Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Представник ТОВ «Кредофінанс» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 13 від 07.02.2014 року (далі по тексту - кредитний договір). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7 500 грн. строком на 12 місяців, до 07.02.2015р. Однак, Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість, що станом на 30.09.2014 року становить 18 469, 56 грн. та складається з: заборгованість по кредиту - 5 838, 83 грн., заборгованість за відсотками - 3712, 92 грн., пеня - 4065, 81, нараховані штрафи - 4 500 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 07.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 13 (а.с. 5-6). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 7 500 грн., строком на 12 місяців, до 07.02.2015 року (п.п. 1.1., 1.2. кредитного договору). Кредит надавався відповідачу на споживчі цілі. Згідно з п. 1.6. кредитного договору, за користування кредитом Позичальник (відповідач) сплачує проценти в розмірі 0, 369 % за кожен день користування кредитом, що відповідає річній процентній ставці с сто тридцять три % річних. Умовами кредитного договору визначено, що починаючи з місяця, що слідує за місяцем надання кредиту, відповідач щомісячно до 07 числа кожного місяця сплачує на поточний рахунок позивача щомісячний платіж, який складається з відсотків за користуванням кредитом та частини основної заборгованості за кредитом, у розмірі не меншому ніж 1467 грн. 80 коп. та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 07.02.2015р. згідно з Графіком розрахунків (п.3.1. кредитного договору). Відповідно до п. 3.10.1. кредитного договору, за порушення відповідачем строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеного Графіком платежів, відповідач сплачує штраф: за перше порушення - 1000 грн., за друге порушення - 1500 грн., за третє порушення - 2000 грн. Згідно з положеннями кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до п. 9.4. кредитного договору, якщо відповідач не поверне кредит у строк, зазначений в п. 1.2. кредитного договору, він сплачує пеню в розмірі 1 % в день від суми фактичної заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, що підтверджується видатковим касовим ордером від 07.02.2014р. (а.с. 12). Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 30.09.2014 утворилась заборгованість в розмірі 18 469, 56 грн., що включає в себе: заборгованість за кредитом - заборгованість за кредитом - 5 838, 83 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 3 712, 92 грн., пеня - 4065,81 грн.,нараховані штрафи - 4500 грн., що підтверджується наданим Позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 13). 27.07.2014, 23.09.2014 позивач звернувся до відповідача з листом-нагадуванням та вимогою про погашення заборгованості, проте вказана вимога була залишена Відповідачем поза увагою (а.с. 8, 9) Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 18 469 грн. 56 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved