н. та рос. « [PERSON] », 1944 р.н. зареєстрували шлюб 23.07.1967 року, актовий запис № 715. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кілійським р/б ЗАГС м. Кілія Одеської області, запис акта про народження № 37 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кілійським р/в ЗАГС м. Кілія Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 84 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської Ради депутатів трудящих 14.08.1980 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого є громадянин [PERSON] . Відповідно до інформації Кілійської міської ради № Ч-494 від 01.10.2019 року неможливо надати інформацію щодо складу колгоспного двору через відсутність книги обліку членів колгоспу по [ADDRESS] ). [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122310100:02:023:0003), що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №926932 від 11.03.2008 року та земельна ділянка площею 0,1192 га для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122310100:02:023:0004), що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №926933 від 11.03.2008 року. Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КМР «БТІ» 18.09.2019 р., житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , складається з: літ. А1 - житловий будинок (загальною площею 130,0 кв. метра, житловою площею 70,5 кв. метра), літ. Б1 -літня кухня, літ. В1 - гараж, літ. Г1 - убиральня, літ. Д1 - навіс, № 1-8;I - надвірні споруди. Згідно заяв від 28.02.2009 р. та 10.03.2009 р. до Кілійської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] відмовились від належної їм частки спадкового майна за законом, яке залишилося після смерті [PERSON] . При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] по 1/2 частині кожному як членам колгоспного двору. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі ст. ст. 15, 16, 1261 ЦК України,

Outcome: approved