Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 03 березня 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 16500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує покладені на нього договором зобовязання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом. Внаслідок чого станом на 21 квітня 2016 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 43817 гривні 03 копійки, у звязку з чим представник позивача змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили посилаючись на те, що 02.01.2015 року невідомий чоловік у телефонній розмові з [PERSON] шляхом обману дізнався у останньої Пін-код від її кредитної картки, та заволодів усіма коштами, що були наявні на даній кредитній картці. У звязку з чим, на другий день, відповідач звернулася до Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області з відповідною заявою, на підставі якої було відкрите кримінальне провадження. На час розгляду справи особа, яка здійснила крадіжку, слідством не встановлена, а тому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача на заперечення відповідача зазначив, що кожна транзакція забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме, проходження клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, які дають можливість ідентифікувати клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю (коду авторизації), який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі. Тобто, для підтвердження операції відповідачем отримано та введено одноразовий ОТП - пароль, який і завершив транзакцію. Окрім того, відповідачем на момент розгляду справи так і не доведено факт зняття грошових коштів іншою особою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 03 березня 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 16500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Сторони, приєднавшись до договору, визначилися з усіма істотними умовами договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.7). При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого установлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Проте відповідач умов договору належним чином не виконала, а саме, порушила п.п.1.1.2.19 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт негайно повинен повідомити банк шляхом дзвінка в колцентр ( на протязі 15 хвилин) інформацію яка стала відома клієнту про втрату (крадіжку) карти, стікера Pay PASS, сім карти мобільного телефону, несанкціонованих транзакціях по його рахункам (а також по рахункам третіх осіб). Також відповідач порушила п.п.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до яких клієнт зобовязаний не передавати Пін-код третім особам. Вказані обставини справи підтверджуються, як поясненнями відповідача у судовому засіданні, так і матеріалами кримінального провадження за заявою [PERSON] до Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області про те, що 02.01.2015 року невідомий чоловік у телефонній розмові з нею шляхом обману дізнався Пін-код від її кредитної картки, та заволодів усіма коштами, що були наявні на кредитній картці. В той же час в матеріалах справи відсутня заява відповідача до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про негайне повідомлення банка шляхом дзвінка в концентр ( на протязі 15 хвилин) інформації, яка стала відома клієнту про несанкціоновані транзакції по його рахунку. Таким чином, у звязку з невиконанням відповідачем умов договору належним чином, виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4-6) станом на 21 квітня 2016 року становить 43817 гривні 03 копійки, та складається з 16680 гривень 01 копійка заборгованості за кредитом; 23256 гривень 23 копійки заборгованості по процентам за користування кредитом; 1318 гривень 07 копійок заборгованості за пенею та комісією; а також 500 гривень 00 копійок штрафу (фіксована частина) та 2062 гривні 72 копійки штрафу (процентна складова). \~ Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування заборгованості судом не встановлено. В той же час з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 16680,01 грн., за процентами\~23256,23 грн. та штраф відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 500 грн. (фіксована частина). Що стосується пені та штрафу (процентна складова), то вони не підлягають стягненню, оскільки законодавством не передбачена відповідальність за одне і теж порушення, таким чином позовні вимоги не відповідають дійсним обставинам справи. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору №б/н від 03 березня 2012 року в сумі 43817 гривні 03 копійки задовольнити частково, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом\~16680,01 грн., за процентами\~ 23256,23 грн., штраф\~500 грн.,окрім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати\~ у справі: судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вказані правовідносини регулюються\~ ст.ст.525, 526, 530, 536, 550, 611, 625, 1048, 1049, 1050,1054 Цивільного кодексу України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial