Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати договір довічного утримання, від 07.10.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений ПН ХМНО [PERSON], зняти заборону на квартиру [ADDRESS] та повернути позивачу вказану квартиру у власність. В обґрунтування позовних вимог посилався на наступне. 07.10.2011 року позивач уклала з відповідачем договір довічного утримання та догляду, відповідно до якого відповідач зобов'язалась довічно утримувати позивачку, а позивач в свою чергу передала у власність відповідача квартиру [ADDRESS]. Відповідач взяті на себе зобов'язання за спірним договором не виконує в повному обсязі, тому позивач змушена захищати свої права в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, просив позовні вимоги задовольнити, у справі ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Третя особа - ПН ХМНО [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Представники КП «ХМБТІ» та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно РС ХМУЮ в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору довічного утримання та догляду, укладеного 07.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого ПН ХМНО [PERSON] за реєстровим № 3755, [PERSON] передала [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS]. Натомість [PERSON] зобов'язалась довічно утримувати [PERSON], надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечувати за нею належний догляд та необхідну допомогу, вартістю в розмірі мінімальної пенсії щомісяця. Право власності за відповідачем зареєстровано 03.11.2011 року. (а.с. 4-5). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. 10 Договору у разі невиконання [PERSON] взятих на себе за цим договором обов'язків, договір може бути розірваний згідно ст.ст. 214, 755, 756 Цивільного кодексу України. Згідно ст.. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання та догляду в повному обсязі, внаслідок чого вона бажає розірвати договір в односторонньому порядку та повернути в свою власність квартиру, передану на виконання умов договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір підлягає розірванню у зв'язку з неналежним виконанням однією стороною його умов, що позбавляє позивача того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Позивачем заявлено вимогу про зняття заборони на спірну квартиру у зв'язку з розірванням договору довічного утримання та догляду. Відповідно до п. 12 Договору на квартиру накладено заборону відчуження. Згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України …Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Оскільки договір припинить свою дію з моменту набрання рішенням суду законної сили, то пункт 12 договору про накладення заборони також припинить свою дію. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved