Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Представник приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення компенсації здійснених страхових виплат, в якій зазначає, що 16 січня 2015 року з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні ДТП постановою суду. Згідно договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП [PERSON] завдані останньому збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача 2229,49 грн., а також судові витрати. Представник позивача в Судове засідання не з'явився направивши до суду клопотання про слухання справи в відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити , постановивши заочне рішення (а.с.40). Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про день, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань та заперечень суду не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 16.01.2015 року о 17 год. 15 хв. в м. Київ по проспекту Московському, 9 [PERSON] керуючи автомобілем «Шкода Фабіа» д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м. Київ 05 лютого 2015 року відповідача визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, оскільки він порушив п.п.13.3 Правил дорожнього руху України (а.с.12). Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративної справи, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю «Форд Фокус» д.н.з. [NUMBER] було заподіяно шкоду на загальну суму 2229,49 грн., що підтверджується актом огляду транспортного засобу, калькуляцією та рахунком (а.с. 13-29). На виконання укладеного власником транспортного засобу договору добровільного страхування транспортного засобу, згідно ст.ст. 6, 8 Закону України „Про страхування позивачем було здійснено страхове відшкодування та виплачено потерпілій стороні суму понесених збитків в розмірі 2229,49 грн.. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, тому слід стягнути з відповідача понесені позивачем витрати в повному обсязі. Позивач внаслідок неправомірної відмови відповідача від відшкодування витрат поніс додаткові витрати в розмірі 1378,0 грн.. для сплати судового збору, а тому ця сума повинна бути відшкодована йому відповідачем згідно ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved