Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Прокурор Ярмолинецького району звернувся з позовом до суду в інтересах держави до Ярмолинецької районної державної адміністрації, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Баламутівська сільська рада Ярмолинецького району, про визнання незаконним та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про реєстрацію державного акту. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що в результаті проведеної прокуратурою району перевірки щодо вивчення стану законності при розпорядженні та використанні земельних ділянок на території району встановлено, що розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009р. [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га. А розпорядженням Ярмолинецької РДА від 9 грудня 2009 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району за межами с. Баламутівка та передано її у власність. На підставі вказаного розпорядження 21 грудня 2009 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 196749, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976500268. Згідно інформації відділу Держземагенства у Ярмолинецькому районі від 07.05.2015р. земельна ділянка із вказаним кадастровим номером, яку отримав [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, відноситься до земель резервного фонду. Водночас, передача вказаної земельної ділянки у власність відбулася у порушення вимог ст. ст. 25, 33, 78, 116, 118 Земельного кодексу України та п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». З аналізу вищенаведених норм слідує, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій у приватну власність передаються земельні ділянки (крім земель резервного фонду) працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з ним земельної частки (паю). Створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використанням за цільовим призначенням переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Разом з тим, за інформацією Баламутівської сільської ради [PERSON] не являвся членом СТОВ «Обрій» у соціальній сфері села не зайнятий, на території сільської ради не зареєстрований та не проживає. Оскаржуваними рішеннями порушено інтереси держави, оскільки з державної власності протиправно вибула земельна ділянка, яка не могла бути передана у власність, оскільки відноситься до земель резервного фонду. Просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009р. про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Баламутівської сільської ради за межами с. Баламутівка площею 2 га.; визнати незаконним та скасувати розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 09.12.2009р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у приватну власність [PERSON] земельної площею 2 га. для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради за межами с. Баламутівка; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 196749 від 21.12.2009р., виданий на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6825880800:03:007:0063; скасувати запис про реєстрацію державного акту від 21.12.2009р. серії ЯИ № 196749 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976500268. Відповідачем, Ярмолинецькою районною державною адміністрацією, подано заперечення проти позову, в яких зазначено, що розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009р. та від 09.12.2009р. прийняті на підставі ст. 14 Конституції України та ст. ст. 118, 121 ЗК України. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що розпорядження Ярмолинецької РДА від 16.10.2009р. та від 09.12.2009р. суперечать вимогам ст. ст. 25, 33, 78, 116, 118 Земельного кодексу України та п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» тому мають бути визнані незаконними та скасовані, також підлягає визнанню недійсним і державний акт на право власності на земельну ділянку. Представник відповідача, Ярмолинецької РДА, позову не визнав, суду пояснив, що розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 20 грудня 2012 року є законним та приймалося у відповідності до чинного законодавства. Також, зробив усну заяву про застосування строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в позові у звязку із спливом строку позовної давності. Представник третьої особи, Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов прокурора підтримав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 10 ЦПК України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009р. [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Баламутівка Баламутівської сільської ради. А розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 9 грудня 2009 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами с. Баламутівка Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району та передано її у власність. Ці обставини підтверджуються копіями розпоряджень Ярмолинецької РДА (а.с. 13-14). На підставі вказаного розпорядження 11 грудня 2009 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 196749, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2, 0000 га, що розташована за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, Баламутівська сільська рада, за межами населеного пункту, і призначена для ведення особистого селянського господарства, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976500268. Ця обставина підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 15). Відповідно до п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року створений під час передачі земель у колективну власність резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використанням за цільовим призначенням переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Так, прокурором не надано суду жодних належних і допустимих доказів того, що на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району під час передачі земель у колективну власність був створений резервний фонд, і що вказана земельна ділянка із зазначеним кадастровим номером належить до цього резервного фонду. Суд критично оцінює та не бере до уваги довідку Відділу Держземагенства в Ярмолинецькому районі від 07.05.2015р. (а.с. 16) про те, що вказана земельна ділянка із кадастровим номером 6825882400:03:016:0059 була надана у власність із резервного фонду з наступних підстав. Згідно ч. ч. 13, 15 ст. 5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місцерозташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Відповідно, прокурором не надано суду рішення Баламутівської сільської Ради народних депутатів про створення резервного фонду земель за погодженням мізцерозташування із землекористувачем. Так, з відповіді архівного відділу Ярмолинецької районної державної адміністрації від 29.10.2015р. вбачається, що рішення сесії Баламутівської сільської ради за 1995-2002 роки щодо створення резервного фонду земель в с. Баламутівка відсутнє (а.с. 77). Крім цього, не зазначено у вказаній довідці від 07.05.2015р., що ж стало підставою для її видачі (картографічні матеріали тощо). Отже, оскільки позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009р. та від 09.12.2009р., державний акт від 11.12.2009р. суперечать вимогам ст. ст. 78, 116, 118 Земельного кодексу України та п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», тому у задоволенні позову прокурора слід відмовити. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, слід скасувати заходи забезпечення позову, які накладені ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 3 червня 2015 року, а саме: зняти арешт із земельної ділянки площею 2, 0000 га з кадастровим номером 6825880800:03:007:0063, що призначена для ведення особистого селянського господарства, і розташована на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області за межами населеного пункту, яка належить [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ № 196749, що виданий 11 грудня 2009 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed