Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Представник позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 липня 1964 року між [PERSON] (дівоче прізвище Клиценко) [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 608. В період шлюбу у 1965 році [PERSON] та [PERSON] були членами житлово-будівельного кооперативу, внесли вступні внески в розмірі по 40% вартості квартири, а повну вартість квартири в сумі три тисячі двісті вісімдесят рублів десять копійок виплачена повністю у 1982 році. Квартира придбавалась в період перебування у шлюбі за рахунок спільних грошових коштів, тому стала їхньою спільною сумісною власністю. 07 листопада 2016 року [PERSON] помер. З метою визначення та реєстрації частки у спільному майні подружжя, що належить [PERSON], остання звернулась до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, де їй повідомили, що зареєструвати право власності на ? частини квартири, що належить їй на праві власності неможливо, оскільки за життя [PERSON] частки у спільному сумісному майні подружжя в порядку, визначеному нормами Цивільного кодексу України, не виділялись. За таких обставин просить визнати за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник [PERSON] міської ради повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, просить справу розглянути за його відсутності. Представник Другої [PERSON] державної нотаріальної контори повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, просить справу розглянути за його відсутності. Третя особа [PERSON] сповіщена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 липня 1964 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 608 (а.с.7). У період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] були членами житлово-будівельного кооперативу № 6 «Дружба». У 1965 році внесли вступні внески в розмірі по 40% вартості квартири, а повну вартість квартири в сумі три тисячі двісті вісімдесят рублів десять копійок виплачена повністю у 1982 році. (а.с.8, 9). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] набули у власність квартиру, за адресою: [ADDRESS]. Право власності на квартиру вони не зареєстрували. 07 листопада 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 277288, виданим 07.11.2016 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1525 (а.с.10). Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України 1969 року майно, набуте подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України у разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя їх частки визнаються рівними. Стаття 15 Закону України «Про власність», що був чинний на момент виникнення правовідносин, передбачає, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. У ст. 16 цього Закону зазначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісної власністю та відносини щодо здійснення ними свого права регулюються цим Законом і КпШС України. Як передбачено\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до викладеного суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved