Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Прокурор Монастириського району Тернопільської області, діючи в інтересах держави в особі управління фінансів Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області, Монастириське районне територіальне медичне об'єднання звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, затрачених на лікування потерпілого від злочину, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.07.2013 року близько 16 год. 00 хв. [PERSON] на грунті неприязних відносин умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на подвір'ї потерпілої [PERSON] [INFO], що на [ADDRESS], наніс потерпілій декілька ударів руками в область голови, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, що проявилась в струсі головного мозку, садна та синця на голові, синців на лівій руці та тулубі, садна на правій руці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 25.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. У результаті протиправних дій [PERSON] потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні на травматологічному ліжку Монастириської центральної районної клінічної лікарні з 24.07.2013 року по 02.08.2013 року. Згідно довідки керівника РТМО загальна вартість витрат, понесених на лікування [PERSON], становить - 1 060,35 грн. Зазначені витрати закладу охорони здоров'я [PERSON] до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. У судовому засіданні прокурор прокуратури Монастириського району Тернопільської області Старух В.І. позов підтримала з підстав, наведених у ньому, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і не заперечив щодо його задоволення. Судом встановлені наступні обставини. 25.11.2013 року вироком Монастириського районного суду [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. Судом встановлено, що [PERSON] 24.07.2013 року близько 16 год. 00 хв. на грунті неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на подвір'ї потерпілої [PERSON], що на [ADDRESS], наніс потерпілій [PERSON] декілька ударів руками в область голови, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, що проявилась в струсі головного мозку, садна та синця на голові, синців на лівій руці та тулубі, садна на правій руці. Згідно даних висновку експерта №333 від 24.08.2013 року вищевказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вирок суду вступив у законну силу, є чинним. Згідно довідки комунальної установи Монастириської районної ради «Монастириське районне територіальне медичне об'єднання» від 06.11.2013 року №1007, [PERSON] з 24.07.2013 року по 02.08.2013 року (9 ліжко/днів) перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені на травматологічному ліжку Монастириської ЦРКЛ, загальна вартість лікування складає 1060,35 грн. У відповідності до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді. Частинами 1, 3 статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. З довідки Монастириського РТМО від 06.11.2013 року №1007 вбачається, що Монастириська ЦРКЛ фінансується із місцевого бюджету Монастириського району. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає до задоволення, оскільки відповідач вчинив злочин, внаслідок якого потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні у Монастириській ЦРКЛ, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 1 060,35 грн. витрат, затрачених Монастириською ЦРКЛ на лікування потерпілого від злочину. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved