Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Представник позивача СВК «Батьківщина» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поновлення (продовження) дії договору оренди. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 30.12.2008 року між [PERSON] та СВК «Батьківщина» укладено договір на оренду земельної ділянки площею 6,4554 га (у тому числі ріллі 6,4554 га), кадастровий номер земельної ділянки 4423188000:15:003:0002, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 111357. Строк дії договору земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів та території, яка за даними державного земельного кадастру враховується на території Чабанівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області 7 років. Державну реєстрацію договору проведено у Новоайдарському відділі державної реєстрації, про що у Державному реєстрі земель Комітету України по земельних ресурсах вчинено запис 10.04.2009 року за № 231880/040942100019, тому строк дії договору оренди встановлюється до 10.04.2016 року. Протягом строку дії договору оренди земельної ділянки СВК «Батьківщина» виконував прийняті на себе за договором зобовязання (сплачував орендну плату, використовував земельну ділянку за її цільовим призначенням, тощо). В січні 2016 року позивач повідомив відповідача [PERSON] про його бажання продовжити строк дії договору оренди, про що свідчить направлення відповідачу листа-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки від 30.12.2008 р. на тих самих умовах та на той самий строк. Відповідач [PERSON] не заперечувала щодо продовження строку дії договору оренди, ніяких дій щодо повернення земельної ділянки не здійснювала, не витребувала земельну ділянку з користування СВК «Батьківщина». Під час особистої зустрічі, [PERSON] повідомила позивачу про намір продовження дії договору оренди на тих самих умовах, після спливу строку на який укладено договір. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з позовом про поновлення (продовження) дії договору оренди за захистом своїх прав. 31.03.2017 р. представник відповідача за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про витребування земельної ділянки, посилаючись на те, що 30.12.2008 року між [PERSON] та СВК «Батьківщина» укладено договір на оренду земельної ділянки площею 6,4554 га (у тому числі ріллі 6,4554 га), кадастровий номер земельної ділянки 4423188000:15:003:0002, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 111357. Строк дії договору земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів та території, яка за даними державного земельного кадастру враховується на території Чабанівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області 7 років. Завчасно, до моменту закінчення дії договору оренди, [PERSON] неодноразово усно зверталася до СВК «Батьківщина», з проханням про повернення земельної ділянки після закінчення строку, на який укладено договір, оскільки мала намір особисто використовувати земельну ділянку. Однак, представник СВК «Батьківщина» жодних дій щодо повернення зайнятої земельної ділянки не вчиняв, натомість звернувся до суду з позовом про поновлення (продовження) дії договору оренди. Після спливу терміну договору [PERSON] не отримувала жодних повідомлень з пропозиціями продовжити дію договору. Натомість, СВК «Батьківщина» не виконав умови договору, належним чином не сплатив орендну плату у строки, визначені в договорі. Орендну плату [PERSON] у розмірі 4200 грн. до цього часу не отримала. Тому, відповідач за зустрічним позовом втратив своє переважне право на продовження договору оренди. [PERSON] не мала на меті продовжувати договірні відносини з СВК «Батьківщина», оскільки у встановлений договором термін, не отримала жодного повідомлення про бажання продовжити договір оренди, тому відповідач за зустрічним позовом зобовязаний повернути земельну ділянку [PERSON] на підставі п. 17 Договору оренди. На підставі викладеного, позивач за зустрічним позовом вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON], первісні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON], первісні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 30.12.2008 року між [PERSON] та СВК «Батьківщина» укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,4554 га (у тому числі ріллі 6,4554 га), кадастровий номер земельної ділянки 4423188000:15:003:0002 (а.с. 6), яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 111357 (а.с. 8). Строк дії договору земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів та території, яка за даними державного земельного кадастру враховується на території Чабанівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області 7 років. Відповідно до акту прийому-сдачі земельної ділянки від 30.12.2008 року, СВК «Батьківщина» прийняв, а [PERSON] передала земельну ділянку площею 6,4554 га, на виконання вимог договору оренди земельної ділянки (а.с. 7). З тверджень представника позивача [PERSON], після спливу строку дії договору оренди земельної ділянки СВК «Батьківщина» надсилала лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки на адресу [PERSON] (а.с. 11). Проте відповідні доводи не підтверджені належними доказами згідно вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України. Цей факт також спростовано представником відповідача за первісним позовом. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Відповідно до ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону, визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Крім того, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене при дотриманні процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Як зазначає СВК «Батьківщина» в позовній заяві: в січні 2016 року позивач повідомив відповідача про його бажання продовжити строк дії договору оренди, про що свідчить направлення відповідачу листа-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки від 30.12.2008 року на таких умовах та на той самий строк. В підтвердження цих доводів позивач надав суду, лист-повідомлення без підпису, номеру та дати із позначеним додатком - проектом додаткової угоди про поновлення договору (без зазначення жодних її реквізитів). При цьому позивач не зазначив суду, яким чином він відіслав [PERSON] зазначене повідомлення, як і не надав жодних доказів, що таке повідомлення дійсно було направлено. За приписами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містить відомості про обставини, які мають значення для справи. При цьому, Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 16.11.2011 року № 2091/11/13-1117 зазначив, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача. Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. З огляду на викладене та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 106 КАС належним доказом надіслання відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом. Крім того, будь-яким іншим доказом може бути письмове підтвердження відповідача (розписка, штамп про отримання тощо), або третіх осіб про отримання позовної заяви та доданих до неї документів. Таким чином, з врахуванням зазначеної правової позиції, позивач мав підтвердити направлення відповідачу листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди оригіналом опису поштового відправлення ф. 107 або іншим документом який би містив позначку про вручення [PERSON] (її представнику) листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди оригіналом опису поштового відправлення ф. 107. Щодо задоволення зустрічних позовних вимог за зустрічною позовною заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] до СВК «Батьківщина» про витребування земельної ділянки, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 17 Договору оренди земельної ділянки від 30.12.2008 року, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому від одержав її в оренду. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено. З огляду на дату реєстрації, термін договору оренди земельної ділянки сплинув 10.04.2016 року. Оскільки, відповідачем за зустрічним позовом не виконані вимоги Закону України «Про оренду землі» щодо продовження строку дії зазначеного договору, земельна ділянка підлягає поверненню власнику [PERSON] Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що первісні позовні вимоги СВК «Батьківщина» до [PERSON] про поновлення (продовження) дії договору оренди підлягають залишенню без задоволення, зустрічні позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] до СВК «Батьківщина» про витребування земельної ділянки підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 124 ЗК України, ст. 387 ЦК України, ст. ст. 31, 33, 34 ЗУ «Про оренду землі»,

Outcome: approved