Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Прокурор Черкаського району звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 01.08.2008р. №199, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що розроблений ТОВ «Геоприват» та висновку державної експертизи землевпорядної документації від 31.07.2008р. № 3199, припинено право користування земельною ділянкою загальною площею 31,8096 га СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам відповідно до доданого додатку у кількості 146 осіб, загальною площею 31,8096 га для будівництва та обслуговування жилих будинків за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; передано безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків загальною площею 31,8096 га, з них: ділянку площею 30,9716 га у власність, ділянку площею 0,838 га під дороги загального користування за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; зобов'язано власників земельних ділянок провести відшкодування збитків лісогосподарського виробництва згідно розрахунків СКП «Райліс» в місячний термін після прийняття розпорядження; зобов'язано ТОВ «Геоприват» заповнити бланки державних актів на право власності на земельні ділянки. На підставі розпорядження голови Черкаської РДА №199 від 01.08.2008р. 146 громадян отримали державні акти на право власності на земельну ділянку. Проведеною перевіркою органами прокуратури Черкаської області встановлено, що прийняття розпорядження щодо припинення користування СКП «Райліс» земельною ділянкою загальною площею 31,8096 га та передачі земельних ділянок у власність 146 громадянам, в тому числі і [PERSON], [PERSON] проведено незаконно. Так, відповідно до листа Головного управління Держкомзему у Черкаській області від 10.02.2012 № 64/01-01-08 вказано, що вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні та зайняті лісами площею понад 1 гектар для не лісогосподарських потреб можливе лише за рішенням Кабінету Міністрів України, що передбачено ч.9 ст.149 ЗК України та ст.19 Конституції України. Крім цього, під час перевірки встановлено, що висновок Управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області з додатком до нього від 22.07.2008, який міститься у проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 146 громадянам (згідно додатку) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок СКП «Райліс» в межах населеного пункту с. Хрещатик Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області є фіктивним, що підтверджується висновками експерта № 1/0126 від 02.03.2012 та № 1/0127 від 12.03.2012, показаннями працівників Управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області. За вказаним фактом прокуратурою Черкаської області 25.06.2012 порушено кримінальну справу, за ознаками злочину передбаченого ст.1 ст.358 КК України. 23.09.2011р. Черкаським міжрайонним природоохоронним прокурором порушено кримінальну справу по факту перевищення влади службовими особами Черкаської районної державної адміністрації за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, яку направлено з обвинувальним висновком до суду. Розпорядження голови Черкаської РДА від 01.08.2008р. № 199 прийнято з порушенням вимог ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 20, 22, 57, 84, 116, 118, 122, 149 ЗК України, ст.ст. 10, 27, 32, 57 ЛК України, ст.ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р., яке було чинним на той час, оскільки багаторічні насадження та ліси площею понад 1 га має право вилучати лише Кабінет Міністрів України, повноваженнями щодо вилучення земельних ділянок у межах населених пунктах та надання їх у власність громадянам районні державні адміністрації мають право лише за наявності висновку відповідної районної ради, а також у зв'язку з необґрунтованою зміною цільового призначення земельної ділянки, яка не може передаватись у приватну власність. На підставі вказаного розпорядження голови Черкаської РДА було видано державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON], площею 0,2479га серії ЯЖ№124469 від 07.08.2008р.; державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON], площею 0,2500га серії ЯЖ№124466 від 07.08.2008р. Вказані акти видані з грубим порушенням чинного законодавства, тому видані акти повинні бути визнані судом недійсними. В подальшому, [PERSON] продав вказану земельну ділянку [PERSON] за договором купівлі-продажу від 17.04.2009р., а остання оформила державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК №153434 від 18.07.2011р. В подальшому, [PERSON] продала свою земельну ділянку [PERSON] за договором купівлі-продажу від 09.03.2010р., а останній оформив державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №229549 від 15.04.2011р. Вказані документи позивач також просить визнати недійсними. Судом встановлено, що дана цивільна справа розглядалась Черкаським районним судом Черкаської області (суддя Тептюк Є.П.) з ухваленням рішення від 06.03.2014р. Згідно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 10.06.2014р. було залишено без змін рішення суду першої інстанції. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2014р. було скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанцій в частині вимог про визнання недійсними: договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2479га, що розташована в с.Хрещатик Черкаського району Черкаської області, укладеного 17 квітня 2009р. між [PERSON] та [PERSON]; договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2500га, що розташована в [ADDRESS], укладеного 09 березня 2010р. між [PERSON] та [PERSON]; державного акта від 18.07.2011р. серії ЯК №153434 на право власності на земельну ділянку площею 0,2479га, виданого [PERSON], державного акта від 15.04.2011р. серії ЯЛ №229549 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500га, виданого [PERSON], а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення залишено без змін. У зв'язку з цим, при новому розгляді даної справи суд розглядає справу в частині позовних вимог, що передані на новий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні прокурор Савченко С.В. подав заяву про зміну предмету позову. Усною ухвалою суду від 24.11.2014р. було відмовлено прокурору в задоволенні вказаної заяви. Після цього, прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити, а саме визнати недійсними: договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2479га, що розташована в [ADDRESS], укладеного 17 квітня 2009р. між [PERSON] та [PERSON]; договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2500га, що розташована в [ADDRESS], укладеного 09 березня 2010р. між [PERSON] та [PERSON]; державний акт від 18.07.2011р. серії ЯК №153434 на право власності на земельну ділянку площею 0,2479га, виданого [PERSON], державний акт від 15.04.2011р. серії ЯЛ №229549 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500га, виданого [PERSON] В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити прокурору в задоволенні позову на підставі раніше поданих заперечень, мотивуючи тим, що позивачем пропущені строки позовної давності звернення до суду, та наполягли на їх застосуванні; позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позову; позов є безпідставним, позовні вимоги повністю недоведені позивачем; позивач не мав права звертатись до суду з даним позовом, а правильним позивачем повинен бути Кабінет Міністрів України; позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення та що вказана ділянка перебувала у постійному користуванні і була вилучена в СКП «Райліс»; ніяких порушень закону щодо отримання у власність спірної земельної ділянки його довірителі не допускали. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], Черкаська РДА та Управління Держземагенства в Черкаському районі в судове засідання повторно не з'явились, неповідомивши про причину неявки, хоча про час і місце його проведення двічі повідомлялись в установленому законом порядку, що підтверджується письмовими доказами. Третя особа спеціалізоване комунальне підприємство «Райліс» в судове засідання повторно не з'явилось, однак надіслало до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник позивача прокурор Савченко С.В. не заперечував щодо продовження розгляду справи без участі учасників процесу, які повторно не з'явились. Представник відповідачів [PERSON] заперечив щодо продовження розгляду справи без участі учасників процесу, які повторно не з'явились, та просив відкласти розгляд справи. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідачів [PERSON], [PERSON], Черкаської РДА, Управління Держземагенства в Черкаському районі та третьої особи СКП «Райліс», оскільки вказані особи двічі належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду справи, однак до суду не з'явились. Суд також враховує вимоги ст.157 ЦПК України щодо розумних строків розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 01.08.2008р. №199, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що розроблений ТОВ «Геоприват» та висновку державної експертизи землевпорядної документації від 31.07.2008р. № 3199, припинено право користування земельною ділянкою загальною площею 31,8096 га СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам відповідно до доданого додатку у кількості 146 осіб, загальною площею 31,8096 га для будівництва та обслуговування жилих будинків за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; передано безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків загальною площею 31,8096 га. На підставі розпорядження голови Черкаської РДА №199 від 01.08.2008р. 146 громадян, в т.ч. відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали державні акти на право власності на відповідні земельні ділянки. Згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06.03.2014р., було визнано протиправним та скасовано розпорядження Черкаської РДА Черкаської області №199 від 01.08.2008р. «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків» в частині передання у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,2479га, що розташована в [ADDRESS]; [PERSON] земельної ділянки площею 0,2500га, що розташована в [ADDRESS]. Визнано недійсним державний акт серії ЯЖ №124469 від 07.08.2008р. на право власності на земельну ділянку, площею 0,2479га, виданий [PERSON] Визнано недійсним державний акт серії ЯЖ №124466 від 07.08.2008р. на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500га, виданий [PERSON] Дане рішення суду в цій частині набрало законної сили, тому згідно ч.3 ст.61 ЦПК України вказані обставини при новому розгляді справи доказуванню не підлягають. При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Згідно положень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. На необхідність застосування даної позиції звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй ухвалі від 15.10.2014р. по даній справі. Згідно ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги прокурора про визнання недійсними: договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2479га, що розташована в [ADDRESS], укладеного 17 квітня 2009р. між [PERSON] та [PERSON]; договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2500га, що розташована в [ADDRESS], укладеного 09 березня 2010р. між [PERSON] та [PERSON]; державного акта від 18.07.2011р. серії ЯК №153434 на право власності на земельну ділянку площею 0,2479га, виданого [PERSON], державного акта від 15.04.2011р. серії ЯЛ №229549 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500га, виданого [PERSON] Оскільки обраний позивачем спосіб захисту є неналежним способом захисту. В даному випадку, належним способом захисту суд вбачає звернення позивача до суду з віндикаційним позовом (ст.ст.387, 388 ЦК України). На підставі викладеного, в задоволенні позовних вимог прокурора, що є предметом розгляду даної справи, суд вважає необхідним відмовити повністю.

Outcome: dismissed