Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання правочину нікчемним, посилаючись на те, що 01 липня 2014 року між банком та [PERSON] було укладеного Договір купівлі- продажу майна, а саме: стаціонарної автозаправочної станції(перша черга) в комплексі автосервісу,літ «А-1»,загальною площею 36,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; рухоме майно: колонку паливнороздавальну Salkotttn390|2, колонку паливнороздавальну Salkotttn390|2, резервуара,51,7м.куб., резервуар,51,7 м.куб., резервуар,51,7 м.куб., касовий апарат Марія ДТ-МТМ-ПОС, трансформаторну підстанцію, цифрове табло, щит електророзподільний,навіс, пожежний резервуар; земельну ділянку,площею 0,1070 га, кадастровий номер [NUMBER], наданої для здійснення роздрібної торгівлі нафтопродуктами,що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проте жодних коштів на рахунок банку від [PERSON] не надійшло. Таким чином,згідно вищевказаного Договору купівлі -продажу майна фактично передбачено безоплатне відчуження майна Банку на користь відповідача,що суперечить вимогам закону. В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить визнати договір купівлі- продажу майна від 01.07.2014 року зареєстрований в реєстрі за №1148 нікчемним. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій у зв»язку з початком ліквідаційної процедури в АТ « АКТИВ - БАНК», змінами у штатному розкладі, прохає розглянути дану справу за його відсутності, на підставі наявних в справах доказів. Позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити в повному обсязі (т.3 а.с.206). Представник відповідача - [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій прохала справу розглядати за її відсутності у задоволенні позовних вимог банка відмовити в повному обсязі. Крім того, прохала не розглядати клопотання попереднього представника відповідача про залучення по справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. (т.3 а.с.209-210). У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, 01липня 2014 року між ПАТ «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу майна,посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Малаховою Г.І., та зареєстровано в реєстрі за №1148. Відповідно до умов даного договору позивач передав у власність відповідачу майно, а саме: стаціонарну автозаправочну станцію(перша черга) в комплексі автосервісу,літ «А-1»,загальною площею 36,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; рухоме майно: колонку паливнорозавальну Salzkotttn 390|2, колонку паливнороздавальну Salzkotttn 390|2, резервуар,51,7м.куб., резервуар,51,7 м.куб., резервуар,51,7 м.куб., касовий апарат Марія ЛТ-МТМ-ПОС, трансформаторну підстанцію, цифрове табло, щит електророзподільний,навіс, пожежний резервуар; земельну ділянку,площею 0,1070 га, кадастровий номер [NUMBER], наданої для здійснення роздрібної торгівлі нафтопродуктами,що знаходиться за адресою: [ADDRESS](а.с.14-17). Відповідно до п.2.1 Договору продаж майна за домовленістю сторін вчинено за ціною 1 063 800 (один мільйон шістдесят три тисячі вісімсот) гривень, втому числі ПДВ (20%,що на момент підписання договору за курсом НБУ становить 90 000 доларів США, яку відповідач повинен був сплатити в строк до 21.08.2014 року . З метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним Договором,01.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством та [PERSON] було укладено договір застави на майнові права на грошові кошти, що розміщені на вкладному рахунку № [NUMBER] в Застоводержателя в розмірі 90000,00доларів США, а також нараховані на них проценти, які належать останньому за договором строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-46-178885 від 29.05.2014 року. У відповідності до умов п.4.1. Договору застави, відповідач передав у заставу позивачу майнові права на грошові кошти в розмірі 90000,00доларів США, з правом договірного списання коштів, у відповідності до положень розділу 6 Договору. Так, згідно умов Договору строкового вкладу « Актив прибутковий» № ДФО - 46-178885 від 29.05.2014 року,зі змінами та доповненнями, позивач отримав право договірного списання коштів, в разі якщо одержувачем таких коштів є Банк (т.2 а.с.71,72). 18.07.2014 року ПАТ «КБ « АКТИВ - БАНК» направив [PERSON] повідомлення про набуття прав згідно договору застави від 01.07.2014 року щодо договору строкового вкладу « Актив прибутковий» № ДФО-46-178885 від 29.05.2014 року між Банком та [PERSON](т.2 а.с.74). Згідно виписки по особовим рахункам з 29.05.2014 року по 28.09.2014 року вбачається,що з рахунку відповідача були списані кошти згідно повідомлення про набуття прав від 18.07.2017 року (т.2 а.с.236). У зв»язку зі списанням коштів з рахунку Відповідача, між Банком та відповідачем було укладено акт звірки розрахунків від 21.07.2014 року, з якого вбачається,що відповідно до Договору застави від 01.07.2014 року та повідомлення про набуття права від 18.07.2014 року № 4499/11,Продавець звернув стягнення на предмет застави та зарахував в рахунок оплати Предмету продажу за Договором купівлі- продажу належні Покупцю кошти за Договором строкового вкладу « Актив прибутковий» від 29.05.2014 року № ДФО - 46-178885 в розмірі 90012,07 доларів США ) з яких 90000,00доларів США - сума вкладу; 12,07доларів США - сума нарахованих процентів на вклад), що за курсом НБУ станом на 18.07.2014 року(11,649106 гривень за 1 долар США) становить 1048 560 ( один мільйон сорок вісім тисяч п»ятсот шістдесят) гривень 15 копійок. Залишок заборгованості станом на 18.07.2014 року становить 15239,85 гривень, які Покупець зобов»язаний сплатити в строк та відповідно до умов Договору купівлі - продажу(т.2 а.с.75). Із копії платіжного доручення від 23.07.2014 року вбачається,що [PERSON] внесено на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 15239,85гривень за договором купівлі - продажу, зареєстрований за № 1148 від 01.07.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., та акту звірки розрахунків від 21.07.2014 року ( т.2 а.с.77). Із повідомлення ПАТ « Комерційний банк « Актив - банк» за № 5013/11 від 07.08.2014 року вбачається,що зобов»язання [PERSON], як покупця,відповідно до договору купівлі - продажу від 01.07.2014 року з оплати предмету вищевказаного договору виконані в повному обсязі та своєчасно. Банк претензій до [PERSON], щодо оплати та виконання умов договору не має(т.2 а.с.76). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладу фізичних осіб від 02.09.2014р.№79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» з 03.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК».Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 03.09.2014 року по 03.12.2014 рік. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ « КБ «АКТИВ-БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Шевченка О.В.(т.1а.с.6-7). Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов»язана забезпечити перевірку правочинів(у тому числі договорів),вчинених(укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів(у тому числі договорів),що є нікчемними з підстав,визначених ч.3 цієї статті, а саме: правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:банк безоплатно здійснив відчуження майна,прийняв на себе зобов»язання без встановлення обов»язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій,відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов»язання,внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов»язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав(отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та /або послуги за цінами,нижчими або вищими від звичайних(якщо оплата на 20% і більше відрізняється від вартості товарів,послуг,іншого майна,отриманого банком), або зобов»язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв в рахунок виконання грошових коштів у день,коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов»язання(застава,порука,гарантія,при тримання,факторинг,тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому,ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори,умови яких передбачають клієнтам переваг(пільг),прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини(у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг(пільг),прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин( у тому числі договір) з пов»язаною особою банку,якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» зазначено, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред»являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову у цьому. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 215 ЦК України у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Цивільним кодексом України не передбачено можливості визнання судом дійсним правочину, який є нікчемним в силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте у такому випадку висновок про визнання судом нікчемності правочину є правовою оцінкою, яка має бути викладена у мотивувальній частині судового рішення. Таким чином, під час розгляду та вирішення даної справи суд має перевірити обґрунтованість висновку Уповноваженої особи про нікчемність Договору купівлі - продажу майна від 01.07.2014 року. Позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів наявності будь - якої з обставин, визначених ч.3 ст.38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з урахуванням яких можна було дійти висновку про нікчемність спірного договору у розумінні даної норми. Доводи позивача про безоплатність договору спростовуються документами, наявними в матеріалах справи, а саме: договором застави, укладеним 01.07.2014 року між ПАТ «КБ «Актив - Банк» та [PERSON], за яким в заставу банку під забезпечення зобов»язань за спірним договором купівлі -продажу майна передані майнові права на грошові кошти в сумі 90000,00доларів США -з правом договірного списання коштів; повідомленням від 18.07.2014 року про списання грошових коштів; актом звірки від 21.07.2014 року та квитанцією про внесення відповідачем коштів в сумі 15239,85гривень, як залишок оплати за спірним договором. Згідно спірного Договору оплата вартості майна повинна бути здійснена покупцем не пізніше 21.08.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи повна оплата відповідачем здійснена 23.07.2014 року. Отже, [PERSON] в повному обсязі виконав свої зобов»язання за спірним договором купівлі - продажу майна. У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Згідно вказаних норм права, Уповноважена особа листом від 11.11.2014 року повідомила відповідача про те, що укладений Договір купівлі - продажу майна від 01.07.2014 року,зареєстрований в реєстрі за № 1148, який був укладений між ПАТ « КБ «АКТИВ-БАНК» та [PERSON] є нікчемним в силу ст..38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», й жодних правових наслідків не породжують (т.1 а.с.20-21). Проте, як зазначалося раніше відповідач виконав свої обов»язки набагато раніше ніж було направлено йому даного листа. Крім того, представником відповідача залучено до матеріалів справи копію рішення апеляційного суду Харківської області від 09.08.2017 року по справі № 629/2156/15ц за позовом ПАТ «КБ «Актив - Банк» до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу від 01.07.2014 року ( того самого договору,що є предметом розгляду по даній справі) недійсним, яким у задоволенні позовних вимог банку відмовлено в повному обсязі за безпідставністю. Даним рішенням було встановлено: відсутність підстав застосування ч. 3 ст. 38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв»язку із здійсненням [PERSON] оплати за спірним договором в повному обсязі; наявність повноважень у представників на підписанні від імені банку спірного правочину; відсутність підстав для визнання спірного правочину недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що в ході розгляду даної цивільної справи представник позивача не надав доказів на підтвердження наявності будь - яких підстав про визнання спірного договору купівлі - продачу майна нікчемним. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час звернення позивача з позовом до суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнялася від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed