Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Прокурор Дзержинського району міста Харкова звернувся до суду з позовом в інтересах Харківської міської ради, в якому зобов'язати [PERSON] привести у попередній, тобто такий, що існував до початку здійснення реконструкції, стан нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 25.09.2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10.03.2015 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Судом апеляційної інстанції встановлено, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до власника земельної ділянки з заявою щодо відведення її для будівництва нежитлового приміщення. Крім того, не надано доказів того, що [PERSON] звертався до органів місцевого самоврядування з питанням щодо прийняття будівлі в експлуатацію, надавав необхідну документацію і йому було відмовлено в оформленні документів. Таким чином, проведене відповідачем будівництво є самочинним, Харківською міською радою згода на збереження об'єкту самочинного будівництва не надавалась, на теперішній час об'єкт не введено в експлуатацію, як це передбачено ч.2 ст.331 ЦК України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 25.09.2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10.03.2015 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Судом апеляційної інстанції встановлено, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до власника земельної ділянки з заявою щодо відведення її для будівництва нежитлового приміщення. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно ч.ч.1,2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Таким чином, проведене відповідачем будівництво нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є самочинним. Частиною 4 ст.376 ЦК України передбачено якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Рішенням Харківської міської ради № 390/11 від 17.08.2011 року затверджено Порядок вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом. Так, відповідно до п.3.1 Порядку, якщо забудовник не є власником або користувачем земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, він може звернутися із заявою (клопотанням) до харківської міської ради з проханням про збереження об'єкту та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для закінчення будівництва (у разі незавершеного будівництва) або для експлуатації об'єкту (у разі вже закінченого будівництва). Суду не надано доказів про те, що Харківською міською радою надавалась згода на збереження об'єкту самочинного будівництва нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], або про введення даного об'єкту в експлуатацію Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Прокурора Дзержинського району міста Харкова в інтересах Харківської міської ради про приведення об'єкту самочинної реконструкції у первісний стан.

Outcome: approved