Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Прокурор м. Дніпродзержинська який діє в інтересах неповнолітньої особи [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що прокуратурою міста Дніпродзержинська в березні 2014 року проведено перевірку в порядку нагляду за додержанням та застосуванням в діяльності служби у справах дітей Дніпродзержинської міської ради щодо стану законності про створенні дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] і [PERSON] та влаштування до нього дитини - [PERSON], який позбавлений батьківського піклування. За результатами перевірки встановлено, що за позовною заявою служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради, 08.10.2002 року Дніпровським районним судом прийнято рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 12.06.2013 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради прийнято рішення № 153 «Про влаштування у дитячий будинок сімейного типу на спільне проживання і виховання неповнолітньої дитини», згідно з яким неповнолітнього [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON] та [PERSON] При перевірці також встановлено, що під час підготовки документів стосовно неповнолітнього [PERSON] для передачі їх батькам-вихователям подружжя [PERSON] і [PERSON] не вирішено питання щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, не з'ясовано наявність прийнятого судом рішення з цього приводу, внаслідок чого, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 564 від 26.04.2002 року та п. 3.2. рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради батькам вихователям не передано будь-яких документів з цього питання. Представник позивачка в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, письмово просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] згідно свідоцтва [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 05. 08.10.2002 року Дніпровським районним судом прийнято рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. 12.06.2013 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради прийнято рішення № 153 «Про влаштування у дитячий будинок сімейного типу на спільне проживання і виховання неповнолітньої дитини», згідно з яким неповнолітнього [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON] та [PERSON] При перевірці також встановлено, що під час підготовки документів стосовно неповнолітнього [PERSON] для передачі їх батькам-вихователям подружжя [PERSON] і [PERSON] не вирішено питання щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, не з'ясовано наявність прийнятого судом рішення з цього приводу, внаслідок чого, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 564 від 26.04.2002 року та п. 3.2. рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради батькам вихователям не передано будь-яких документів з цього питання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачка є фізично здорова людина, офіційно не працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину у встановленому законом розмірі, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в сумі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 04 червня 2014 року.

Outcome: approved