Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся в суд з позовом в інтересах позивачки до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді курсової різниці, 3% річних та інфляційних витрат на суму 64000 гривень посилаючись на те, що 26.03.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивачка позичила відповідачу грошові кошти в сумі 4000 доларів США. В лютому 2009 року [PERSON] звернулась до суду про стягнення боргу за договором позики та рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2009 року позов [PERSON] задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] 37888 гривень по договору позики та 1000 гривень судових витрат. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 13 серпня 2009 року рішення суду першої інстанції було скасоване та прийнято нове, яким стягнуто з відповідачки на користь позивачки 24573 гривні (що еквівалентно 3207, 92 доларам США) та 1000 гривень судових витрат. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20.08.2009 року витравлено арифметичну помилку в рішенні та стягнуто з відповідачки 24701 гривню боргу. В добровільному порядку рішення суду відповідачкою не виконувалось. На виконання даного рішення було видано виконавчий лист, який був в подальшому пред»явлений для виконання в відділ ДВС, однак в примусовому порядку вказаний борг також не був стягнутий. Боржник вважається таким, що прострочив виконання боргового зобов»язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ст. 610 ЦК України). Вважає, що виходячи з того, що на час ухвалення рішення про стягнення з відповідача коштів у гривневому еквіваленті до отриманих відповідачкою у доларах США курс валюти зріс, то права позивача на повернення еквівалентної переданим доларам США суми порушене і для його відновлення позивач має зробити витрати, які є збитками в розумінні п.2 ч.1 ст. 22 ЦК України. При цьому посилається на ухвалу ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.12.2015 року по справі № 6-24161 ск 15, в якій визначено «виходячи з того, що відповідач не повернула позивачу за договором позики суму коштів в іноземній валюті (доларах США), офіційний курс якої значно зріс по відношенню до національної валюти України гривні, право позивача на отримання еквівалентної переданим доларам США суми порушене і для його відновлення остання мусить зробити витрати, які є збитками в розумінні п.2 ч.1 ст. 22 ЦК України ». Тому вважає, що з відповідачки підлягає до стягнення на користь позивачки недоплачених 62299, 96 гривень курсової різниці. Однак має намір стягнути з відповідачки лише 36164, 83 гривні. Крім того просить стягнути 3% річних на суму 2223, 09 гривень та інфляційні витрати на суму 25612, 08 гривень, а всього на загальну суму 64000 гривень та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з»явились, від представника позивачки поступила заява про розгляд справи без його участі та письмові пояснення на заперечення представника відповідачки [PERSON] адвоката [PERSON] Позов підтримує, просить задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явились, в адресу суду поступила заява про розгляд справи без участі відповідачки та її представника. Раніше подано представником відповідачки адвокатом [PERSON] заперечення від 12 травня 2017 року та від 30 червня 2017 року. Враховуючи подані заяви та письмові пояснення та заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав: В 2003 році між сторонами було укладено договір позики грошових коштів в іноземній валюті в сумі 4000 доларів США. Позивачка [PERSON] звернулась до Чортківського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. 01 квітня 2009 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області позов [PERSON] було задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 37899 гривень по договору позики в еквіваленті відповідно до курсу НБУ долара до гривні. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 13 серпня 2009 року рішення суду першої інстанції було скасоване та прийнято нове, яким стягнуто з відповідачки на користь позивачки 24573 гривні (що еквівалентно 3207, 92 доларам США) та 1000 гривень судових витрат. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20.08.2009 року витравлено арифметичну помилку в рішенні та стягнуто з відповідачки 24701 гривню боргу. В добровільному порядку рішення суду відповідачкою не виконувалось. На виконання даного рішення було видано виконавчий лист, який був в подальшому пред»явлений для виконання в відділ ДВС, однак в примусовому порядку вказаний борг також не був стягнутий. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачене відшкодування в меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент у іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що залишок боргу відповідачки перед позивачкою становив 3207, 92 долара США , що еквівалентно до гривні 24701 гривня. Тому курсова різниця становить 62299, 96 гривень (3208*27,12 = 87000, 96 гривень). Відповідно до вимог ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушення зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив , якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд враховує, що на час ухвалення рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] коштів у гривневому еквіваленті до отриманих відповідачкою у доларах США, курс валюти зріс, то права позивачки на повернення еквівалентної переданим доларам США суми порушене і для його відновлення позивачка має зробити витрати, які є збитками в розумінні п.2 ч.1 ст. 22 ЦК України. Вказана позиція викладена в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.12.2015 року по справі № 6-24161 ск 15, в якій визначено «виходячи з того, що відповідач не повернула позивачу за договором позики суму коштів в іноземній валюті (доларах США), офіційний курс якої значно зріс по відношенню до національної валюти України гривні, право позивача на отримання еквівалентної переданим доларам США суми порушене і для його відновлення остання мусить зробити витрати, які є збитками в розумінні п.2 ч.1 ст. 22 ЦК України». Крім того, з відповідачки слід стягнути 3% річних та інфляційні витрати. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов2язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з наведеного представником позивачки розрахунку 3% річних становить 2223, 09 гривень та розмір інфляційних витрат становить 25612, 08 гривень, які підлягають до стягнення.

Outcome: approved