Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті кредиту та відсотків за договором споживчого кредиту, посилаючись на те, що 25.07.2014 року між КС «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір (пенсійний) ПС №510, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 5100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.07.2015 року. Відповідач в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобовязання щодо сплати заборгованості по кредиту належним чином не виконував, в звязку з чим за період з січня 2015 року по червень 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 2550 грн. Крім цього за період з квітня 2015 року по червень 2015 року виникла заборгованість по відсотках у розмірі 376,07 грн. Тому просить стягнути з відповідача по справі суму заборгованості по кредиту у розмірі 2550 грн. та суму заборгованості по відсотках у розмірі 376,07 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач [PERSON] помер 14.12.2014 року. Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріали справи свідчать, що 25.07.2015 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту (пенсійний) ПС №510, згідно умов якого боржник отримав кредитні кошти в сумі 5100 грн. під 44% відсотків річних з кінцевим терміном повернення 25.07.2015 року. В порушення умов кредитного договору боржник взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, в звязку з чим за період з січня 2015 року по червень 2015 року включно виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 2550 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з квітня 2015 року по червня 2015 року включно складає 376,07 грн. Згідно довідки начальника Лозівського РВ ГУДМС України в Харківській області №47/2161 від 25.06.2015 року, [PERSON], [INFO], 14.12.2014 року помер, актовий запис №796 від 16.12.2014 року. Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №41721415 від 06.10.2015 року, видана державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] свідчить, що спадкові справи після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (в даному випадку сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право від боржника виконання його обовязку. Відповідно до статті 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.1282 ЦК України у разі смерті боржника, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Як вбачається з матеріалів справи боржник [PERSON] помер, спадкоємці боржника відсутні, а тому суд, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Потрібно також враховувати, що за ст.607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. У відповідності до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини сторін, приймаючи до уваги, що Банк не навів доказів в підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Outcome: dismissed