Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Представник позивач, яка діє від імені позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лозівської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка з [INFO] і по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інших осіб за вказаною адресою не зареєстровано. За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,1593 га, кадастровий номер 6323981500:01:000:0393, розташована на території Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №184337. 05.11.2013 року між ПОСП «Агросвіт» та [PERSON] був укладений договорі оренди земельної ділянки. В червні 2020 року [PERSON] звернувся до ПОСП «Аросвіт» для отримання компенсації витрат на поховання. Того ж дня останній повідомив представникам ПОСП «Агросвіт», що, прибираючи будинок матері, в травні 2020 року, знайшов заповіт [PERSON] . Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] , позивачу по справі. Лише 11 червня 2020 року від представника ПОСП «Агросвіт» [PERSON] дізнався про існування вказаного заповіту. 12 червня 2020 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, нотаріусом не вчинялися дії щодо сповіщення та виклик спадкоємців за заповітом, а тому позивач не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь. Вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживав зі спадкодавцем на момент смерті, не є спадкоємцем першої черги за законом, а тому об`єктивно не міг знати про наявність заповіту на його ім`я. В зв`язку з викладеним, просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті померлої [PERSON] протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності її довірителя, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Лозівської міської ради Харківської області, просила вирішити справу на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 84 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 15 листопад 2019 року, актовий запис № 16563. Згідно довідки Катеринівського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області за №338 від [INFO] померла [PERSON] з [INFO] і по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інших осіб за вказаною адресою не зареєстровано. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки 5,1593 га, кадастровий номер 6323981500:01:000:0393, розташованої на території Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №184337. За життя [PERSON] склала заповіт від 05 листопада 2013 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області Пелюшенко М.А. та зареєстрований в реєстрі за № 191. Про існування заповіту позивачу стало відомо лише у 11 червня 2020 року від представника ПОСП «Агросвіт», який у свою чергу дізнався про це від [PERSON] . Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дій у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. від 12 червня 2020 року за № 290/02-31. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12 червня 2020 року за № 60533519 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст. ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. З наданої до суду копії спадкової справи №66/2020, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , не вбачається, що позивач відмовився від прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного, можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, позивачем жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, він вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за заповітом, не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, посилається на те, що зі спадкодавцем на момент смерті не проживав, не є спадкоємцем першої черги за законом, а тому об`єктивно не міг знати про наявність заповіту, складеного на його ім`я. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк на звернення із заявою про прийняття спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved