Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору № R53113270048В від 07 червня 2012 року відповідачу були надані кошти в сумі 50 000 грн., зі сплатою 27% річних, які вона мала використати відповідно до цільового призначення та повернути до 07 червня 2015 року кошти, нараховані відсотки та комісійну винагороду. Разом з тим, відповідач своїх зобов'язань за договором не виконувала належним чином, внаслідок чого станом на 03 лютого 2014 року в неї виникла заборгованість в сумі 126 591 грн. 10 коп., яку просить стягнути з неї в примусовому порядку. Представник позивача - Соліженко М.В. в судовому засіданні позов підтримав, з викладених позовній заяві підстав та просив задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про його проведення повідомлена належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 червня 2012 року між сторонами укладено кредитний договір № R53113270048В. Відповідно до укладеного договору відповідачу були надані кошти в сумі 50 000 грн. (меморіальний ордер № 34175 від 07 червня 2012 року), за користування якими вона сплачувала 27% річних, мала використати їх за цільовим призначенням та повернути до 07 червня 2015 року. Відповідно до п. 5.3.1. кредитного договору позичальник зобов'язувався сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплати нараховані відсотки за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені цим законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № R53113270048В від 07 червня 2012 року не виконувала належно та своєчасно, внаслідок чого станом на 03 лютого 2014 року в неї виникла заборгованості в сумі 126 591 грн. 10 коп., зокрема сума поточної заборгованості за кредитом в розмірі 28 593 грн. 96 коп., сума простроченої заборгованості за кредитом в сумі 20 506 грн.48 коп., 3% річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту в сумі 448 грн.15 коп., сума інфляційних витрат за весь час прострочення сплати кредиту в розмірі 272 грн. 26 коп., сума простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 19 892 грн. 43 коп., сума заборгованості за відсотками за період з 08 січня 2014р.по 03 лютого 2014р. в розмірі 616 грн. 60 коп., 3% річних за порушення зобов'язань щодо сплати відсотків в сумі 279 грн. 74 коп., сума інфляційних витрат за порушення зобов'язань щодо сплати відсотків в розмірі 272 грн. 87 коп., сума пені за несвоєчасну сплату відсотків та кредиту в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення, що становить 55 523 грн.99 коп. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 610 ЦК України порушенням зобов'язання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала зобов'язання за кредитним договором № R53113270048В від 07 червня 2012 року, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 126 591 грн. 10 коп., а тому вимоги позивача є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved