Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності шляхом визначення часток співвласників. Посилався на те, що 16 січня 2001 року Департаментом житлово-комунального господарства міської ради було видано на ім`я [PERSON] та на членів її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право власності на житло, а саме їм було передано у спільну сумісну власність трьохкімнатну квартиру помер [ADDRESS] . [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складалася із частки квартири номер [ADDRESS] . Зазначив, що спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавця прийняла донька [PERSON] , а інша дочка [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадковому майні на користь своєї сестри. Крім того до нотаріальної контори із заявою про прийнятгя спадщини також звернулася матір померлого [PERSON] , 09 грудня 2015 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак A.M., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з - 1/5 частки квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того вказав, що після прийняття спадщини приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак A.M., було виділено 1/5 частки з майна, яке перебувало у спільній сумісній власності, а саме кв. [ADDRESS] . Фактично кожний із співвласників вказаної квартири має свою сім`ю, разом проживати в одній квартирі діти позивачки не можуть та постіймо у них виникають сварки та скандали з приводу її користування. З цих підстав у позивачки виникає необхідність припинити спільну сумісну власність та в подальшому визначити частку кожного частку в майні. Отже, після приватизації 16.01.2001 року вищевказаної квартири, ідеальна частка кожного члена сім`ї складала 1/5, а враховуючи ту обставину, що 1/5 частки після смерті чоловіка позивачки була виділена, а інші частки не виділені та право спільної сумісної власності не припинено, у зв`язку чим позивачка змушена звернутися до суду. З урахуванням викладеного просив припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та визначити, що частка кожного співвласника квартири, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складає 1/5 ідеальної частини даної квартири. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду її представник надав заяву у якій просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду. Про причини неявки суд не повідомила та жодних клопотань до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду. Про причини неявки суд не повідомив та жодних клопотань до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду її представник надав заяву у якій просив розгляд справи провести без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 63,70 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 16.01.2001 року виданого Департаментом житлового-комунального господарства (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1,ч.2\~ст.369\~ЦК України\~співвласники майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~володіють і\~користуються ним\~спільно,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст. 372 ЦК України). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved