Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в розмірі 14096,42 гривень, з яких: 12206,20 гривень - сума основного боргу по кредиту; 1586,19 гривень - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування; 119,48 гривень - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 52,28 гривні - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 18,64 гривень - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 8,29 гривень - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 87,67 гривень -3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 17,67 гривень - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, а також судові витрати у розмірі 2102,00 гривні. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 грудня 2018 року між сторонами був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі Заяви на приєднання № 2137216/191218, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 18180,00 гривень з можливим подальшим збільшенням до 250 000,00 гривень зі строком кредитування 60 місяців, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 38,00 % річних. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та нарахованих за користування кредитом відсотків, відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача [PERSON] станом на 03 вересня 2020 року перед банком виникла заборгованість в розмірі 14096,42 гривень. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином була повідомлена про розгляд справи, до суду не з`явилась, причини своєї не явки не повідомила. За правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 09 березня 2021 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 ЦК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), поданої відповідачкою 19 грудня 2018 року до ПАТ «Державний ощадний банк України», банк надав останній кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 18180,00 гривень з можливим подальшим збільшенням до 250000,00 гривень на строк 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк, зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач погодилася з тим, що підписана заява разом з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджено його підписом у заяві, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору. Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 1.16. Розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - «ДКБО»). затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 серпня 2015 р. № 694 (в редакції, яка діяла на день підписання Заяви про приєднання), за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору. - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу XX Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту. Згідно п.п. 1.20. ДКБО сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості. яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Відповідно до п. 1.27 ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Пунктом 1.28 ДКБО також передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць: 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. Згідно п. 1.24. ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором. Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня. коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов`язаний сплатити кредитору неустойку. Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідачки станом на 03 вересня 2020 року становить - 14096,42 гривні, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 12206,20 гривень; заборгованість за розрахункове - касове обслуговування - 1586,19 гривень, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 119,48 гривень, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 52,28 гривні; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 18,64 гривень; 8,29 гривень - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 87,67 гривень - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 17,67 гривень. Факт наявності заборгованості по основному боргу підтверджується наданою банком випискою по картковому рахунку позичальника за період з 19 грудня 2018 року по 03 вересня 2020 року. Доказів, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Враховуючи те, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином в обумовлений строк, а відповідач порушив умови кредитного договору, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 14096 гривень 42 копійки. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 2102 гривні. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 16198 гривня 42 копійок (14096 гривень 42 копійки + 2102 гривні). З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved