Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] 08.09.2016 підписано заяву про приєднання №307021/080916 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) /далі - договір/, згідно з яким банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 5400 грн., а відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом у розмірі 30% річних. Відповідач з вересня 2017 року остаточно припинив виконувати зобов`язання за договором. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань за користування кредитним лімітом відповідачем, заборгованість останнього перед банком станом на 15.04.2019, згідно з розрахунком банка, складає 8412 грн. 67 коп., з яких: сума заборгованості за простроченим боргом - 5186 грн. 71 коп.; сума заборгованості за відсотками - 2570 грн. 22 коп.; сума нарахованої пені - 640 грн. 74 коп.; сума заборгованості за РКО - 15 грн. 00 коп.. За невиконання взятих на себе зобов`язань перед банком, на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, банку, згідно зі звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом, підлягають відшкодуванню: інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом - 142 грн. 49 коп.; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 59 грн. 06 коп.. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед банком складає 8614 грн. 22 коп.. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1921 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила суд позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення від 09 серпня 2019 року, де міститься підпис останнього.Поважність причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив не подно. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Заява про приєднання №307021/080916 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 08.09.2016, заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 08.09.2016, а також договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зі змінами, внесеними постановами правління АТ «Ощадбанк»», свідчать про те, що між позивачем та [PERSON] 08.09.2016 укладено кредитний договір, згідно з яким банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 5400 грн., а відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом у розмірі 30% річних (а.с.11-14, 15-20, 21, 22). З розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 15.04.2019 заборгованість [PERSON] перед банком становить 8412 грн. 67 коп., з яких: сума заборгованості за простроченим боргом - 5186 грн. 71 коп.; сума заборгованості за відсотками - 2570 грн. 22 коп.; сума нарахованої пені - 640 грн. 74 коп.; сума заборгованості за РКО - 15 грн. 00 коп. (а.с.7-8). Дана обставина також підтверджуються випискою по картковому рахунку [PERSON] (а.с.25-31). Згідно зі звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 26.09.2017 по 15.04.2019, банком [PERSON] нараховано інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом - 142 грн. 49 коп. та 3% річних від прострочених сум заборгованості - 59 грн. 06 коп.. (а.с.9-10). За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість в розмірі 8614 (вісім тисячі шістсот чотирнадцять) грн. 22 коп., яка підлягає стягненню з нього в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1921 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved