Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість та пеню за кредитним договором № 17.05.2016-000000490 у розмірі 23027,70 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 17.05.2016 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 17.05.2016-000000490, відповідно до п.1.3. підтвердження заявки від 03.11.2016 року до кредитного договору кредитор зобовязався надати позичальнику транш у розмірі 6000 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 16.11.2016 року та оплатою за користування кредитом у розмірі 1680 грн. 03.11.2016 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 6000 грн., чим виконав свої зобовязання своєчасно та в повному обсязі. В подальшому позивач дозволив перенесення строків повернення кредиту до 12.12.2016 року, за що відповідач сплатив додаткову плату за користування кредитом у розмірі 1680 грн., чим підтвердив свою згоду на перенесення таких строків. Однак, у порушення зазначених умов договору відповідач до теперішнього часу не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобовязання, встановленні договором, через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. 07.08.2017 року та 30.10.2017 року ухвалами Біляївського районного суду Одеської області були задоволені клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів (а.с.46, 79). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.12.2017 року було повторно задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів (а.с.101). Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність (а.с.33). У судове засідання відповідач не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив судове засідання, яке призначено на 31.01.2018 року провести без його участі (а.с.115). Крім того, відповідачем надавалися до суду неодноразові клопотання про витребування доказів (а.с.41-44, 74-75, 97-99), в яких він надавав пояснення щодо кредитного договору 17.05.2016-000000490 та обґрунтовував свої вимоги щодо витребування необхідних доказів, вказані клопотання судом були розглянуті та витребуванні докази у ТОВ «Споживчий Центр». При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 17.05.2016 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 17.05.2016-000000490 (а.с.4-5). Відповідно до підтвердження заявки до кредитного договору № 17.05.2016-000000490 від 03.11.2016 року кредитор зобовязався надати позичальнику транш у розмірі 6000 грн. на 14 календарних днів, та оплатою за користування кредитом у розмірі 1680 грн. (а.с.6). 03.11.2016 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 6000 грн., чим виконав свої зобовязання своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується видатковим касовим ордером №3008 від 03.11.2016 року (а.с.8). Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідач не виконав умов договору № 17.05.2016-000000490 від 17.05.2016 року, у звязку із чим виникла заборгованість за користування кредитом у розмірі 23027,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за користування кредитом (а.с.84). Пунктом 7.2 кредитного договору передбачено, що у разі несплати кредиту та/або плати за користування у строки, встановленні договором, сума зобовязань по погашенню кредиту та/або плати за користування з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування до позивальника може бути застосована пеня згідно п.5.4 кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання та підлягають судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved