Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями працівника при виконанні трудових обов'язків, посилаючись на те, що 2 червня 2014 року відповідач був прийнятий на роботу на посаду слюсаря з ремонту металургійного обладнання 5 розряду до ПП «ВФ «ГИС». При прийняті на роботу відповідача було повідомлено про особливі умови праці, що стосуються наслідків порушення режиму комбінату. В трудовому контракті, укладеному із відповідачем, було обумовлено особливі умови праці, які стосуються правил внутрішнього трудового розпорядку щодо виконання виробничих завдань на території ПАТ «МК «Азовсталь». З цими умовами роботи і наслідками, пов'язаними з їх не виконанням відповідач був згоден. Так при появі на території комбінату «Азовсталь» в стані алкогольного сп'яніння підлягало сплатити порушнику штраф у розмірі 10000 грн. Однак 23 червня 2014 року був складений акт, згідно з яким об 6-50 год. на ПАТ МК «Азовсталь» був встановлений факт порушення відповідачем умов контракту, що виразилося в проходженні останнього на території комбінату «Азовсталь» в нетверезому стані, що було підтверджено відмовою відповідача від проходження медичного освідування для визначення ступеня сп'яніння. В результаті виявленого порушення відповідач 24 червня 2014 року був звільнений за ст. 40 п. 7 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані. Із заробітної плати відповідача позивачем не була утримана сума штрафу. Згідно умов договору підряду та додатків до нього, в зв'язку з порушенням правил розпорядку на території комбінату «Азовсталь» працівником ПП «ВФ «ГИС», позивачем була сплачена сума штрафу в розмірі 10000 грн. На підставі переліченого з відповідача підлягає сплаті на користь позивача штраф, що не був з нього утриманий, в розмірі 10000 грн. Таким чином просив стягнути з відповідача зазначені збитки в сумі 10000 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності, не з'явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні позову в повному обсязі та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився повторно за невідомих суду причин, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши заяви про можливість розгляду справи у його відсутність. Таким чином зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Кодексу Законів про Працю України (далі за текстом рішення - КЗпП) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Згідно ст. 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за збиток, заподіяний підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику у справах про відшкодування збитку, заподіяного підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» вбачається, що за правилами ст. 132 КЗпП за збиток, заподіяний підприємству, установі, організації під час виконання трудових обов'язків, працівники, з вини яких причинний збиток, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямого дійсного збитку, але не більше за свій середній місячний заробіток. Проте, якщо розмір матеріальної відповідальності був встановлений в укладеному з працівником контракті, збиток стягується з працівника згідно до умов контракту. Так у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів було встановлено, що між Приватним підприємством «Виробнича фірма «ГИС» та [PERSON] був укладений трудовий договір на виконання робіт на МК «Азовсталь» із дотриманням правил перебування на МК «Азовсталь» та укладено контракт щодо особливих умов праці, за якими передбачена відповідальність за появу на території МК «Азовсталь» в нетверезому стані шляхом сплати встановленого локальними актами МК «Азовсталь» штрафу на користь позивача зі звільненням з роботи, що вбачається з копій трудового договору від 2 червня 2014 року, трудового контракту від 2 червня 2014 року, наказу про прийом на роботу від 2 червня 2014 року (а. с. 7, 8, 9). Відповідно до стандарту підприємства по МК «Азовсталь» визначено умови перебування на території комбінату працівників та підрядних організацій (а. с. 17-48). За двома договорами підряду та додатками до них, укладених між ПАТ МК «Азовсталь» та ПП «ВФ «ГИС», було визначено відповідальність в вигляді штрафу в сумі 10000 грн. за появу на території комбінату в стані алкогольного сп'яніння або спробу пройти через ККП в такому стані працівниками підрядної організації, яку повинен сплатити підрядник (49-67, 68-83). Поява в нетверезому стані на території МК «Азовсталь» [PERSON], працівника ПП «ВФ «ГИС», 23 червня 2014 року підтверджується копією акту складеного на МК «Азовсталь», а також поясненнями відповідача про підтвердження факту вживання спиртних напоїв та відмови від проходження медичного освідування (а. с. 10). На підставі переліченого 24 червня 2014 року [PERSON] був звільнений за п. 7 ст. 40 КЗпП (а. с. 11). З платіжного доручення вбачається, що підрядником ПП «ВФ «ГИС» 14 серпня 2014 року було сплачено 10000 грн. штрафу на користь ПАТ «МК «Азовсталь» за завдані збитки [PERSON] (а. с. 13, 14). Судом також було встановлено, що з заробітної плати відповідача не було утримано розмір штрафу в сумі 10000 грн., що підтверджується довідкою позивача (а. с. 12). З урахуванням переліченого суд встановив, що [PERSON] перед позивачем несе відповідальність у вигляді необхідності сплатити штраф в сумі 10000 грн. на користь позивача за порушення умов укладеного контракту від 2 червня 2014 року. На підставі переліченого з [PERSON] підлягає стягненню штраф в сумі 10000 грн. на користь ПП «ВФ «ГИС» за завдану шкоду при виконанні трудових обов'язків за контрактом. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved