Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу витрат понесених у результаті виплати страхового відшкодування в розмірі 16445 грн. 13 коп., витрат на збір документів по справі та встановлення розміру збитку у розмірі 875 грн., судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 19.11.2010р. по вул. Стрийській у м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося зіткнення автомобілів Ніссан, реєстраційний номер [NUMBER] та Субару, реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача завдано матеріальну шкоду власнику автомобіля Субару на суму 19734,15 грн. Оскільки, на момент скоєння ДТП відповідач не був застрахований за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, потерпілий [PERSON] звернувся з відповідною заявою до МТСБ України, а тому МТСБ України виплатило потерпілому відшкодування у розмірі 16445,13 грн. Просить стягнути з відповідача вищевказану суму в порядку регресу, а також витрати на збір документів по справі та встановлення розміру збитку у розмірі 875 грн., судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення у пресі. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії постанови Личаківського районного суду м. Львова від 29.11.2010 року у справі №3-2859/10 (а.с.2) 19.11.2010р. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] по вул.Стрийській, 98 у м.Львові не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Субару н.з. [NUMBER], завдавши останньому технічні пошкодження, у зв'язку з чим [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Як вбачається з позовної заяви, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власником автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] застрахована не була. Відповідно до положень п.а ч.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі звітом №102/11 про оцінку автомобіля Subaru Outback державний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного автомобіля становить 19734,15 грн. (а.с.3-4). Як вбачається із копії платіжного доручення №1541 від 12.04.2011р. (а.с.7) МТСБУ здійснило страхову виплату власнику пошкодженого транспортного засобу Subaru Outback державний номер [NUMBER] [PERSON] в розмірі 16445 грн. 13 коп. Відповідно до ч.2 п.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і така сталася з вини відповідача як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і на вимогу позивача від 14.07.2011р. (а.с.6) добровільно не компенсував понесені позивачем витрати, а тому суд вважає, що в цій частині позов слід задовольнити та стягнути в порядку регресу із відповідача в користь позивача понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування в розмірі 16445 грн. 13 коп. Разом з тим, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача в користь позивача понесених ним витрат на збір документів по справі та встановлення розміру збитку у розмірі 875 грн., оскільки відповідно до положень ст. 993 ЦК України страховик не має права вимагати відшкодування вартості автотоварознавчого дослідження у зв'язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжного доручення №29722 від 12.08.2013р. (а.с.12), копії платіжного доручення №2912 від 30 серпня 2013 року (а.с.7) та Контракту про надання правової допомоги №80 від 19.12.2012 року (а.с.9-11), позивач поніс витрати зі сплати судового збору у розмірі 229,40 грн. та по наданню правової допомоги в розмірі 2000 грн., а тому з відповідача підлягають стягнення пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати у розмірі 2116,77 грн.

Outcome: partial