Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, пояснюючи, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 14.08.2012 року банк, назва якого змінена на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач взяв на себе зобов`язання на умовах договору та у визначені договором строки повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених Договором та Умовами та правилами надання банківських послуг. У порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань, внаслідок чого станом на 13.01.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 27794 гривень 61 копійки, що складається з заборгованості за кредитом - 21834 гривень 75 копійок та заборгованості за процентами - 5959 гривень 86 копійок), яку представник позивача просив стягнути на користь позивача, а також просив стягнути судовий збір 2270 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 14.08.2012 року між сторонами укладено кредитний Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору, позичальник зобов`язався повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем відповідачеві такої картки та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, тому породжували договірні зобов`язання для сторін по справі. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, прострочив повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого станом на 13.01.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 27794 гривень 61 копійки, що складається з заборгованості за кредитом - 21834 гривень 75 копійок та заборгованості за процентами - 5959 гривень 86 копійок), що підтверджено розрахунком заборгованості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У частині першій статті 634 цього Кодексу передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 625 ЦК України передбачає обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, Відповідач як позичальник зобов`язаний сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов`язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що дійсно відповідачем порушені умови кредитного договору, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 27794 гривень 61 копійки, що складається з заборгованості за кредитом - 21834 гривень 75 копійок та заборгованості за процентами - 5959 гривень 86 копійок. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved