Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 15.03.2013 року, між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500352068 на суму 19944 грн. строком на 36 місяців, дата повернення кредиту 16.03.2016 року. [PERSON] не повертаючи кредит та не сплачуючи проценти за договором, порушив вимоги ст.1054 ЦК України, щодо обовязку позичальника повернути кредит та сплатити проценти. 30.09.2014 року, між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу права грошової вимоги. Відповідно до зазначеного договору ПАТ «Альфа-Банк» відступає ТОВ «Дата [PERSON]» права вимоги боргу за кредитним договором №500352068 від 15.03.2013 року. 10.10.2016 року, між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ. Відповідно до зазначеного договору ТОВ «Дата [PERSON]» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуває права вимоги боргу за кредитним договором №500352068 від 15.03.2012 року що включає в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. В звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №500352068 від 15.03.2015 року у розмірі 47441,27 грн. та судових витрат у розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення на сайті Судова влада України, причину неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 15.03.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500352068, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 19944 грн. строком на 36 місяців, дата повернення кредиту 16.03.2016 року. [PERSON], не повертаючи кредит та не сплачуючи проценти за договором, порушив вимоги ст.1054 ЦК України, щодо обовязку позичальника повернути кредит та сплатити проценти (а.с.7-8). 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу права грошової вимоги. Відповідно до зазначеного договору ПАТ «Альфа-Банк» відступає ТОВ «Дата [PERSON]» права вимоги боргу за кредитним договором №500352068 від 15.03.2013 року. (а.с.13-15). 10.10.2016 року, між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ. Відповідно до зазначеного договору ТОВ «Дата [PERSON]» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуває права вимоги боргу за кредитним договором №500352068 від 15.03.2012 року що включає в себе суму заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]» ,а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. В звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №500352068 від 15.03.2015 року у розмірі 47441,27 грн. та судових витрат у розмірі 1600 грн (а.с.13-29). З розрахунку заборгованості , наданим позивачем вбачається, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 10.10.2016 року виникла прострочена заборгованість по кредитному договору в розмірі 47441,27 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 19072,15 грн., заборгованості по процентам та комісією за користування кредитом - 16669,12 грн., пеня, штраф, неустойка -11700 грн. (а.с.10). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобовязання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ч.1 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved