Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Представник позивача звернувшись до суду із даним позовом обґрунтовує його тим, що у вересні 2014 року між позивачем та відділенням ПриватБанку в м. Чернівці було укладено договір, згідно якого, на імя позивача відкрито готівковий рахунок та оформлено картку для виплат, яка дозволяє знімати готівку з картки як в Україні, так і за межами, в гривнях та в доларах США. Відповідно до умов договору позивачем були внесені кошти в сумі 108 488 грн. 42 коп. 03 жовтня 2014 року, відповідно до офіційного оприлюдненого курсу іноземних валют Національного банку України 100 доларів США коштували 1 294, 50 гривень. Позивач, перебуваючи за межами України, впродовж цього дня виконав декілька операцій по зняттю коштів на загальну суму 2 739, 15 доларів США. Проте, відповідно до виписки сума в гривнях дорівнює 37 601, 38 гривень за 2 536, 25 доларів США та 3 008, 11 гривень за 202, 90 доларів США, а разом становить 40 609, 44 гривень, що не відповідає курсу встановленому Національним банком України, і як наслідок, різниця недоплачених коштів становить 13 704 (тринадцять тисяч сімсот чотири) гривні 20 копійок. Тобто, відповідно до вказаних у виписці сум, відповідачем порушено умови перерахунку коштів, встановленого Національним банком України курсу гривні до долара США, згідно відкритого рахунку позивача, а сума недоплачених коштів на рахунок йому не повернена по сьогоднішній день. Просить суд, зобовязати відповідача в особі Головного відділення публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» виплатити готівкою належні позивачу кошти, які не були перераховані та доплачені йому при проведенні операцій по знятті коштів в сумі 13 704, 18 гривень, а також стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, яка полягає … Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задоволити у повному обсязі, а також зазначила, що у своєму запереченні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує, що введення курсу валюти по картках, відмінного від курсу валюти по відділенню, обумовлено різницею курсу платіжної системи та курсу ринкового, а тому різниця між курсами платіжної системи та міжбанківського (ринкового) курсу не могла становити більше 13,21 грн. Крім того, відповідно до п. 14.8 ст. 14 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Згідно положень вказаного Закону, перед укладенням договору банк зобовязаний : - ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу та з тарифами на його обслуговування і правилами користування електронним платіжним засобом; - забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі; - під час видачі електронного платіжного засобу надати користувачеві примірник договору, правил користування електронним платіжним засобом та тарифів банку на обслуговування електронного платіжного засобу. Згідно розділу ІІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705 договір про порядок та умови використання електронного платіжного засобу укладається в письмовій формі, його умови мають бути викладені державною мовою. Один примірник договору зберігається в банку. Банк зобовязаний під час видачі електронного платіжного засобу надати користувачу під підпис другий примірник договору, правила користування електронним платіжним засобом та тарифи банку на його обслуговування. П. 9 розділу ІІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705 банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, виключно та попередньо, не пізніше ніж за 30 календарних днів, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. У такому випадку користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору. Жодних повідомлень до позивача про внесення змін до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу не надходило. Примірник договору на користування електронним платіжним засобом, як і тарифи на обслуговування не надавався та не підписувався сторонами. Також зазначила, що дії відповідача справді призвели до душевних страждань позивача, оскільки останній був позбавлений можливості скористатись своїми власними грошовими коштами в той момент, коли йому це було потрібно, і як наслідок не міг реалізувати та задовільнити свої наміри і потреби. Кошти позивачу не повернено по цей час, незважаючи на неодноразові обіцянки дані йому під час телефонних дзвінків на гарячу лінію головного відділення ПриватБанку для розяснення причин невідповідності сум виплати в гривневому еквіваленті курсу гривні до долара США про те, що кошти будуть перераховані на його рахунок. Крім того, у звязку з інфляцією, позивач зазнав ще й не малих майнових втрат, оскільки курс гривні до долара США в даний час зріс майже на половину, в порівнянні з курсом, який був на момент відкриття рахунку позивачем, у жовтні 2014 року. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд до відома не поклав, проте, ним до суду було подано заперечення на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає, заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що з огляду наданого розрахунку однієї з операцій, проведених позивачем 03 жовтня 2014 року поза межами території України та здійснених аналогічних розрахунків по інших оспорюваних валютно-обмінних операціях вбачається, що порушень з боку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» немає, оскільки з урахуванням комісії були списані суми, що відповідали курсу валюти по картках, дійсному на момент проведення таких операцій по картці відповідача. Також зазначив, що продаж валюти у відділеннях регламентований курсом, встановленим на торгах НБУ, а також регламентований антикризовим пакетом інструкцій та постанов НБУ. Безготівкові операції, в тому числі оплата товарів та послуг, зняття готівки у валюті по гривневих картках здійснюється по ринковому курсу, який сьогодні значно відрізняється від курсу, регламентованого НБУ для операцій у відділеннях. Національний банк регулює відхилення готівкового курсу іноземних валют в касах банків від індикативного максимум на 5 %, при цьому ніяк не обмежує безготівкові курси конвертації, в тому числі при операціях по картках. У звязку з цим та згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими до задоволення, виходячи із наступного. З довідки відповідача № 2030748 від 23 грудня 2014 року видно, що між сторонами укладено договір, згідно якого на імя позивача оформлено картку для виплат та відкрито готівковий рахунок № 5168757276959253. Також, відповідно до даних виписки виданої відповідачем в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № 1240012 від 17 жовтня 2014 року, позивачем на даний рахунок внесено кошти в сумі 108 488 грн. 42 коп. 03 жовтня 2014 року відповідно до офіційного оприлюдненого курсу іноземних валют Національного банку України 100 доларів США коштували 1294, 50 гривень. Цього ж дня, перебуваючи за межами України, позивач виконав декілька операцій по знятті коштів, а саме зняв 4 567, 50 доларів США, що відповідно до курсу в гривневому еквіваленті становило 59 149, 12 гривень, проте фактично дана сума є значно більшою і становить 67 715, 84 гривні. Впродовж дня ним було виконано ще ряд операцій по знятті коштів на загальну суму 2 739, 15 доларів США, що в гривневому еквіваленті становила 40 609, 44 гривні, що явно не відповідає курсу встановленому Національним банком, а різниця недоплачених коштів при проведенні вказаних операцій становить 13 704, 20 гривні. Все вищенаведене підтверджується випискою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 17 жовтня 2014 року № 1240012, а з огляду сум, вказаних в ній вбачається порушення відповідачем умов перерахунку коштів згідно відкритого рахунку позивача № 5168757276959253, встановленого Національним банком України курсу гривні до долара США. Відповідно до пункту 14 ст. 7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує та здійснює контроль за банками та іншими фінансовими установами, які отримали ліцензію Національного банку, також встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його, на що вказує стаття 36 Закону. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Зі змісту статті 1072 ЦК України випливає у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові , їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або неналежного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Положення статті 526 ЦК України містять пряму вказівку закону на те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У розясненні Національного банку України від 08 травня 2015 року № 40-02009/31415 наданому у відповідь на адвокатський запит, вказано, що згідно статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Порядок проведення операцій з використанням електронних платіжних засобів регулюється Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління Національного банку України. Відповідно до пункту 9.2 статті 9 Закону, платіжна система діє відповідно до правил, установлених платіжною організацією відповідної платіжної системи, якими установлюється, зокрема порядок здійснення взаєморозрахунків за переказом коштів у платіжній системі. Також пунктами 14.8 та 14.9 статті 14 Закону встановлено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Крім цього, банк зобовязаний зазначити в договорі про використання електронного платіжного засобу, порядок установлення курсу продажу, обміну або конвертації іноземної валюти. Із матеріалів даної справи вбачається, що вказані дії відповідачем здійснені не були, тобто права позивача справді порушено та йому спричинено збитки на вказану вище суму, тому, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги у частині стягнення з відповідача суми завданих збитків. Відповідно до ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пленум ВСУ у п. 3 Постанови № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди на суму 10000 гривень, з врахуванням встановлених обставин, обгрунтованих пояснень представника позивача в судовому засіданні, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги характер й обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, вважає, що таке порушення його прав є істотним і призвело до моральних страждань, яким відповідає грошовий еквівалент в розмірі 1000 гривень. На підставі наведеного та ст.ст. 23, 526, 1066, 1072 ЦК України,

Outcome: approved