Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63, було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. [PERSON] «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] 02 липня 2007 року було укладено кредитний договір № 191/07ф та кредитний договір № 192/07ф за умовами яких банк надав відповідачці два кредити на загальну суму 60000,00 (шістдесят тисяч ) доларів США зі сплатою 14 % річних. Повернення коштів за кредитним договором № 191/07ф здійснюється згідно встановленого графіку з кінцевим терміном до 01 липня 2027 року та повернення коштів за кредитним договором № 192/07ф здійснюється згідно встановленого графіку з кінцевим терміном до 01 липня 2017 року. Взяті на себе зобовязання банком було виконано в повному обсязі. Зобовязання [PERSON] та [PERSON] за кредитними договорами належним чином виконані не були, що підтверджується рішенням Іванівського районного суду Одеської області у справі № 2-129 від 29.03.2010 року, яке набрало законної сили. Однак відповідач після ухвалення рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором отримані кошти не повернув, відсотки та інші платежі відповідно до умов кредитного договору не сплатив, крім того відповідно до умов договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору. Станом на 16.06.2016 року (курс НБУ 24,887642 за один долар США ) заборгованість позичальника за кредитним договором № 191/07ф від 02.07.2007 року збільшилась на 1518618,34 гривень; заборгованість позичальника за кредитним договором № 192/07ф від 02.07.2007 року збільшилась на 1541407,28 гривень, що в загальному складає 3060025,62 гривень. Розрахунок суми заборгованості додається. На даний час відповідачі продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідачі не зявилися, вважаються належним чином повідомленими, оскільки на адресу суду повернувся конверт в якому направлялися виклик до суду, з позначкою «в звязку з відмовою адресату від одержання». Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилась одержати судову повістку, вважається повідомленою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню виходячи з наступного. Свій висновок суд мотивує тим, що [PERSON] «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] 02 липня 2007 року було укладено кредитний договір № 191/07ф та кредитний договір № 192/07ф за умовами яких банк надав відповідачці два кредити на загальну суму 60000,00 (шістдесят тисяч ) доларів США зі сплатою 14 % річних. Повернення коштів за кредитним договором № 191/07ф здійснюється згідно встановленого графіку з кінцевим терміном до 01 липня 2027 року та повернення коштів за кредитним договором № 192/07ф здійснюється згідно встановленого графіку з кінцевим терміном до 01 липня 2017 року. Взяті на себе зобовязання банком було виконано в повному обсязі. Зобовязання [PERSON] та [PERSON] за кредитними договорами належним чином виконані не були, що підтверджується рішенням Іванівського районного суду Одеської області у справі № 2-129 від 29.03.2010 року, яке набрало законної сили. Однак відповідач після ухвалення рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором отримані кошти не повернув, відсотки та інші платежі відповідно до умов кредитного договору не сплатив, крім того відповідно до умов договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору. Станом на 16.06.2016 року (курс НБУ 24,887642 за один долар США ) заборгованість позичальника за кредитним договором № 191/07ф від 02.07.2007 року збільшилась на 1518618,34 гривень; заборгованість позичальника за кредитним договором № 192/07ф від 02.07.2007 року збільшилась на 1541407,28 гривень, що в загальному складає 3060025,62 гривень. Розрахунок суми заборгованості додається. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачами та позивачем склалися договірні відносини, свої зобовязання відповідачі перед позивачем порушили та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Ч.2 ст.82 ЦПК України передбачено, що якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 ЦПК України залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 45900 гривень 38 копійок понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжним дорученням . Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Outcome: approved