Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості в розмірі 29 087,28 дол. США за кредитним договором №23006-010/06Р від 14.09.2006 року, стягнення 9 188,16 грн. витрат по оплаті судового збору. Позовні вимоги мотивував тим, що 14.09.2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та відповідачем [PERSON]\~ було укладено кредитний договір №23006-010/06Р, відповідно до якого відповідач отримав в кредит 22 000 дол. США зі сплатою 12,00 % річних, які зобовязався повернути в повному обсязі в строк до 14.09.2025 року. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 14.09.2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №23006-0010/16Р, відповідно до якого [PERSON] зобовязався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань позичальником [PERSON] за кредитним договором №23006-010/06Р від 14.09.2006 року. Внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, за ним станом на 15.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 29 087,28 дол., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2017 року вказану справу передано на розгляд судді Пастернак І.А. (а.с.69). Відповідно до ч.2 ст. 213 ЦПК України справа розглядається одним і тим самим складом суду. У разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку, крім випадків, встановлених цим кодексом. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.122). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.74, 75, 86, 87, 98, 99, 106, 107, 117, 118). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення в солідарному порядку з позичальника та поручителя заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 06.11.2006 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №23006-010/06Р, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 22 000,00 дол. США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів відповідно до договорів страхування нерухомого майна, строком до 14.09.2025 року зі сплатою 12 відсотків річних. Згідно п. 4.1. договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа наступного місяця рівними частинами в розмірі 96 дол США (а.с.6-9). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобовязання позичальник належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №23006-010/06Р від 14.09.2006 року (а.с.15-18). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивачем станом на 15.06.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №23006-010/06Р від 14.09.2006 року, відповідно до якого нараховано суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитом в розмірі 29 087,28 дол. США, в тому числі: 17 745,60 дол. США заборгованість по тілу кредиту (в тому числі 5 825,60 дол. США прострочена заборгованість), 11 341,68 дол США заборгованість по відсотках (а.с. 15-18). Будь-яких доказів, які б спростовували заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. Що стосується вимог позивача до поручителя, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань [PERSON] за кредитним договором №23006-010/06Р від 14.09.2006 року, 14.09.2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №23006-0010/16Р, відповідно до якого [PERSON] зобовязався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань позичальником [PERSON] за кредитним договором №23006-010/06Р від 14.09.2006 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 14.09.2025 року у розмірі 22 000,00 дол. США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості (а.с.10). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тому, відповідач [PERSON] повинен нести солідарну відповідальність з позичальником [PERSON] Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача надано суду копію банківської ліцензії, копію дозволу та копію додатку до дозволу на здійснення валютних операцій (а.с.11-13), а тому, стягнення заборгованості за кредитним договором №23006-010/06Р від 14.09.2006 року слід здійснювати в іноземній валюті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 192, 526, 527, 530, 533, 554, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України,

Outcome: approved