Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 18.07.2014 року був укладений Кредитний договір № 490920998, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 26750,08 гри. (Двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят гривень 08 копійок) зі сплатою 39.90 % річних. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами (п. 4 Кредитного договору). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 26750,08 гри. (Двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят гривень 08 копійок). 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та 'ГОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа \-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» а 'ГОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490920998 від 18 липня 2014 року. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №490920998 від 18 липня 2014 року. 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490920998 від 18 липня 2014 року. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» втратив такі права. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 16 січня 2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 67977,89 грн. (Шістдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 89 копійок). Враховуючи викладене, ТОВ «Вердикт Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 490920998 від 18 липня 2014 року у розмірі 86481,98 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 02 листопада 2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено про те, що позивач вважає позовну заяву недоведеною, необґрунтованою, та такою що не підлягає задоволенню. Позивачем вже стягнуто заборгованість за вказаним Кредитним договором на підставі Виконавчого напису приватного нотаріуса Бориспільськго міського нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни за реєстровим № 1698 від 30 серпня 2019 року (далі за текстом - Виконавчий напис нотаріуса), на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 59986243. На момент розгляду справи вказаний виконавчий напис нотаріуса є чинним, а виконавче провадження має статус примусового виконання. А відтак, задоволення позову по даній справі призведе до подвійного стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором, що суперечить ст. 61 Конституції України. Крім того, відповідач посилався на ту обставину, що позивачем не доведено наявності у нього прав вимоги до відповідача, оскільки останнім не надано Додатку № 1 до Договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», не надано Додатку № 1 до Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року, укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА», не надано Додатку № 1-1 до Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, укладений між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт капітал», а також на ту обставину, що позивачем на доведено факту видачі відповідачу кредиту. Також, відповідач посилався на те, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем є необґрунтованими та недоведеним та на пропуск позивачем строку позовної давності. 16 листопада 2020 року позивачем було направлено відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що зазначені відповідачем положення з приводу недоведеності факту відступлення права вимоги й надання неповних пакетів документів, є ніщо інше, як прояв надмірного формалізму. Позивач також зазначає про те, що за договором відступлення права вимоги можуть бути відступлені права вимоги за будь-якими договорами будь-яким кредиторам. В даному випадку, жодні негативні наслідки для кредитора не нестають, оскільки позичальником не сплачено жодних платежів первісному кредитору після відступлення права вимоги, а тому, підстав вважати, що настали негативні наслідки для нового, належного кредитора та належного виконання умов кредитного договору немає. Також, позивач вказує на те, що спливу позовної давності як підстави для припинення зобов`язання норми глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України не передбачають. 03 лютого 2021 року в судове засідання сторони не з`явились. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про розгляд справи без присутності представника позивача на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. 18 липня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 490920998 (далі за текстом - Кредитний договір) за умовами якого банк мав надати, а відповідач - отримати в 26750,08 гривень, з терміном терміном остаточного повернення по 21 липня 2017, із фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 39,9% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак істотними умовами кредитного договору, що визначені законом, є предмет, сума, строк повернення і розмір процентів. В п. 2.4. Кредитного договору сторонами погоджено що кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошових коштів у сумі кредиту, що вказана у п. 2.1. Розділу №1 цього Договору на рахунок Клієнта № [NUMBER] , відкритий останньому в ПАТ «Альфа-Банк»». Пунктом 2.6 Кредитного договору встановлено, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за Договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невід`ємною частиною. В позовній заяві позивач зазначає про те, що банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 26750,08 грн. Проте, позивачем не здійснено жодного посилання на докази, які підтверджують факт видачі позичальнику кредитних коштів у сумі 26750,08 грн., а також не надано суду жодних доказів на підтвердження вказаної обставини. Як на підставу виникнення прав вимоги за Кредитним договором № 490920998 від 18 липня 2014 року позивач посилається на те, що ПАТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі Договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року; ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило право вимоги за вказаним Кредитним договором ТОВ «ФК «ВЕСТА» на підставі Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року; ТОВ «ФК «ВЕСТА» від ступило право вимоги за вказаним Кредитним договором позивачу на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року. Пунктом 1.1. Договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року, передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги (надалі також іменуються «права» або «право» в залежності від контексту, іменуються «Боржники», або «Боржник») за кредитними договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту) перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору. Відповідно до п. 2.1. Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту іменуються «Боржники», або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори», або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Відповідно до п. 2.3. цього ж Договору факторингу Право вимоги вважається відступленим Фактору з дати повної (остаточної) оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору. В дату здійснення повної остаточної оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників за формою, встановленою Додатку № 2 до цього Договору. Відповідно до п. 4.2 вказаного Договору факторингу Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові Ціну Прав Вимоги в розмірі 13 365 000,00 (тринадцять мільйонів триста шістдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок шляхом перерахування на рахунок Клієнта № [NUMBER] відкритого в АТ «Альфа Банк» у такому порядку та у такі строки (терміни): а) 10% (десять процентів) Ціни Прав Вимоги Фактор зобов`язаний сплатити Клієнту упродовж трьох днів з моменту підписання цього Договору, що становить 1 336 500 (один мільйон триста тридцять шість тисяч п`ятсот) гривень, 00 копійок; б) 90% (дев`яносто процентів) Ціни Прав Вимоги, що становить 12 028 500,00 (дванадцять мільйонів двадцять вісім тисяч п`ятсот) гривень, 00 копійок, Фактор зобов`язаний сплатити Клієнту до 14.01.2019. Згідно п. 2.1. Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року Первісний Кредитор відступає Новому Кредитору належне йому Право Вимоги до Боржників, а Новий Кредитор зобов`язується прийняти Право вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії, та сплатити за нього Ціну Права Вимоги. Сторони погодили, що до Нового Кредитора переходять всі права, які належать Первісному Кредитору за Основними Договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій неустойки що передбачені умовами Основних договорів. Відповідно до п. 4.2. цього ж Договору про відступлення прав вимоги Новий Кредитор зобов`язаний сплатити Первісному Кредитору грошові кошти, що складають Ціну Прав Вимоги в розмірі 13 223 000,00 (тринадцять мільйонів двісті двадцять три тисячі) гривень 00 копійок шляхом перерахування в день підписання Договору на рахунок Первісного Кредитора № [NUMBER] відкритого в АТ «Альфа-Банк». З наведеного вбачається, що перелік кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються міститься у додатках до договорів факторингу та договору про відступлення прав вимоги. Крім того, у відповідності до положень Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року та Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року право вимог за Кредитними договорами переходить до нового кредитора з моменту здійснення Фактором та Новим кредитором відповідно ціни прав вимоги, що встановлена в п. 4.2 кожного із зазначених договорів. Позивач в позовній заяві як на підставу переходу прав вимоги за Кредитним договором № 490920998 від 18 липня 2014 року посилається, в тому числі, на Додаток № 1 до Договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року, Додаток № 1 до Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року, Додаток № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 та зазначає в описовій частині позовної заяви, що вказані додатки долучаються до матеріалів справи. Проте, позивачем вказані додатки до договорів факторингу та договору відступлення права вимоги до позовної заяви долучено не було, а також не було їх надано суду в подальшому. В якості доказу на підтвердження переходу права вимоги за Кредитним договором № 490920998 від 18 липня 2014 до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 позивач долучив до позовної заяви Витяг з Реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються та боржників за такими договорами, який є Додатком № 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 16 січня 2019 року. Проте, суд критично оцінює вказаний Витяг, оскільки відповідно до п. 2.1. Договором про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 передбачено, що перелік договорів, права вимоги за якими відступається міститься в Додатку № 1-1 до Договору, а не в Додатку № 1. Крім того, Відповідно до п. 12 Наказу Міністерства юстиції від 18 червня 2015 № 1000/5 Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях витяг зі службового документа виготовляється, якщо немає необхідності виготовляти копію. Витяг оформлюється на загальному бланку установи із дотриманням таких вимог: у назві виду документа зазначається: «витяг з наказу», «витяг з протоколу»; відтворюється повністю вступна частина (якщо вона є) службового документа; з основної частини тексту документа виписується той пункт, інформація якого необхідна; відтворюється реквізит «Підпис» (без особистого підпису); проставляються відмітка про засвідчення копії та відбиток печатки служби діловодства. Наданий позивачем витяг з Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 16 січня 2019 від не містить вказівки на те, що оригінал вказаного витягу було підписано представниками ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал». Крім того, вказаний витяг не містить вказівки на те, що він є додатком саме до Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019, а містить посилання лише на дату Договору, додатком до якого він є. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази та платіжні документи, що підтверджують факт здійснення ТОВ «ФК «ВЕСТА» оплати на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 13 365 000 (тринадцять мільйонів триста шістдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок на виконання п. 4.2. Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018, а також відсутні будь-які докази та платіжні документи, що підтверджують факт здійснення ТОВ «Вердикт капітал» оплати на користь ТОВ «ФК «ВЕСТА» в розмірі 13 223 000,00 (тринадцять мільйонів двісті двадцять три тисячі) гривень 00 копійок на виконання п. 4.2. Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 490920998 від 18 липня 2014 року у розмірі 86481,98 гривень, з яких нараховані 3% річних - 2 344,54 грн.; втрати від інфляції - 7 399,68 грн.; Подвійна облікова ставка НБУ - 8 759,87 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 26027,71 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 10559,10 грн.; заборгованість з пені - 26200,00 грн. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 16 січня 2020 року, розрахунок боргу 3% річних з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, розрахунок інфляційних збитків за лютий 2017 року - грудень 2019 року, та розрахунок нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов`язань з 16 січня 2019 року по 16 січня 2020 року. Між тим, позивачем не надано доказів того, що право вимоги за Кредитним договором № 490920998 від 18 липня 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», переходило до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «ФК «ВЕСТА» та до ТОВ «Вердикт Капітал». Також позивачем не подано суду доказів про розмір наданого відповідачу кредиту, наявної у [PERSON] заборгованості за тілом кредиту, не наведено обґрунтувань та належного розрахунку з посиланням на відповідні умови кредитного договору в частині стягнення неустойки (пені), не доведено правомірності підстав нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору, що позбавляє суд можливості перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку боргу, що в свою чергу також вказує на недоведеність позивачем належними доказами розміру існуючої заборгованості. Первинні бухгалтерські документи - квитанції, розписки, чеки, меморіальні ордери, платіжні доручення - до матеріалів справи не долучені. Крім того, стороною відповідача подано до суду копію Виконавчого напису приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни за реєстровим № 1698 від 30 серпня 2019 року, вчиненого на Кредитному договорі 490920998 від 18.07.2014 року яким запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість за грошову суму в розмірі 69 842, 71 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 26027,71 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам - 11773,92 грн., строкова заборгованість за штрафами - 26200,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною 06.09.2019 року на підставі даного Виконавчого напису нотаріуса, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 59986243. Відомостей про те, що зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, позивачем суду не надано. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач, при зверненні до суду із зазначеним позовом, був зобов`язаний надати суду повну та достовірну інформацію щодо наявності виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки та наявність виконавчого провадження. Оскільки позивачем не доведено факт видачі відповідачу кредиту, розмір заборгованості за кредитним договором, факт переходу до позивача прав вимоги за кредитним договором, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно вимог ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки в позові відмовлено повністю, понесені ТОВ «Вердикт Капітал» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed