Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Прокурор просить суд звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,1520 га, яка розташована в [ADDRESS], що на території Іванівської сільської ради, Житомирського району, розірвати договір дострокового тимчасового користування лісами №5 від 13.05.2013 року, укладеного між ДП «Житомирське лісове господарство» та відповідачкою [PERSON], та витребувати з користування відповідачки земельну ділянку, площею 0,30 га, і передати її Лісгоспу в придатному для використання за цільовим призначенням стані, в якому вона перебувала до передачі в користування. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка самовільно зайняла вказану земельну ділянку державної власності, площею 0,1520 га із земель лісогосподарського призначення, незаконно здійснила зняття та перенесення ґрунтового покриву на земельній ділянці, площею 0,015 га, що входить до складу виділеної відповідачці Лісгоспом земельної ділянки, а також незаконно здійснює порубку лісових насаджень на самовільно зайнятій земельній ділянці. В судовому засіданні прокурор, представники позивачів та третьої особи позов підтримали з вищезазначених підстав. Представник відповідачки позов не визнав, оскільки [PERSON] самовільно не займала наведену земельну ділянку, а виробку лісових культур здійснювала на іншій земельній ділянці, яка не входить до складу переданої їй в користування земельної ділянки. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що в задоволенні даного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору довгострокового тимчасового користування лісами від 13 травня 2013 року, укладеного між Лісгоспом та відповідачкою, остання є користувачем земельної ділянки, площею 0,3 га, яка призначена для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, та розташована в [ADDRESS], що на території Іванівської сільської ради, Житомирського району (а.с. 10-16). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, письмових доказів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Однак, прокурором та представниками позивачів не надано суду жодного доказу на підтвердження того факту, що відповідачка самовільно зайняла вказану земельну ділянку, площею 0,1520 га, незаконно здійснила зняття та перенесення ґрунтового покриву на земельній ділянці, площею 0,015 га, що входить до складу виділеної відповідачці Лісгоспом земельної ділянки, а також, що вона незаконно здійснює порубку лісових насаджень на земельній ділянці, площею 0,1520 га. Зокрема, позивачі під час розгляду справи не звернулися до суду з клопотанням про призначення по справі землевпорядної експертизи. В свою чергу, суд не приймає до уваги акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №354/24 від 06.11.2013 року, складений державним інспектором сільського господарства Житомирської області, згідно якого відповідачка самовільно зайняла земельну ділянку державної власності загальною площею 0,1520 га із земель лісогосподарського призначення, та розпочала будівельні роботи при проведенні яких зняла ґрунтовий покрив земельної ділянки, площею 0,015 га, оскільки цей акт в даному випадку не може бути достовірним та достатнім доказом, так як зазначений інспектор не був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також у зв'язку з тим, що відповідачку не було залучено до складання вказаного акту та документів у відповідності до яких [PERSON] користується спірною земельною ділянкою (вищезгаданий договір довгострокового тимчасового користування лісами, акт погодження меж земельної ділянки від 20.01.2014 року (а.с. 85), проект детального плану території земельної ділянки (а.с. 86-98) інспектором враховано не було. Отже, прокурор та позивачі не обґрунтували свій позов достатніми доказами про те, що відповідачка самовільно захопила спірну земельну ділянку, площею 0,1520 га та, що вона на земельній ділянці переданій їй у користування здійснює незаконну порубку дерев. З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні даного позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed