Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», звернулося до суду з позовом, про стягнення з [PERSON] в порядку субрагації майнову шкоду в розмірі 77 103,54 гривень, та судовий збір в розмірі 2 270,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 січня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-РМ2-14-00008, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] . 15 липня 2015 року строк дії Договору було продовжено до 06.02.2020 року, згідно додаткової угоди № 1. 11 червня 2019 року по вул. Великій Кільцевій у м. Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Cheri», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . 29 липня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва винесено постанову, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення. На підставі страхового акту № ДККА-66400 від 03 липня 2019 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова компанія», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування в розмірі 77 103,54 гривень. Оскільки, відповідно відомостей центральної бази даних МТСБУ, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по відношенню до транспортного засобу «Cheri» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП був відсутній. Згідно звернення до [PERSON] з вимогою № 24/21 відшкодувати завдані збитків в розмірі фактичного виплаченого страхового відшкодування у розмірі 77 103, 54 гривень або за наявності надати поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності, з боку [PERSON] не виконані. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 77 103, 54 гривень, що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням № 16415 від 03.07.2019 року. Посилаючись на те, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншим особам, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в порядку субрагації майнову шкоду в розмірі 77 103,54 гривень та судовий збір у розмірі 2 270,00 гривень. 26 липня 2021 року Святошинським районним судом м. Києва відкрито провадження у справи та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з тим, що повістка, адресована [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з закінченням терміну зберігання, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] є таким, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 14 січня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-РМ2-14-00008, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] . 15 липня 2015 року строк дії Договору було продовжено до 06.02.2020 року, згідно додаткової угоди № 1. Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. 29 липня 2019 року Солом`янським районним судом м. Києва винесено постанову, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: «11 червня 2019 року о 15 годині 20 хвилин, по вул. Великій Кільцевій у м. Києві, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Cheri», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , який в свою чергу допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України». Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. 12 червня 2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . Згідно страхового акту № ДККА-66400 від 03 липня 2019 року, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», прийняло рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику в загальному розмірі 77 103,54 гривень. На підставі страхових актів Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» перерахувало на рахунок ТОВ «Автомобільний дім Атлант-М» страхове відшкодування в загальному розмірі 77 103,54 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №16415 від 03 липня 2019 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, відповідно до статтей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15. Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» зазначає, що на виконання зобов`язань за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-РМ2-14-00008 від 14 січня 2014 року, 15 липня 2015 року строк дії Договору було продовжено до 06.02.2020 року, згідно додаткової угоди № 1, позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування на загальну суму 77 103,54 грн., тому у позивача виникло право звернутись до відповідача [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування фактичного розміру шкоди в розмірі 77 103,54 гривень. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку субрагації, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved