Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53682,91 грн., яка складається з суми заборгованості по кредиту - 13361,00 грн., суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 22651,13 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту (п.6.3 кредитного договору) - 4477,21 грн., пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків (п.6.2 кредитного договору) - 6593,69 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 4749,88 грн., штрафу (п.6.4 кредитного договору - порушення п.5.2.3-5.2.5 кредитного договору) - 1850,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що, відповідач не виконує в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача у дане судове засідання не зявилась, але надала суду телефонограму про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просила винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно до\~положення ч.3\~ст.131\~ЦПК України\~учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний\~комерційний банк\~«Індустріалбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №89655/31/к (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП по кредитному продукту 31- «ЗАПОРУКА УСПІХУ») (а.с.5,6,7,10). Позивач зобовязання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав, перерахував кошти на рахунок відповідача двома траншами згідно меморіальних ордерів від 15.10.2013 року №2935 на суму 17112,50 грн. та №2936 на суму 1387,50 грн. (а.с.8). Згідно п.1.4 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, процентна ставка становить 24,7 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38 процентів річних. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, відповідач зобов'язується використати кредит на цілі, визначені кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов'язання за кредитним договором, та повернути позивачу кредит на умовах та в строки (терміни), визначені кредитним договором. Як передбачено п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3 кредитного договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у додатку №1, що є невідємною частиною кредитного договору. Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок, відкритий у кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Повне погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2 кредитного договору). Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4 договору та 5 процентів річних (п.4.3 кредитного договору). Відповідач був зобовязаний повернути кредит не пізніше 15.10.2016 року. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що у разі наявності заборгованості позичальника по договору на 000 годину останнього дня дії договору у зв'язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів. У зв'язку з наявністю заборгованості відповідача станом на 15.10.2016 року, позивачем було в односторонньому порядку продовжено строк дії кредитного договору до 15.11.2016 року. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. До договору кредиту згідно ст.1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст.526-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З наданого розрахунку, вбачається, що станом на 28.11.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 53682,91 грн., яка складається з суми заборгованості по кредиту - 13361 грн., суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 22651,13 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту (п.6.3 кредитного договору) - 4477,21 грн., пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків (п.6.2 кредитного договору) - 6593,69 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 4749,88 грн., штрафу (п.6.4 кредитного договору - порушення п.5.2.3-5.2.5 кредитного договору) - 1850 грн. (а.с.11,12,13,14-15,16-46). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Крім цього, що стосується вимог позивача про стягнення інфляційних збитків згідно ч.2 ст.625 ЦК України, то судом не встановлені підстави їх нарахування та стягнення, оскільки з наданих позивачем доказів вбачається, що дані вимоги не передбачені кредитним договором та не відповідають вимогам чинного законодавства, інших доказів їх нарахування позивачем до суду не надано. У звязку з вищевикладеним у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за порушення умов договору та стягнення інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховував відповідачу пеню, стягнення штрафу носить разовий характер, а інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту не передбачені даним кредитним договором, у звязку з порушенням позичальником строку платежів за будь-яким із грошових зобовязань, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. З огляду на викладене суд вважає, що одночасно застосовувати штраф і пеню, а також інфляційні нарахування, в даному випадку, є неправомірно, а тому відмовляє в частині позовних вимог ПАТ АКБ «Індустріалбанк» про стягнення штрафу у розмірі 1850 грн. і інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту у розмірі 4749,88 грн., та стягує з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 4477,21 грн. та пеню за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків у розмірі 6593,69 грн. Таким чином, позов банку є доведений на суму 36012,13 грн.+4477,21 грн. +6593,69 грн. = 47083,03 грн., а тому позов банку необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати банку по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial