Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

представник позивача, подавши до суду заяву, просив суд виключити із числа відповідачів [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь позивача на розрахунковий рахунок 26034312998482 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 322669, код 23243188 суму збитків, завданих внаслідок порушення ПКЕЕН в сумі 550,79 грн. (в т.ч. ПДВ - 91,80 грн.) та стягнути з [PERSON] на користь позивача на поточний рахунок 26000010517301 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, код ЄДРПОУ 23243188 витрати по оплаті судового збору в розмірі - 243,60 грн., посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» є ліцензіатом з постачання електричної енергії за регульованим тарифом і діє на підставі ліцензії серії АЕ № 194761 від 16.05.2013 р. на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензії серії АЕ № 194762 від 16.05.2013 р. на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. Відносини між споживачами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. 05 березня 2012 року в ході перевірки в [ADDRESS], мешканцем якого є [PERSON] представниками позивача, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення і в присутності відповідача було оформлено Акт про порушення № К 015670. Як з'ясувалося в подальшому, власником будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. Порушення ПКЕЕН полягає в тому, що на вказаному об'єкті споживач самовільно здійснив підключення до електричної мережі шляхом накиду проводів навантаження на ПЛ-0,4 кВ, у зв'язку з чим електроенергія, що споживалась не враховувалась і не оплачувалась. Відповідно до п. 3.1.5. Методики дане порушення формулюється як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. Вказане порушення вчинене відкритим способом, про що свідчить характеристика виявленого порушення, а також схема електропостачання споживача, наведена в Акті № К 015670. Акт № К 015670 від 05.03.2012 р. про виявлення порушення Правил користування електричною енергією було складено коректно, оскільки, його підписали три представника енергопостачальника, а також споживач. В Акті чітко вказано скоєне правопорушення. Окрім всього в Акті вказано за допомогою якого проводу було здійснено вказане порушення, а також оформлено схему електропостачання споживача. Згідно п. 53 ПКЕЕН Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією визначається Методикою, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до п. 3.3. Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів; за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом. Результатом засідання комісії з розгляду Акта № К 015670 від 05.03.2012 p., результатом стало рішення про те, що Акт підлягає розрахунку згідно п. 3.1.5 Методики з урахуванням для перерахунку пропускної здатності мережі: алюміній 4 кв.мм, за період 43 дні (з дати відключення споживача за заборгованість), та по тарифах, що діяли на момент періоду порушення. Сума збитків, завданих позивачу внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН, зафіксованого в Акті № К 015670 від 05.03.2012 р. була нарахована згідно Методики та становить 550,79 грн. (в т.ч. ПДВ - 91,80 грн.). Згідно з п.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Майнова шкода в розмірі 550,79 грн. (в т.ч. ПДВ - 91,80 грн.) відповідачем станом на день подання позову не відшкодована, тому ПАТ «Київобленерго» вимушене звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Стосовно питання того, що ними пропущено строк звернення до суду, то позов було подано 23 лютого 2015 року, а ПАТ «Київобленерго» порушення ПКЕЕН було виявлено 05 березня 2012 року. Окрім того, розрахунок за порушення правил користування електричної енергії було зроблено за 43 днів за період з 17.01.2012 року по 05.03.2012 року. Щодо питання звернення до спадкоємця з даним питання пояснює наступне. Під час розгляду попередньої справи стало відомо про те, що [PERSON] помер, проте позов ними подано в межах строку передбачено ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та відмовити у задоволені позовних вимог з наступних підстав. Із заяви вбачається, що збитки нараховано за період із 01.02.2011 року по 29.02.2012 року. Ухвалою Апеляційного суду Київської області 12.02.2015 року залишено в силі рішення Кагарлицького районного суду від 24.12.2014 року, яким відмовлено в задоволені позовних вимог ПАТ «Київобленерго» про стягнення збитків за самовільне підключення в період з 31.03.2008 року по 31.01.2011 року. Отже, даним рішенням відмовлено у задоволені позовних вимог в межах періоду, який заявлено в даному позові. Також, з рішення слідує, що [PERSON] помер [INFO]. Про дану обставину позивач дізнався в ході розгляду попередньої справи. Проте, ним чомусь знову відповідачем заявляється [PERSON] Згідно ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від строку вимоги. Проте, даної вимоги позивач не заявляв. Період нарахування заборгованості становить з 31.03.2008 року по 31.01.2011 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Отже, вбачається сплив строку позовної давності. Крім того, в акті про порушення від 05.03.2012 року зазначено, що розгляд справи відбудеться 08.03.2012 року. Проте, протокол складено 28.03.2014 року, без повідомлення та участі [PERSON] Його ні в акті, ні в протоколі не зазначено. Суд, вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю. В судовому засіданні було встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» є ліцензіатом з постачання електричної енергії за регульованим тарифом і діє на підставі ліцензії серії АЕ № 194761 від 16.05.2013 р. на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензії серії АЕ № 194762 від 16.05.2013 р. на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. Відносини між споживачами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. В судовому засіданні було встановлено, що 05 березня 2012 року в ході перевірки в [ADDRESS], мешканцем якого був [PERSON] представниками позивача, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення і в присутності відповідача було оформлено Акт про порушення № К 015670. Порушення ПКЕЕН полягає в тому, що на вказаному об'єкті споживач самовільно здійснив підключення до електричної мережі шляхом накиду проводів навантаження на ПЛ-0,4 кВ, у зв'язку з чим електроенергія, що споживалась не враховувалась і не оплачувалась. Відповідно до п. 3.1.5. Методики дане порушення формулюється як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. Вказане порушення вчинене відкритим способом, про що свідчить характеристика виявленого порушення, а також схема електропостачання споживача, наведена в Акті № К 015670. Акт № К 015670 від 05.03.2012 р. про виявлення порушення Правил користування електричною енергією було складено коректно, оскільки, його підписали три представника енергопостачальника, а також споживач. В Акті чітко вказано скоєне правопорушення. Окрім всього в Акті вказано за допомогою якого проводу було здійснено вказане порушення, а також оформлено схему електропостачання споживача. Згідно п. 53 ПКЕЕН Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією визначається Методикою, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до п. 3.3. Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів; за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом. Результатом засідання комісії з розгляду Акта № К 015670 від 05.03.2012 p., результатом стало рішення про те, що Акт підлягає розрахунку згідно п. 3.1.5 Методики з урахуванням для перерахунку пропускної здатності мережі: алюміній 4 кв.мм, за період 43 дні (з дати відключення споживача за заборгованість), та по тарифах, що діяли на момент періоду порушення, а саме: з 17.01.2012 р. по 05.03.2012 р. Сума збитків, завданих позивачу внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН, зафіксованого в Акті № К 015670 від 05.03.2012 р. була нарахована згідно Методики та становить 550,79 грн. (в т.ч. ПДВ - 91,80 грн.). [INFO] [PERSON] помер. Згідно відомостей Кагарлицької районної державної нотаріальної контори вбачається, що була заведена спадкова справа за № 140/2014 року за заявою від 01 липня 2014 року [PERSON]. Під час розгляду цивільної справи № 368/740/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до [PERSON] про відшкодування збитків було встановлено, що позов було подано до [PERSON] та оскільки [PERSON] [INFO] помер, було введено правонаступника - [PERSON] Згідно з п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ст. 1217 ЦК України. До складу спадщини, згідно ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки - ст. 1261 ЦК України. Спадкоємець, відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Сторонами зобов'язання є кредитор і боржник. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов'язанні є правонаступництво. Відповідно до ч.2 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Тобто, з точки зору даних норм закону у зобов'язаннях, не пов'язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов'язань, а відбувається перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб - спадкоємців. Ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб'єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. Щодо питання відповідача про застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне. Так, суд вважає, що ПАТ «Київобленерго» подав позов до суду в межах трирічного строку позовної давності. Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що порушення правил користування електричною енергією для населення було виявлено позивачем 05 березня 2012 року, що підтверджується складеним актом про порушення і до суду ПАТ «Київобленерго» звернувся 23 лютого 2015 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вчинене [PERSON], який був власником будинку [ADDRESS], порушення було виявлене позивачем 05 березня 2012 року, тобто в межах 3-х річного строку позовної давності, тому підстав для застосування до вимог позивача строку позовної давності не має. За встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню повністю, тому суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача 550 грн. 79 коп. збитків, завданих внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таке ж роз'яснення викладено і у постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Виходячи з цього та вимог позивача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved