Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 316797 виданого Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 18 серпня 2002 року, позивач є власником земельної ділянки площею 7,20 га, кадастровий номер: 3524983100:02:000:0296, що розташована на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Відповідно до договору оренди землі від 16 лютого 2009 року вищевказану земельну ділянку позивачем було передано в оренду відповідачу. Договір оренди землі було укладено на 5 років, враховуючи, що він був зареєстрований 20 грудня 2009 року, його дія закінчилась 20 грудня 2014 року. Однак при зверненні позивача до відповідача в 2015 році з вимогою про повернення земельної ділянки у звязку із закінченням терміну дії договору оренди землі, адміністрацією відповідача йому було повідомлено про наявність підписаної ним 28 листопада 2013 року додаткової угоди до вище зазначеного договору оренди землі. Відповідно до змін, внесених до основного договору, його дію продовжено на 10 років з моменту реєстрації Додаткової угоди. При ознайомленні з додатковою угодою до договору оренди землі позивач встановив, що підпис у додатковій угоді виконаний не ним, а іншою особою. Так як додаткова угода до договору оренди землі суперечить інтересам позивача і він її не підписував, а також доручення на її укладання нікому не давав, а тому представник позивача просить суд визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі, укладену 28 листопада 2013 року від імені [PERSON] з Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Маріампольська» про внесення змін до договору оренди землі від 16 лютого 2009 року зареєстрованого Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 20 грудня 2009 року за №040938200365 на оренду земельної ділянки площею 7,20 га кадастровий номер: 3524983100:02:000:0296, право оренди за якою зареєстровано Державним реєстратором Реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, номер запису про інше речове право: 6437695, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14656260 від 23 липня 2014 року, та зобовязати СВК «Агрофірма Маріампольська» повернути земельну ділянку власнику [PERSON], а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові, крім того сплачений судовий збір прохав віднести до витрат позивача. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 316797, виданого Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 18 серпня 2002 року, позивач є власником земельної ділянки площею 7,20 га, кадастровий номер: 3524983100:02:000:0296, що розташована на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.6). Відповідно до договору оренди землі від 16 лютого 2009 року, зареєстрованого Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 20 грудня 2009 року за № 040938200365, земельну ділянку кадастровий номер: 3524983100:02:000:0296, [PERSON] передав в оренду СВК «Агрофірма Маріампольська». Договір оренди землі було укладено на 5 років, враховуючи, що він був зареєстрований 20 грудня 2009 року, його дія закінчилась 20 грудня 2014 року (а.с.7-8). Однак при зверненні позивача до орендаря СВК «Агрофірма Маріампольська» в 2015 році з вимогою про повернення земельної ділянки у звязку із закінченням терміну дії договору оренди землі, адміністрацією відповідача йому було повідомлено про наявність підписаної ним 28 листопада 2013 року додаткової угоди до вище зазначеного договору оренди землі. Право оренди земельної ділянки зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, номер запису про інше речове право: 6437695, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14656260 від 23 липня 2014 року. Відповідно до змін, внесених до основного договору, його дію продовжено на 10 років з моменту реєстрації Додаткової угоди (а.с.9-10). При цьому позивачу було надано копію додаткової угоди до договору оренди землі укладену 28 листопада 2013 року. При детальному ознайомленні з якою було встановлено, що підпис позивача в ній виконаний не ним, а іншою особою, а доручення на її укладання він нікому не давав. Так як додаткову угоду до договору оренди землі від 16 лютого 2009 року, зареєстрованого Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 20 грудня 2009 року за № 040938200365, яка оспорюється, [PERSON] не підписував, а також доручення на її укладання нікому не давав, та враховуючи те що відповідач визнавши позовні вимоги фактично погодився з тим, що [PERSON] не підписував вище зазначену угоду, суд вважає, що є достатньо підстав для визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У звязку з недійсністю додаткової угоди до договору оренди землі, укладеної 28 листопада 2013 року, Сільськогосподарський виробний кооператив «Агрофірма Маріампольська» має повернути належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер: 3524983100:02:000:0296. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу саме на момент вчинення правочину. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (загальна умова дійсності правочину). Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Чинне законодавство не наділяє повноваженнями будь-яких осіб, окрім сторін, вирішувати питання щодо укладення, вчинення договору, оскільки у цивільних правовідносинах діє принцип свободи договору, який є основоположним. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], не підписував спірну угоду оренди землі від 28 листопада 2013 року, тобто, його волевиявленням не охоплювалося взагалі укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Вказана обставина свідчить проте, що сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору, тобто вони взагалі відсутні.

Outcome: approved