Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 11.11.2005 року між акціонерним комерційним банком ТАС-Комерцбанк, правонаступником якого є ПАТ Сведбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір №404/л-а, відповідно до якого банк зобовязується надати відповідачеві кредит в сумі 9600 доларів США, на строк з 11.11.2005 року до 11.11.2010 року. За умовами договору відповідач взяв на себе зобовязання погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок №22035500851801.840 щомісяця через касу банку, також він зобовязаний повернути отриманий кредит, виплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 відсотків річних за весь строк фактичного користування кредитом. Проте [PERSON] несвоєчасно виконував зобовязання щодо погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, тому за ним рахується заборгованість за кредитним договором в сумі 84879,18 доларів США, що станом на 11.11.2013 року становить 678439,27 гривень, в звязку з чим представник позивача змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак просив суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 84879,18 доларів США, що станом на 11.11.2013 року становить 678439,27 гривень, однак під час розгляду справи надав суду уточнення до позовної заяви, в якому просив суд стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №404/л-а від 11.11.2015 року в сумі 11336,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.06.2014 року становить 133992,16 гривень(а.с.178-180, 210), згідно розрахунку(а.с.181). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2005 року між акціонерним комерційним банком ТАС-Комерцбанк, правонаступником якого є ПАТ Сведбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір №404/л-а(а.с.5-8). Відповідно до пункту 1.1 вищевказаного договору банк зобовязується надати відповідачеві кредит в сумі 9600 доларів США, на строк з 11.11.2005 року до 11.11.2010 року. За умовами пункту 3.1 вищевказаного договору відповідач взяв на себе зобовязання погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок №22035500851801.840 щомісяця через касу банку, також він зобовязаний повернути отриманий кредит, виплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 відсотків річних за весь строк фактичного користування кредитом, що також підтверджується додатковою угодою №1 до кредитного договору від 09 березня 2006 року(а.с.10). Згідно з графіками погашення заборгованості з 10.12.2005 по 10.11.2010 року, погашення частини суми заборгованості здійснюється щомісячно(а.с.9,11). Однак, відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 09.06.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором №404/л-а від 11.11.2015 року становить 11336,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.06.2014 року складає 133992,16 гривень(а.с.181). 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу №11, відповідно до якого клієнт відступив факторові свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам від боржників, які зазначені в реєстрі заборгованостей боржників, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор набув права вимоги такої заборгованості від боржників(а.с.20-31). Так відповідно до умов вказаного договору ПАТ «Сведбанк» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги до відповідача по кредитному договору №404/л-а, що підтверджується витягом з договору факторингу(а.с.185). Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається відповідно до статті 525 ЦК України. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанні у цей строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що під порушенням зобовязання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, у відповідності до ч.1 статті 612 ЦК України. \~ Відповідно до ст.611\~ Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору №404/л-а від 11.11.2005 року в сумі 11336,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.06.2014 року складає 133992,16 гривень, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати\~ у справі: судовий збір у розмірі 3441 гривня 00 копійок. Вказані правовідносини регулюються\~ст.ст.512, 525, 526, 530, 536, 550, 610, 611, 612, 625, 1050, 1077, 1079 Цивільного кодексу України.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved