Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BLаЖГА 00052685. Згідно п. 1.2 загальної частини кредитного договору - банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 20 000 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. Кредит видавався строком по 15 липня 2014 року включно із сплатою за користування кредитом 15% річних. У зв'язку з тим, що позичальник допустив прострочення сплати кредитної заборгованості, всупереч умовам кредитного договору, банк набув право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 22 793 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи без участі відповідача, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 15 липня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BLаЖГА 00052685. Згідно п. 1.2 загальної частини кредитного договору - банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 20 000 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. Кредит видавався строком по 15 липня 2014 року включно із сплатою за користування кредитом 15% річних. Згідно п.1.6 загальної частини кредитного договору, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту. В судовому засіданні встановлено, що Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. З моменту отримання кредиту позичальник належним чином не виконував умови договору, кредит повністю не погасив, відсотки та комісію за користування кредитом не сплатив. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.2.7.1 загальної частини кредитного договору, у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором або правомірних вимог банку, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань за цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на 08 травня 2014 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 22 793 грн. Відповідно до ст.ст. 549, 550 ЦК України, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту таабо сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору неустойку (штраф, пеню). Таке право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved