Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі - ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 12 857,00 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 05.07.2016 року о 15 год. 30 хв. [PERSON] на [ADDRESS] керуючи транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], при повороті ліворуч опинився на смузі зустрічного руху, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП від 05.07.2016 року. Автомобіль «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], який належить ДП «Український інститут інтелектуальної власності» на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було забезпечено в ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-0005/2016 від 21 квітня 2016 року. На підставі Рахунку від 06.08.2016 року позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 12 857,00 грн., за наслідками чого позивачем отримано право вимоги до відповідача як особи, винної у вчиненні ДТП, щодо стягнення суми понесеного позивачем відшкодування, що є предметом спору. 27 вересня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON], отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, подав клопотання про залишення позовної заяви без руху, однак не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 27 вересня 2018 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 05.07.2016 року о 15 год. 30 хв. [PERSON] на [ADDRESS] керуючи транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], при повороті ліворуч опинився на смузі зустрічного руху, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що підтверджено Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 95208974 від 08.08.2016 року. (а.с. 20-21) Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Печерського районного суду міста Києва від 26.10.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 05.07.2016 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки [PERSON] під час руху допустив порушення п.п. 10.5 Правил дорожнього руху. (а.с. 18-19) За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності ДП «Український інститут інтелектуальної власності». (а.с. 10) Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 05.07.2016 року автомобіль «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], було забезпечено ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-0005/2016 від 21 квітня 2016 року. (а.с. 11-17) За даними Рахунку СПД ФО [PERSON] від 06.08.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], становить 12 857,00 грн. (а.с. 24) 22.08.2016 року генеральний директор ДП «Український інститут інтелектуальної власності» [PERSON] звернувся до ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування (КАСКО), відповідно до якої страхувальник повідомляє страховика про настання страхового випадку від 05.07.2016 року. (а.с. 9) На підставі Страхового акта № 202-091/16 від 31.08.2016 року, Страхового акта № 202-005/17 від 24.01.2017 року ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» виплатив страхувальнику (отримувач: виконавець робіт) страхове відшкодування у розмірі 12 857,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 3211 від 31.08.2016 року та платіжним дорученням № 286 від 24.01.2017 року. (а.с. 5; 6; 7; 8) 09.07.2018 року представник ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» звернувся до [PERSON] із письмовою регресною вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 12 857,00 грн. (а.с. 25-26) Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 12 857,00 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15). Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved