Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) кошти в розмірі понесених витрат в сумі 32417,86 грн, а також 2102,00 грн судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2019 року о 23 год. 30 хв. [PERSON] на а/д Київ-Одеса керував автомобілем «DAF», д.н.з. [NUMBER] , та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Premium», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] . Внаслідок чого транспортному засобу «Renault Premium», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічні пошкодження, а власнику автомобіля - матеріальні збитки, чим [PERSON] порушив п.13.1 ПДР України та у зв`язку з чим постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.05.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав належним чином оформленого та чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а 09.08.2019 року на адресу МТСБУ від власника пошкодженого автомобіля [PERSON] надійшло повідомлення про ДТП, а в подальшому він звернувся з заявою до МТСБУ про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження від 07.06.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Premium», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, склала 34652,97 грн. На підставі наказу №7954 від 09.08.2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламенту виплату потерпілому в розмірі 30817,86 грн, та крім того позивачем були понесені додаткові витрати на оплату послуг з врегулювання справи в розмірі 1600,00 грн, а загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 32417,86 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу [PERSON] направлялася претензія про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, проте відповідач в добровільному порядку кошти не сплатив, у зв`язку з чим було подано відповідну позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, але подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за відсутності сторони позивача, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.п.43). Відповідач на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був неодноразово повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.п.41,46). Про причини неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання чи відзиву на позов до суду не подавав. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно з копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, від 30.04.2019 року [PERSON] , відповідно до ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив МТСБУ про ДТП, яка мала місце 10.04.2019 року, разом з копіями документів потерпілого та схемою ДТП (а.п.12-14, 32), а також того ж дня звернувся із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України з проханням здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди (а.п.15). Судом встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] (транспортний засіб «DAF», д.н.з. [NUMBER] ) не мав належним чином оформленого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З копії постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області по справі №742/1375/19 (провадження №3/742/365/19) від 07.05.2019 року вбачається, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що він 10.04.2019 року близько 23 год. 30 хв. керував автомобілем «DAF», д.н.з. [NUMBER] із напівпричепом «Wielton», д.н.з. [NUMBER] , та не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Premium», д.н.з. [NUMBER] , із напівпричепом «Pezzaioli SBA», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.п.10-11), що також підтверджується копією довідки №3019101341666612 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої Управлінням ПП в Черкаській області від 27.05.2019 року за вих.№ 120СК/41/24.2015 (а.п.8-9). Відповідно до копії доручення на виконання робіт по справі №58679 за вих. №3.1/58679/1 від 11.05.2019 року Департамент внутрішнього страхування Моторно (транспортного) страхового бюро України, відповідно до умов договору №2016/5 від 23.02.2016 року доручило АТ «СГ «ТАС» в строк до 25.06.2019 року врегулювати випадок ДТП, яке мало місце 10.04.2019 року на трасі дороги №А/дорога М-05-Київ-Одеса, 186 км, особа якій завдано шкоду [PERSON] , інший учасник ДТП - [PERSON] (а.п.16). Відповідно до копії звіту №А-6-19 про оцінку автомобіля «Renault Premium 460.18», реєстраційний номер [NUMBER] , проведеного 07.06.2019 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 34652,97 грн (а.с.17-20), що також підтверджується копією дефектної відомості огляду транспортного засобу від 07.06.2019 року №А6-19 (а.п.21), копією ремонтної калькуляції №19 від 07.06.2016 року (а.п.22-23), копією фототаблиці (а.п.24-26). Як вбачається з копії наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №7954 від 09.08.2019 року, МТСБУ наказало фінансовому управлінню сплатити на рахунок [PERSON] шкоду, заподіяну в результаті ДТП, в сумі 30817,86 грн (а.п.28), на підставі довідки №1 від 25.07.2019 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.п.28), що також підтверджується копією платіжного доручення №1151437 від 12.08.2019 року в «Укрсімбанк» (а.п.31). Відповідно до копії акту надання послуг №АО78 позивачем були понесені додаткові витрати на оплату послуг з надання доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомою програмної платформи 46056VW T4 в розмірі 1600,00 грн (а.п.29), також підтверджується копією платіжного доручення №1151540 від 14.08.2019 року в «Укрсімбанк» (а.п.31). Як вбачається з копії листа №3.1-05/25293 від 12.08.2019 року, МТСБУ на адресу [PERSON] направлялася претензія про відшкодування збитків в порядку регресу в добровільному порядку, в розмірі фактично понесених позивачем витрат в сумі 32417,86 грн з можливістю погашення даної заборгованості частинами (а.п.30), проте відповідач в добровільному порядку кошти так і не сплатив. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 ЗУ «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (відшкодування збитків у порядку суброгації). Відповідно Витягу з аналізу судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, підготовленим суддею Верховного Суду України Я.М.Романюком та консультантом ВВСПУВАСП З.П.Мельник, при суброгації до страховика переходить частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування, а розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими в Договорі страхування. Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частина 1 п.3, ст.1188 ЦК України визначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пункт 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] в даному випадку беззаперечно є особою, з вини якої були завдані матеріальні збитки водієві автомобіля «Renault Premium», державний номерний знак [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.04.2019 року, а тому і понесені у зв`язку з цим позивачем витрати у розмірі 32417,86 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то і судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного та ст.979, 993, 1166,1187-1188 ЦК України,

Outcome: approved