Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на ті обставини, що 16 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 001-09915-160713. Відповідно до п. 2.1. частини 2 договору банк зобов'язувався надати відповідачу кредит на власні потреби. Відповідно до п. 2.7. частини 2 договору банк відкриває клієнту рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.4. частини 2 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 9,99 % річних. Процентна ставка є фіксованою. За обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3,49 % в місяць відповідно до п. 2.5 частини 2 договору. Банк виконав взяті на себе зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у сумі 11000 гривень. В порушення зобов'язань за договором відповідач допустив заборгованість по кредиту в розмірі 10205,14 грн., по відсотках - 680,44 грн., по комісії - 2988,20 грн. Загальна сума заборгованості становить 13873,78 грн. Просив стягнути з відповідача вказані кошти та понесені позивачем судові витрати в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, в наданій суду заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач вдруге не з'явилася до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 001-09915-160713. Відповідно до умов заяви позивач надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 11000 грн. на власні потреби, строком на 36 місяців зі сплатою 9,99 % річних. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить - 3,49 % в місяць. Вказані обставини підтверджуються п. п. 2.1, 2.3., 2.4., 2,5 частини 2 договору, п. п. 1.1.1. частини 3 договору, меморіальним ордером № 46860272 від 17.07.2013. Відповідно до п. 2.7. ч. 2 договору, позивач відкриває відповідачу рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок відповідача, який вказаний у п. п. 2.1 частини 3 договору, з метою оплати товару. Згідно п. 2.2. ч. 3 договору пропозиція щодо укладення договору є чинною для її прийняття банком протягом 30 календарних днів з дати підписання цієї пропозиції. У відповідності до п. 2.3. ч. 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредитної заборгованості щомісячно не пізніше 16 (шістнадцятого) числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 739 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеному в додатку 1 до цієї пропозиції, який є невід'ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок, згідно п. 2.7. ч. 2 цієї пропозиції, відповідно до порядку і умов, визначених у п. 2.4. глави 2 правил. Вказані обставина підтверджується п. 3.1 ч. 3 договору. Згідно п. 4 ч. 3 договору в разі порушення відповідачем строків сплати платежів. банк має право з наступного календарного дня за передбаченим цією пропозицією днем сплати платежу, нарахувати та стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 10 % суми невиконаного зобов'язання, але не менше та/або не більше 150 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В порушення зобов'язань станом на 16 липня 2014 року відповідач допустив заборгованість за кредитним договором № 001-09915-160713 в розмірі 13873,78 грн., з якої заборгованість по кредиту в розмірі 10205,14 грн., по відсотках - 680,44 грн., по комісії - 2988,20 грн. Розрахунки позивача підтверджені розрахунком заборгованості, доданим до матеріалів справи. Таким чином, відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подавав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 610 - 612, 638, 642, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved