Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», [PERSON] ., що діє на підставі довіреності № 8332-К-Н-О від 31 серпня 2017 року, звернулась до\~Нововодолазького районного\~суду Харківської\~області з\~позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.12.2014 року у розмірі 11111,41 грн. та судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, 23.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено\~кредитний договір\~без номеру,\~відповідно до\~якого,\~23.12.2014\~року відповідач\~отримала кредит\~у розмірі\~1400,00\~грн.\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Кредитування здійснювалось\~відповідно до\~умов заяви\~відповідача про\~встановлення кредитного\~ліміту,\~«Умов та\~правил надання\~банківських послуг»,\~«Правилами користування\~платіжною карткою»,\~затверджених наказом\~№ СП-2010-256\~від 06.03.2010\~року,\~та «Тарифами\~банку»,\~які викладені\~на банківському\~сайті:\~http:privatbank.ua/terms/pages/70/. В Умовах та правилах надання банківських послуг вказано, що власник зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договору. У зв`язку з тим, що відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання, встановлені договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1400,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8706,10 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 505,31 грн. Оскільки позичальником [PERSON] так і не були повернені кошти за кредитним договором, представник позивача змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2018 року головуючим суддею визначено суддю Пархоменко І.О. Ухвалою від 12 березня 2018 року під головуванням судді Пархоменко І.О. вищевказану позовну заяву було залишено без руху. Розпорядженням керівника апарату суду № 720 від 13.09.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи й згідно відповідному протоколу від 13.09.2018 року справу з єдиним унікальним № 631/1108/17 (провадження № 2/631/456/18) передано до розгляду судді Трояновській Т.М. Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, ухвалою суду від 29 січня 2019 року позовну заяву було прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до вимог ст. ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України. В наданому до позові клопотанні представник позивача вказує, що підтримує позовні вимоги в цілому, просить стягнути з [PERSON] заборгованість у повному обсязі, зазначає, що розгляд справи може відбутися без представника банку за наявності наданих доказів по справі. Відповідач у судові засідання, що були призначені на 22.02.2019 року, 13.03.2019 року, та 10.04.2019 року не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, вказаною у повідомленні центру надання адміністративних послуг Нововодовзької селищної ради Харківської області (а.с. 66). Згідно з даними поштових відділень судові повістки повернулися на адресу суду з відміткою про неможливість вручення «за закінченням терміну зберігання» за таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 131 Цивільного процесуального\~кодексу України, відповідач [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи. У судове\~засідання,\~що було\~призначено на\~07\~травня 2019\~року \~ [PERSON] \~не з`явилася,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялась\~шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 15.04.2019 року (а.с.91). Згідно ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального\~кодексу України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. За таких обставин, зі згоди позивача по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального\~кодексу України. Згідно ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального\~кодексу України в зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального\~кодексу України). З матеріалів справи судом встановлено, що 23.12.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру шляхом підписання [PERSON] П анкети заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» у ПАТ КБ «ПриватБанк», за змістом якої вона погодилась з тим, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, «Умовами і правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті: http:privatbank.ua/terms/pages/70/, складають договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві (а.с. 4). Відповідно до даного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 1400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1\~ст. 634 Цивільного кодексу України. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році. Пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». Згідно п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг» власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язаний на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту за договором (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку (п. 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг»). Судом встановлено, що позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, встановивши ліміт на кредит відповідачу у розмірі 1400,00 грн. Проте, відповідачем [PERSON] було порушено зобов`язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором. Таким чином умови кредитного договору щодо дати кінцевого розрахунку по погашенню кредиту, процентів та щомісячної комісії відповідачем порушені. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням [PERSON] виконання зобов`язань за кредитним договором № б/н від 23.12.2014 року відповідач станом на 30.09.2017 року має заборгованість у розмірі 11111,41 грн, яка складається з наступного: -1400,00 грн. - заборгованість за кредитом; -8706,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -штраф у виді фіксованої частини у розмірі 500,00 грн. та штраф у виді процентної складової у розмірі 505,31 грн. (відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та у встановленому законом порядку не спростовано. Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язав (ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України). Положеннями ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 204\~Цивільного кодексу\~України закріплює\~презумпцію правомірності\~правочину.\~Ця презумпція\~означає,\~що вчинений\~правочин вважається\~правомірним,\~тобто таким,\~що породжує,\~змінює або\~припиняє цивільні\~права і\~обов`язки,\~доки ця\~презумпція не\~буде спростована,\~зокрема,\~на підставі\~рішення суду,\~яке набрало\~законної сили. Таким чином,\~у разі\~не спростування\~презумпції правомірності\~договору всі\~права,\~набуті сторонами\~правочину за\~цим договором,\~повинні здійснюватися,\~а створені\~обов`язки підлягають\~виконанню. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору від 23.12.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надала суду доказів щодо звернення до банку з письмовою заявою про закриття карткового рахунку, залишаючи кредитну картку в особистому користуванні до теперішнього часу. Приписи ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлює обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. При цьому, згідно вимог ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 Цивільного кодексу України). Судом достовірно встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов кредитного договору, суму заборгованості та нараховані відсотки не сплачує. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором є\~доведеним та\~підлягає задоволенню\~у повному\~обсязі. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 1, ч. 2 ст. 133 Цивільного процесуального\~кодексу України). Відповідно до ч. 1, пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № PROM0B9LFY від 10.11.2017 року (а.с.55) Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального\~кодексу України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі1 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved