Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь страхової компанії суму відшкодування страхових виплат у розмірі 8\~818,00 гривень, а також - судовий збір у розмірі 1\~921, 00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.03.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/7317983, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП. 25.01.2017 року в м. Запоріжжі на вул. Будівників, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen Caddy», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Chevrolet Lacetti», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови суду, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Volkswagen Caddy», д/н [NUMBER] , [PERSON] . У зв`язку з названою подією, згідно Рахунку № 16 від 13.02.2017, наданого ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 9818,00 грн. Проте, відповідно до умов договору страхування, враховуючи ліміт відповідальності та франшизу (1000,00 грн.), передбачені полісом, ПРАТ «СК «Арсенал Стахування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 8818,00 грн. 04.09.2018 року ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було направлено на адресу відповідача претензію з вимогою сплатити страхове відшкодування, але відповідач не задовольнив її в добровільному порядку. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути із відповідача борг у сумі 8818,00\~грн. і судові витрати у сумі 1921,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не з`явився, надіслав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його присутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав. Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення засобами поштового зв`язку рекомендованих листів з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання. Як вбачаться з конверту-повідомлення, що повернувся на адресу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 06.11.2019 р., його було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата. Відповідач повторно повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення рекомендованого листа за його зареєстрованим місцем проживання, що повернувся 10.12.2019 р. на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресата. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони результатів не дали. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до\~ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 04 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7317983, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП. 25.01.2017 року в м. Запоріжжі на вул. Будівників, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen Caddy», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Chevrolet Lacetti», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2017 року по справі № 334/671/17 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 320,00 гривень. Окрім того, постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2017 року по справі № 334/668/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.122-4\~КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені постановами суду по справі № 334/671/17 про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили 03.03.2017 року. Відповідно до Рахунку № 16 від 13.02.2017 року, наданого ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti» д/н [NUMBER] ,\~в\~результаті його пошкодження в ДТП склала 15010,00 грн. Згідно з Розрахунком суми страхового відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України № АЕ/7317983 від 12.03.2016 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні складає 9818,00 грн. Сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 1000,00 грн. дорівнює 8818,00 грн. Аналогічні обставини викладені у страховому акті № 109.00068317-1 за Договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на території України № АЕ/7317983 від 12.03.2016 року. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 8818,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 77595 від 06.06.2017 року. 04.09.2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» направлено [PERSON] претензію про сплату на користь позивача в порядку регресу суми страхового відшкодування у розмірі\~8818,00 грн., але вона залишена без виконання. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1191 ЦК України\~встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стаття 993 ЦК України\~передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таке ж положення закріплено у\~статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Пунктом 26 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виплатив страхове відшкодування та на підставі\~ст. 1191 ЦК України, ст. 27\~Закону України «Про обов`язкове страхування»\~отримав право вимоги (регресу) до особи, відповідальної за збитки. Відповідачем в позасудовому порядку не здійснено компенсацію збитків страховику. Законність та обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, підтверджена судовим рішенням, як це встановлено судом під час розгляду справи. Виходячи з вищевикладених обставин та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, у зв`язку із чим витрати, понесені страховою компанією, підтверджені належними доказами, підлягають стягненню в порядку регресу з відповідача. За змістом ч.1\~ст.141 ЦПК України\~на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у сумі 1 921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved