Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № PLKPGK0000000081 від 21.07.2008 року в сумі 143238,95 грн., посилаючись при цьому на те, що отримавши кредит в сумі 9385,37 доларів США грн., відповідач належним чином покладені обовязки, згідно кредитного договору щодо своєчасної сплати суми заборгованості не виконує і в добровільному порядку відмовляється сплачувати виниклу заборгованість, в звязку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача визнала суму заборгованості у розмірі 962,28 доларів США, в іншому суму заборгованості не визнала, розрахунок заборгованості наданий позивачем вважала необґрунтованим. Пояснила, що пунктом 8.1 [PERSON] положення щодо винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08 річних від суми зарезервованих ресурсів не відповідають ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.3.6 Правил надання банком інформації споживачам про умови кредитування від 10.05.2007 року, є не справедливими, а тому нікчемними. Заперечувала збільшення кредитної заборгованості за рахунок страхових платежів, а також просила застосувати строк позовної давності до пені. Відповідач позицію представника підтримала повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 214 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~ Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених цим Кодексом. \~Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № PLKPGK0000000081 від 21.07.2008 року ( надали по тексту Договір), згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 9385,37 доларів США з терміном повернення до 21.07.2018 року. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно умов п.1.1.Договору [PERSON] зобовязується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.8.1 цього договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим [PERSON], зазначені у розділі 8 [PERSON]. Відповідно до п.8.1 [PERSON] зобовязується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 21.07.2008 року по 21.07.2018 року виключно у вигляді не поновлювальна лінія у розмірі 10539,07 доларів США на наступні цілі у розмірі 9385,37 доларів США на придбання нерухомості, з них 9000 доларів США на придбання нерухомості шляхом видачі готівки через касу, а також у розмірі 270,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту 68,23 доларів США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту ,47,14 доларів США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 1153,70 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку , передбачених п.п. 2.1.3,2.2.7 даного [PERSON], зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 [PERSON]. Періодами сплати вважати період з 10 по 15 число кожного місяця. Згідно п.8.1.2 договору у разі порушення термінів оплати, передбачених п.8.1.1 (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. Згідно п. 8.4 [PERSON], при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми прострочення заборгованості по кредиту за кожний день прос рочки, але не менше 1 грн. Відповідно до п. 8.9 [PERSON], невідємними додатками по даному договору є: додаток №1 детальний опис загальної вартості кредиту; додаток №2 графік погашення кредиту за кредитним договором PLKPGK0000000081 від 21.07.2008 року. Згідноп.2.2.7 , 2.1. 3 [PERSON], позичальник звертається до Банку про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів відповідно до [PERSON] страхування, укладених відповідно до п.2.2.7 даного [PERSON] і доручає Банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно [PERSON] страхування, [PERSON] за наявності вільних коштів здійснює перерахування кредитних коштів, у випадку не предявлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дат їхньої сплати, передбачених договорами страхування, перерахування коштів на сплату чергових страхових платежів здійснюється в національній валюті України. Якщо кредит налається в іноземній валюті, то позичальник доручає банку одержати з каси Банку суму іноземної валюти готівкою, для сплати чергового страхового платежу на підставі [PERSON] страхування, укладеного згідно п.2.2.7 даного [PERSON]; здійснити продаж у касі Банку готівкової іноземної валюти за курсом купівлі банку даної іноземної валюти, встановленому на день виконання даного доручення; отриманні від продажу іноземної валюти кошти зарахувати від імені позичальника на сплату чергового страхового платежу. Зазначене доручення позичальника не підлягає виконанню Банком тільки у випадку предявлення позичальником банку документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших дат їхньої сплати, передбачених Договорами страхування. Даний пункт договору виконується лише у випадку укладення договору іпотеки згідно п.1.3 даного договору або предявлення банком вимог, повязаних з особистим страхуванням позичальника. У випадку неподання позичальником банку підтверджуючого документа про сплату чергових страхових платежів по погодженим з Банком [PERSON] страхування, [PERSON] сплачує страхові платежі за рахунок Кредиту відповідно до п.2.1.3 даного договору. З розрахунку заборгованості та наданих виписках по рахунку [PERSON] вбачається, що всупереч умов договору остання допускає прострочення сплати кредитних коштів. Останній платіж здійснено 20.07.2015 року. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.07.2015 року сума заборгованості відповідача перед позивачем складає за тілом кредиту -5529,00 доларів США, заборгованості по процентам 488,25 доларів США, заборгованість по комісії - 125,30 доларів США, заборгованість по пені - 159,16 доларів США (224,21 доларів США пені погашено в т.ч. списано), штрафу (фіксована частина) - 11,57 доларів США, штраф (процента складова) 315,09 доларів США. Заперечуючи проти розрахунку заборгованості відповідач надав власний розрахунок, відповідно до якого вважає, що процентна ставка по кредиту становить 19,08 %, річних а не 15% річних (1,25 % на місяць) та зазначали, що в момент підписання зазначений кредитний договір включав положення та розрахунки яки містили обман споживача фінансових послуг. Відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України, судом розяснювалось сторонам, можливість клопотати про призначення відповідної судово-економічної експертизи, щодо правильного обрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, а також попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Проте, відповідач клопотати про призначення судової експертизи відмовився про що надав відповідну письмову заяву. Зважаючи на такі обставини суд вважає, що розрахунок заборгованості по договору наданий відповідачем не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки не відповідає умовам останнього. Щодо заперечень відповідача проти збільшення суми кредитної заборгованості на суму страхових платежів, суд вважає їх безпідставними, оскільки данні умови узгоджені сторонами в кредитному договорі та всупереч п.2.2.7 [PERSON] позичальником не надавались банку документи підтверджуючі сплату чергових страхових платежів, що відповідно до п.2.2.7, 2.3.1. [PERSON] мало своїм наслідком сплату страхових платежів за рахунок кредиту. Крім того, належного розрахунку по тілу кредиту, відсоткам та неустойкам без врахування окремих спірних платежів суду не надано. Клопотань про призначення судово-економічної експертизи з цих питань не заявлено, тоді як такі розрахунки та їх перевірка вимагає спеціальних знань. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до п.3.6 Правил надання банком інформації споживачам про умови кредитування від 10.05.2007 року, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Оскільки спірні положення кредитного договору відповідачем в судовому порядку не оскаржувалися, тоді як недійсність останніх прямо в законі не встановлена, кредитний договір є дійсним та обовязковим для виконання сторонами, а твердження відповідача про його нікчемність - безпідставними. Крім того, відповідач у судовому засіданні підтвердила, що із умовами кредитного договору та додатків до нього, була ознайомлена під час підписання останнього. Необхідність визнання недійсності умов договору, які сторони вважають несправедливими у разі невідповідності ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» саме в судовому порядку також підтверджується Верховним судом України по справі № 6-80 цс 12. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до нарахованої пені позовну давність, яка згідно п.5.5 [PERSON] складає 5 років. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути пеню у розмірі 78,16 доларів США Розрахунок заборгованості по пені за період з 23.08.2010 по 22.08.2015 (день подачі позову, що відповідає відмітці на поштовому конверті ) суд здійснює наступним чином. За період з 23.08.2010 по 22.08.2015 нараховано пені 300,77 (доларів США) Погашено пені по кредиту 224,21. З них до 23.08.2010 року 1,60, тобто за період з 23.08.2010 по 22.08.2015 погашено пені 224,21-1,60 =222,61 300,77 -222,61=78,16 У стягнення з відповідача сум штрафів необхідно відмовити, оскільки за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що умовами договору передбачено одночасне стягнення декількох видів неустойки- штрафів та пені за порушення кредитних зобовязань, суми штрафів до стягнення з відповідача не підлягають. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15 . Суд вважає, що пеня є більш дієвою мірою впливу на боржника та к як обчислюється в відсотках від суми несвоєчасного виконання зобовязання та за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання своїх зобовязань. За таких обставин, суд дійшов висновку, що е виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по тілу кредиту - 5529,00 доларів США, заборгованості по процентам 488,25 доларів США, заборгованість по комісії - 125,30 доларів США, заборгованість по пені 78,16 доларів США, а усього 6220,71 доларів США. Інші заперечення відповідача висновків суду не спростовують. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог, згідно ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial