Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

прокурор Сихівського району м.Львова звернувся до суду в інтересах позивача із позовом у якому просить: стягнути із відповідача на користь позивача 7580,30 грн. витрат на лікування потерпілого від злочину - [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком суду від [PERSON] визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України; призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки. Потерпілим від цього кримінального правопорушення був визнаний [PERSON], якому згідно із встановленими обставинами у кримінальному провадженні, відповідач наніс ушкодження середньої тяжкості з необережності, у зв'язку із чим потерпілий був доставлений та в подальшому перебував на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров'я - 8-ма КМКЛ м.Львова на лікування якого остання витратила 7580,30 грн., яку прокурор просить стягнути із винної особи - відповідача, а позов задовольнити. Прокурор у судовому засіданні підтримав позво на просить такий задовольнити. Просить слухати справу у заочному порядку, у зв'язку із повторною неявкою відповідача без поважних причин. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 07 квітня 2014 року у справі № 464/2035/14-к [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки. Крім цього, із вироку вбачається, що судом встановлено, що «[PERSON] 15 серпня 2013 року о 22 год. 30 хв. під час конфлікту з потерпілим [PERSON], який перебував у стані алкогольного сп'яніння, спричинив тілесне ушкодження середньої тяжкості з необережності», а відтак [PERSON] є потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Згідно з ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, [PERSON] у період з 15 серпня 2013 року по 22 серпня 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділені комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м.Львова; загальна затрачена сума останньої на лікування [PERSON] становить 7580,30 грн., що підтверджено листом останньої від 28.11.2014 № 1803. Розрахунок понесених витрат на лікування [PERSON] закладом охорони здоров'я відповідач не заперечив, а відтак такий приймається судом до уваги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] заподіяно тілесне ушкодження середньої тяжкості з необережності, внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON]; [PERSON] потерпілий від цього злочину, згідно з вироку суду від 07.04.2014; особа, яка вчинила злочин жодним чином не заперечила проти розміру понесених витрат закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого; підстав для відсутності зобов'язання відповідача за відшкодування витрат у відповідності до ч.1 ст.1206 ЦУК України судом не встановлено, а відтак враховуючи, що відповідач зобов'язаний відшкодувати такі витрати згідно з цією статтею цього Кодексу, а тому суд приходить висновку, що позов підставний та обґрунтований, а позов про стягнення з останнього на користь закладу охорони здоров'я понесених витрат на лікування [PERSON] у розмірі 7580,30 грн. необхідно задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Органи прокуратури звільнені від сплати судового збору - при здійсненні своїх повноважень (п.11 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.1206 ЦК України та

Outcome: approved