Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №041-МКЦ/2007-980 від 29.05.2007 року, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №041-МКЦ/2007-980 від 29.05.2007 року в сумі 47 820,97 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 29.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №041-МКЦ/2007-980, згідно умов якого [PERSON] був наданий кредит в розмірі 60895,39 гривень строком до 22.05.2009 року із сплатою відсотків у розмірі 20% річних, котрі можуть бути змінені додатковими угодами до даного договору, що є його невідємною частиною. В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором був укладений договір поруки від 29.05.2007 року із громадянином [PERSON], відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №041-МКЦ/2007-980 від 29.05.2007 року. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати зобовязань повністю як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 12.01.2015 року сума заборгованості становить 47\~820,97 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 18\~530,66 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 18\~530,66 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 7\~790,16 гривень; а також штраф за порушення виконання умов договору 1\~914,27 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 29.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №041-МКЦ/2007-980, згідно умов якого [PERSON] був наданий кредит в розмірі 60895,39 гривень строком до 22.05.2009 року із сплатою відсотків у розмірі 20% річних, котрі можуть бути змінені додатковими угодами до даного договору, що є його невідємною частиною. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору №041-МКЦ/2007-980 від 29.05.2007 року, ВАТ КБ «Надра» відкрив відповідачу відновлювальну траншеві кредитну лінію в сумі 100\~000,00 гривень терміном на 24 місяців з 29 травня 2007 року по 22 травня 2009 рік. Кредит надається зі сплатою 20 відсотків річних, котрі можуть бути змінені додатковими угодами до даного договору, що є його невідємною частиною. Згідно до п.п. 2.1. кредитного договору №041-МКЦ/2007-980 від 29.05.2007 року, в забезпечення зобовязань по цьому договору, які полягають у поверненні кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також у відшкодуванні збитків в звязку з порушенням цього договору, позичальник передає у заставу рухоме майно вантажні автомобілі з причипами. Відповідно до п. 11.2. кредитного договору №041-МКЦ/2007-980 від 29.05.2007 року, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань. В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором був укладений договір поруки від 29.05.2007 року із громадянином [PERSON], відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №041-МКЦ/2007-980 від 29.05.2007 року. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 12.01.2015 року сума заборгованості становить 47\~820,97 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 18\~530,66 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 18\~530,66 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 7\~790,16 гривень; а також штраф за порушення виконання умов договору 1\~914,27 гривень. Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п.п. 1.2., 1.3., 1.4. договору поруки від 29.05.2007 року, поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобовязань, вказаних у п. 1.1. цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязань, так і при невиконанні позичальником зобовязань в цілому. Поручитель відповідає перед банком за виконання зобовязань у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Таким чином, суд зазначає, що позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] є відповідальними перед кредитором ПАТ «КБ «Надра» як солідарні боржники. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики. Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобовязань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Як вибачається з кредитного договору у випадку прострочення позичальником встановлених цим договором строків погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менш ніж 15 гривень за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 47\~820,97 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 18\~530,66 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 18\~530,66 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 7\~790,16 гривень; а також штраф за порушення виконання умов договору 1\~914,27 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-17, судовий збір має бути стягнутий з відповідачів пропорційно до задоволених вимог за ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 553-554, 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved