Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Приазовська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає в [INFO], а неповнолітній [PERSON] проживає в [INFO], в сім'ї бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON], навчається в 7 класі Богданівської НВК. Бабуся та дідусь повністю забезпечили дитину всім необхідним для навчання, створили йому належні умови для проживання та відпочинку. [PERSON] на території Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вихованням сина не займається, про нього не піклується. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти на користь опікуна, прийомних батьків або закладу, де буде виховуватись дитина, в розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], яка повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, за місцем її проживання, зареєстрованим в установленому порядку, в судове засідання не прибула, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги за обставинами, викладеними в позовній заяві, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Прокурор Стефанкова Ю.М. в судовому засіданні вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, при цьому пояснив, що дійсно його неповнолітній онук проживає разом з ним та його дружиною [PERSON], знаходиться на їх повному утриманні майже з його народження. [PERSON], яка є його дочкою та матір'ю неповнолітнього [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання і утримання дитини, на теперішній час навіть не спілкується з сином, її місце проживання на цей час невідоме. За 12 років свого життя [PERSON] проживав з матір'ю загалом близько двох років, останнього разу це було в серпні цього року в смт.Приазовському. Але, у зв'язку з відсутністю догляду за ним (відсутністю їжі) та вживанням матір'ю алкогольних напоїв, неповнолітній [PERSON] втік від матері та пішки прийшов в с.Богданівка до бабусі з дідусем. Неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що він бажає проживати разом з бабусею та дідусем, оскільки у матері йому погано, не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вислухавши представника позивача, третю особу [PERSON], враховуючи думку неповнолітнього [PERSON] і висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також думку прокурора, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] (нині [PERSON]) [PERSON], яка народилася 29 травня 1984 року в місті Запоріжжя, 18 січня 2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON], а 25 березня 2003 року цей шлюб розірвано, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00015848653 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00015848825 (а.с. 20-21, 26-27). Після чого, відповідач 29 травня 2004 року уклала шлюб з [PERSON], отримавши прізвище [PERSON], а 13.12.2004 року цей шлюб також розірвано (повний витяг № 00015848767 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та повний витяг №00015848806 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, а.с.22-23, 28-29). 20 жовтня 2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та після укладення шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON] (повний витяг № 00015848878 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, а.с. 24-25) Таким чином, відповідач [PERSON], прізвище якої на цей час - [PERSON], є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 130334, виданого 26 червня 2003 року виконкомом Богданівської сільської ради Приазовського району та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України (а.с. 8). Із характеристики, виданої на відповідача виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 825 від 02 вересня 2015 року; акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини в сім'ї дідуся та бабусі, складеного комісією Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 826 від 02.09.2015 року; письмових пояснень фахівця із соціальної роботи Приазовського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON], а також вчителя Богданівської НВК [PERSON] (а.с.11-13,15) судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в селі Богданівка приблизно 20 років, за цей час зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виховання і забезпечення неповнолітнього сина, який проживає з бабусею та дідусем [PERSON] і [PERSON] за адресою: вулиця Леніна, 86 в с.Богданівка Приазовського району Запорізької області, також, мати не дбає про навчання сина. На підставі висновку органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації № 01-34/711 від 25.09.2015 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 19) Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обовязки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, а також не забезпечення належними умовами для її фізичного, духовного і морального розвитку, що суперечить інтересам неповнолітньої дитини, перешкоджає нормальному її вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сімї. З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітнього [PERSON], шляхом позбавлення відповідача батьківських прав, є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері і (або) у твердій грошовій сумі. За таких умов, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. - щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав та 487,20 грн. - щодо позовних вимог про стягнення аліментів, а всього в сумі 974,40 гривень.

Outcome: approved