Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Представник позивачів за довіреністю звернувся до суду з даним позовом в якому зазначив, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва Калиновецької (Чапаєвської) сільської ради Таращанського району Київської області, розміром 2,6 в умовних кадастрових гектарах. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті матері. Позивачі після смерті спадкодавця вчасно прийняли спадщину, оскільки на момент смерті матері проживали разом з нею. Позивачі з метою оформлення спадкового майна звернулися до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі вказаного свідоцтва їм було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Оскільки право позивача на спадкове майно не може бути реалізовано без рішення суду, представник позивача змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивачі та їх представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте представник позивача вказав в позові про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла мати позивачів по справі - [PERSON], яка до дня смерті проживала [ADDRESS]. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва Калиновецької (Чапаєвської) сільської ради Таращанського району Київської області, розміром 2,6 в умовних кадастрових гектарах. Спадкоємцем першої черги за законом відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є [PERSON] та [PERSON] (позивачі по справі). Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємці спадщину у встановлений законодавством строк прийняли, проте документально не оформили. Будучи спадкоємцями за законом, позивачі звернулися до державного нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі вказаного свідоцтва постановою № 215/02-14 від 04.05.2017 року нотаріусом було відмовлено в зв'язку з відсутністю у позивачів правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що позивачі, як спадкоємці за законом своєчасно, відповідно до ст. 1269 ЦК України, подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а саме земельної ділянки (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва Калиновецької (Чапаєвської) сільської ради Таращанського району Київської області, розміром 2,6 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлій [PERSON]. державного нотаріуса було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Факт належності [PERSON], яка померла [INFO], земельної ділянки (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва Калиновецької (Чапаєвської) сільської ради Таращанського району Київської області, розміром 2,6 в умовних кадастрових гектарах, підтверджується рішенням Таращанського районного суд Київської області від 23.12.2015 року № 2-/379/610/15 згідно якого за нею визнано право власності на вказану земельну ділянку проте, за життя не встигла оформити. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Судові витрати по оплаті судового збору суд, за проханням позивачів залишає за ними. За таких обставин,

Outcome: approved