Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 12.03.2020 між ПАТ АТ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір шляхом підписання останнім заяви - договору № 2020/І_С/071-002724 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операцій за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АТ «Укргазбанк». Також, відповідно до вищевказаного договору було укладено кредитний договір № 2020/І_С/071-000345, відповідно до умов якого позичальнику на картковий рахунок встановлено максимальний ліміт дозволеного овердрафту в розмірі 300 000,00 грн, процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом 42, 0 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,00% річних, зі строком дії 12 місяців з дати підписання договору, тобто з 12.03.2020 по 11.03.2021. Підписавши Кредитний договір, відповідач погодився з умовами правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», які опубліковані на WEBсайті АБ «Укргазбанк». Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсягу. Однак, в порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим представник позивача просить задовольнити позов, та стягнути з [PERSON] заборгованість, у розмірі 2 455,35 грн, з яких 1 989,33 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 45,78 грн - поточна заборгованість по процентах; 420,24 грн - прострочена заборгованість по процентам, та судові витрати. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення справи до не подав. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Згідно з ст. 12 ч. 3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принцип і в змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Заслухавши представника позивача, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12.03.2020 [PERSON] , отримав кредит, шляхом підписання заяви - договору № 2020/І_С/071-002724 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операцій за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АТ «Укргазбанк» від 12.03.2020, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Відповідно до вищевказаного договору було укладено кредитний договір № 2020/І_С/071-000345, відповідно до умов якого позичальнику на картковий рахунок встановлено максимальний ліміт дозволеного овердрафту в розмірі 300 000 грн, процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом 42, 00 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48, 00% річних, зі строком дії 12 місяців з дати підписання договору, тобто з 12.03.2020 по 11.03.2021. Згідно з розрахунком заборгованості, за договором № 2020/І_С/071-000345 від 12.03.2021, у [PERSON] станом на 11.03.2021 утворилася заборгованість у розмірі 2 455,35 грн, з яких: 1 989,33 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 45,78 грн - поточна заборгованість по процентах; 420,24 грн - прострочена заборгованість по процентам. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 23 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживчий кредит, це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до п.2.6 Правил сторони домовились, що на підставі оформлення належним чином заяви-договору, якою клієнт замовив кредит, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення за субрахунком клієнта ліміту дозволеного овердрафту для проведення операцій з використанням картки, а клієнт зобов`язується повернути банку кредитні кошти та проценти за користування дозволеним овердрафтом у порядку та на умовах, визначених цими правилами, програмою кредитування та заявою-договором. Згідно п.3.1. Правил, договір вважається укладеним якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву-договір, а банк прийняв таку заяву-договір без зауважень відкрив такий рахунок і субрахунок. Відповідно до п. 5.2.10 Правил позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за дозволеним овердрафтом, у тому числі у сумі мінімальних платежів, та нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом розмірах та в строки, що визначені укладеним договором. Пунктом 5.2.11 Правил вставлено, що позичальник зобов`язався не пізніше останнього дня строку дії дозволеного овердрафту, визначеного у заяві-договорі, погасити усю існуючу станом на цей день заборгованість за дозволеним овердрафтом та за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом. Відповідно до п. 6.13 правил клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом щомісяця до дати встановленої обраною програмою кредитування, в день закінчення строку дії дозволеного овердрафту, а також в день дострокового припинення дії дозволеного овердрафту у випадках, визначених цими правилами. Особистим підписом у зазначеній заяві-договорі (кредитному договорі) відповідач погодився з умовами правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, отримав картку та взяв на себе зобов`язання використовувати картковий рахунок та платіжну картку відповідно до умов Правил. Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). У позові зазначено, що відповідач не виконує в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, а саме: не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у розміру та строки, передбачені Договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Так, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 11.03.2021 у нього утворилася заборгованість у розмірі 2 455,35 грн, з яких: 1 989,33 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 45,78 грн - поточна заборгованість по процентах; 420,24 грн - прострочена заборгованість по процентам. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення в примусовому порядку з [PERSON] заборгованість в розмірі 2 455,35 грн. Відповідно до частин 1 і 3 статі 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному розмірі, відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 2 270,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved