Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Прокурор Дворічанського району Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, про поновлення житлових прав дитини, позбавленої батьківського піклування, 3-я особа служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є дитиною, позбавленою батьківського піклування. Відповідно до розпорядження Дворічанської районої держаної адміністрації Харківської області № 56 від 06 лютого 2009 року [PERSON] влаштовано на повне державне забезпечення до державного інтернатного закладу. Рішенням Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області №25 від 10 червня 2014 року, за неповнолітньою [PERSON] збережено право на житлову площу на умовах користування в житловому будинку №53 кв. 2 по вул. Гагаріна в с. Гряниківка. На теперішній час [PERSON] є ученицею Люботинської загальноосвітньої школи інтернат І ступення для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування Харківської області, будь-якого нерухомого майна, придатного для проживання на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області не має, що призводить до грубого порушення охоронюваних законом прав дитини, позбавленої батьківського піклування. У попередньому судовому засіданні представник позивача прокурор Кадун О.П. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених вище. Представник відповідача Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути за її відсутності. Представник 3-ої особи служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області серії І ВЛ №073091 від 23 червня 1998 року, [PERSON] народилася 21 травня 1998 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис №17. Батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 27 листопада 2006 року, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Згідно обліково статистичної картки дитини, позбавленної батьківського піклування №0116912, [PERSON], [INFO], 11.12.2006 року була взята на облік службою у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації. Згідно рішення органу опіки та піклування Тавільжанської сільської ради №5 від 13.12.2006 року, за неповнолітньою [PERSON] закріплено право користування житлом в якому вона проживала до влаштування в дитячій притулок, а саме: відповідною частиною житлового будинку в с. Гряниківка Дворічанського району вул. Гагаріна 53/2. Згідно розпорядження Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №473 від 24.12.2008 року, [PERSON] [INFO], надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №56 від 06 лютого 2009 року, [PERSON] 21 травня 1998 року влаштувати до державного інтернатного закладу на повне державне забезпечення. Відповідно до довідки Люботинської загальноосвітньої школи інтернату І ступеня для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, Харківської обласної ради, №91 від 19 лютого 2009 року, [PERSON] [INFO], зарахована до 4 класу Люботинської школи інтернату для дітей сиріт 10 лютого 2009 року і знаходиться на повному державному утриманні. Згідно рішення Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області №25 від 10 червня 2014 року, збережено право на житлову площу на умовах користування в житловому будинку №53 кв. 2 по вул. Гагаріна в с. Гряниківка за неповнолітньою [PERSON] Відповідно до рішення Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-24/406 від 12 червня 2014 року, питання про закріплення житла за [PERSON] [INFO], було розглянуто на засіданні виконавчого комітету сільської ради, але в звязку з відсутністю вільного соціального житла, що перебуває на балансі сільської ради, виконавчим комітетом було прийняте рішення про закріплення житла на умовах користування. Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено обовязок представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах своїх повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Формами представництва є: звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Згідно ст. 39 Житлового кодексу України, діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім'ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Згідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла, мають право зараховуватися на квартирний та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки чи піклування. Після досягнення 18 років такі діти, а також особи з їх числа після завершення строкової військової служби в Збройних Силах України або після повернення з місць позбавлення волі протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян (для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за місцем походження або проживання дітей такої категорії до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування), які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, заслухавши думку представника 3-ої особи, врахувавши позицію відповідача, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved