Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» свій позов мотивує тим, що 02 лютого 2017 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ним було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 2349664 , згідно з яким страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Mercedes-Benz Е 200», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 28.07.2017р. у місті Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю забезпеченого автомобіля марки «Mercedes-Benz Е 200», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz 313, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.10.2017 року особою, винною у настанні ДТП, визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності. Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS_-170803-0848310 від 30.08.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Mercedes-Benz 313», державний реєстраційний номер [NUMBER], становить 12 307 грн. 46 коп. ПрAT СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 11 282 грн. 88 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку та страхового акту № UA2017080300062/L01/01 від 23.10.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 7300 від 23.10.2017 року. У зв'язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання дорожньо-транспортної пригоди, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). 06 лютого 2018 року [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, дана вимога була отримана 20.02.2018 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення, однак відповідач відшкодовувати шкоду в досудовому порядку відмовився. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 11 282,88 грн. завданої майнової шкоди. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать надіслані судом останньому повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач не скористався правом, наданим ст.ст. 83, 178 ЦПК України, та не надіслав до суду відзив на позовну заяву, що у відповідності до положень ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Як випливає з матеріалів справи, 02 лютого 2017 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON], було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 2349664 , згідно з яким страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Mercedes-Benz Е 200», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до вказаного Договору ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяло на себе обов'язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник в свою чергу зобов'язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 28.07.2017р. у місті Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля марки «Mercedes-Benz Е 200», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mercedes-Benz 313», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.10.2017 року особою винною в настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст.1166 ЦК України , шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Як слідує із Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS_-170803-0848310 від 30.08.2017року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Mercedes-Benz 313», державний реєстраційний номер [NUMBER], становить 12 307 грн. 46 коп. Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що ПрAT СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 11282грн. 88коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 03.08.2017року та страхового акту № UA2017080300062/L01/01 від 23.10.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 7300 від 23.10.2017 року. Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно з положеннями підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до правового висновку Верховного суду України, який міститься у постанові від 13.02.2014 року, неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3 045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Згідно з частиною 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв'язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання дорожньо-транспортної пригоди, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). 06 лютого 2018 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, яким вона була отримана 20.02.2018 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення. Проте, станом на день розгляду справи, сума отриманого страхового відшкодування відповідачем позивачу не повернута. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.п.10.2.14 п. 10.2 розділу 10 Договору страхування транспортних засобів страхувальник зобов'язаний повернути страховику страхове відшкодування у випадку наявності доказів про обставини виникнення страхового випадку, передбачені розділом 4 та 14 Договору, вже після здійснення страхового відшкодування. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» обґрунтований та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved