Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] про встановлення походження дитини. В позові зазначено, що позивач громадянин Італії, який є резидентом та постійно мешкає в Швейцарії. Одружений, має трьох дітей. Відповідачка деякий час проживала та працювала в Швейцарії в стриптиз барі. Приблизно наприкінці 2012 року позивач познайомився з відповідачкою, після знайомства у них був одноразовий статевий зв'язок. Після цього ніяких зустрічей між ними ніколи не було. Нещодавно відповідачка звернулась до позивача та заявила, що нібито він є батько її сина [PERSON], який народився [INFO] на території України. Зі слів йому стало відомо, що батьком в актовому запису про народження дитини вона записала зі своїх слів позивача. Він неодноразово звертався до відповідачки, з проханням провести на території України, громадянином якої є малолітній [PERSON], тест на батьківство, однак відповідачка відмовлялась. Тому він звернувся до суду з позовом про визнання походження дитини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила позов задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що наприкінці 2012 року позивач та відповідач в зв'язку з знайомством мали близькі відносини. [INFO] народилась дитина. У [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], якого взареєстровано в Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області при видачі Свідоцтва про народження зареєстровано як [PERSON], по-батькові дитина за іменем її біологічного батька (зазначено батько -[PERSON]) за вказівкою матері (а.с.34). Як слідує зі ст..125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; або за рішенням суду. Правовій аналіз даної статті вказує про існування двох способів визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою: добровільний та судовий. Добровільний спосіб полягає у двосторонньому волевиявленні матері та батька, яке полягає у зверненні до державного органу реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою, або ж у зверненні особи, яка вважає себе батьком дитини. Іншими словами добровільний спосіб можливо назвати реєстраційним або позасудовим. Суть судового способу визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою полягає у зверненні одного з подружжя до суду, який в результаті розгляду цивільної справи по суті встановлює батьківство судовим рішенням, яке є обов'язковим для виконання. Способи визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою у коментованій статті лише перераховуються, а порядок реалізації способу визначення походження дитини передбачений іншими нормами СК України, а саме ст.ст. 126 - 128 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Так згідно висновку експерта №253 від 10.06.2015 року було проведено судово - медичну експертизу за зразками крові п/ц №520/16734/14-ц, в якій молекулярно - генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство практично доведено (а.с.43-47). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищезазначене, а також встановлення необхідних доказів по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання [PERSON], [INFO], громадянина Італії, батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі наведеного, відповідно до ст. 126 СК України,

Outcome: approved