Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 44810,90 грн, з яких 12776,14 грн - заборгованість за кредитом; 8758,10 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20952,64 грн - заборгованість за пенею та комісією; 2324,02 грн - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 16098,29 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Оскільки [PERSON] порушив зобов`язання з повернення суми кредиту, просить позов задоволити, стягнути на його користь вказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Справа поступила до провадження судді Швед Н.П. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2019 року, згідно із розпорядженням керівника апарату суду № 325 від 01.03.2019 року у зв`язку з закінченням повноважень першого періоду призначення на посаді судді [PERSON] справу передано судді Кондратьєвій Н.А. Ухвалою від 15.03.2019 року суддею Кондратьєвою Н.А. прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно із ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Судом встановлено, що 09.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з умовами якої останній отримав кредит у розмірі 16098,31 грн на строк 24 місяців, з 09.12.2013 року по 31.12.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту, з випатою 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти в сумі 805,56 грн для погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до п.2.5. Генеральної угоди про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, [PERSON] зобов`язався повернути суму кредиту, процентів, винагороди. Однак, відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 15.03.2018 року згідно долученого представником позивача розрахунку заборгованості за договором від 09.12.2013 року має прострочену заборгованість в сумі у розмірі 44810,90 грн, з яких 12776,14 грн - заборгованість за кредитом; 8758,10 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20952,64 грн - заборгованість за пенею та комісією; 2324,02 грн - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Згідно до п.2.1 Генеральної угоди [PERSON] зобов`язався здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості з 01 по 25 число кожного місяця, надаючи Банку щомісячний платіж в розмірі 805,56 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, Банк зобов`язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що предбачені кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17). Водночас, суд звертає увагу на те, що підписана сторонами генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09 грудня 2013 року б/н містить усі істотні умови кредитного договору, зокрема умови про предмет, ціну та строк її дії. Так у зазначеній угоді сторони погодили суму кредиту (16098,31 грн), розмір процентів за користування ним (1,5% на місяць на суму кредиту, тобто 18% річних), строк кредитування (24 місяці - з 09.12.2013 року по 31 грудня 2015 року), умови та строки погашення кредиту, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Тобто сама по собі генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.12.2013 року є кредитним договором. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, комісією за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд

Outcome: approved