Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору № С55.929.71392 від 06.09.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4222 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних від залишкової суми кредиту, кредитним строком на 18 місяців. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись щомісячно відповідно до кредитного договору. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач належним чином не виконує. Станом на 30.09.2013 року має прострочену заборгованість на загальну суму 21461,26 грн. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості простроченого боргу по кредиту, що становить 4010,67 гривень, прострочених відсотків, що становлять 3582,13 грн., строкових відсотків, що становлять 39,56 грн. та пені за несвоєчасне погашення платежів, що становить 13828 грн.. В зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 21461, 26 гривен та сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. забезпечення розгляду справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково та пояснив, що не згідний з нарахованими процентами та пенею, оскільки такі на його думку безпідставно завищені. Також ствердив, що позивачем не наданий розширений розрахунок заборгованості по кредитному договору, а наявна довідка-розрахунок заборгованості при матеріалах справи є незрозумілою, тому підстав для стягнення прострочених процентів та пені немає. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору С55.929.71392 від 06.09.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4222 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних від залишкової суми кредиту, кредитним строком на 18 місяців (а.с. 5-7). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно до наданих позивачем розрахунків у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013 року має заборгованість - 21461,26 грн. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості простроченого боргу по кредиту, що становить 4010,67 гривень, прострочених відсотків, що становлять 3582,13 грн., строкових відсотків, що становлять 39,56 грн. та пені за несвоєчасне погашення платежів, що становить 13828 грн.. Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу пеню та відсотки. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 4). Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконав свої обов'язки перед позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про безпідставність нарахованих відсотків та пені, оскільки такі нічим не підтверджуються та не відповідають встановленим в ході судового розгляду обставинам справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог позивача у повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 256-261, 525, 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved