Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши письму заяву у якій підтримав пред'явлений позов і просив його задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідачів у солідарному порядку на користь банку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 18952,74 Євро, що в еквіваленті (за курсом НБУ: 1 EUR = 16,533299 грн.) складає 313351,37 грн., а також витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, зокрема [PERSON], через канцелярію суду, надав письмову заяву у якій слухання справи, призначене на 22 травня 2015 року просив перенести, у зв'язку із зайнятістю його представника у іншому судовому засіданні. При вирішенні питання про поважність їх неявки в судове засідання, суд керується наступним. Згідно з ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць. З матеріалів справи вбачається, що справа тривалий час не може знайти свого вирішення. Сторони ігнорують виклики в суд, в судове засідання не з'являються, оскільки зайнятість представника, не позбавляє права та можливості відповідачів особисто з'явитися у судове засідання для надання пояснень по справі з метою відстоювання своєї правової позиції по даній справі, тому суд приходить до висновку про неналежне виконання ними процесуальних обов'язків, що є порушенням ч.3 ст. 27 ЦПК України. Враховуючи конкретні обставини справи, встановлені ст. 157 ЦПК України, строки розгляду справи та те, що відповідачі особисто не бажають з'являтися у судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №35.1/АА-259-08.2 від 18.01.2008 року відповідачка [PERSON] отримала від ВАТ «Родовід Банк» (ПАТ «Родовід Банк» після зміни найменування) кредит у розмірі 21658,00 Євро з кінцевим терміном погашення 17.01.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі визначеного умовами договору та взяв на себе зобов'язання щомісячного повернення часток кредиту. В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за даним договором, 18.01.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» (ПАТ «Родовід Банк» після зміни найменування) та [PERSON] був укладений договір поруки б/н, згідно якого останній поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору. Проте, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум кредиту та відсотків не виконала, у зв'язку з чим, станом на 06.08.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 18952,74 Євро, що в еквіваленті (за курсом НБУ: 1 EUR = 16,533299 грн.) становить 313351,37 грн. та яка складається з наступного: - сума заборгованість по кредиту та процентам - 5933,77 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 98104,79 грн.; - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованістю по кредиту та процентам - 11610,59 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 191 961,37 грн.; - сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам 1408,38 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 23285,21 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитом, у розмірі 18952,74 Євро, що в еквіваленті (за курсом НБУ: 1 EUR = 16,533299 грн.) становить 313351,37 грн.). Згідно з вимогами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Отже, вищезазначена сума боргу підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню у солідарному порядку сума судового збору в розмірі 3133,51 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved