Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 12.11.2013 року між позивачем та відповідачем і зареєстрований за №1733 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини та спільне проживання були припинені через те, що між позивачем та відповідачем сформувались різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, у зв`язку з чим виникали суперечки та сварки, тому позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Представник позивача у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності позивача та у його відсутність. Відповідач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, сторони перебувають у шлюбі з 12.11.2013 року, зареєстрованому за №1733 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.8). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження про розірвання даного шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, позаяк позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши пред`явлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Окрім того, відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved