Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.02.2014 року по 31.03.2018 року в розмірі 21412,42 грн., та 3% річних в сумі 620,07 грн., з урахуванням інфляції в сумі 2721,81 грн., а всього 26516,30 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідач є споживачем послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», отримує та користується послугами опалення та гарячого водопостачання, але за отримані послуги в повному обсязі не сплачує, що привело до утворення заборгованості. Сторони в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник позивача в своїй заяві просить справу слухати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав. Згідно довідки Комунального підприємства «Жилкомсервіс» відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення» позивач надає відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В статті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідач, порушуючи свої зобовязання, не сплачувала за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобовязаною своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобовязання, не погашає заборгованість добровільно. Вищевказане підтверджується також судовим наказом винесеним Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 13.02.2017 року за яким стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 13589,25 грн. за період з 02.02.2014 року по 31.12.2016 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2017 року судовий наказ від 13.02.2017 року скасовано. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до вимог ст. 96 ЦПК України (в редакції чинній до 15.12.2017 року), КП «ХТМ» у лютому 2017 року звернулося до суду за захистом свого права із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а також враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом, суд приходить до висновку, що з цього часу перебіг строку позовної давності був перерваний поданням заяви про видачу судового наказу, та почався заново з поданням даного позову, а тому, порушене право підлягає захисту. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України (в редакції чинній до 15.12.2017 року), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України. Згідно розрахунку заборгованості, який наданий КП «Харківські теплові мережі», відповідач має заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.02.2014 року по 31.03.2018 року в розмірі 21412,42 грн., та 3% річних в сумі 620,07 грн., з урахуванням інфляції в сумі 2721,81 грн., а всього 26516,30 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~\~\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.02.2014 року по 31.03.2018 року в розмірі 21412,42 грн., та 3% річних в сумі 620,07 грн., з урахуванням інфляції в сумі 2721,81 грн., а всього стягнути 26516,30 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 962,00 грн. та за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 800,00 грн., а всього 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved