Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, який в подальшому уточнив 09 липня 2019 року, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» 2 642,83 грн. та 187,37 грн. інфляційних витрат, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» 1688,26 грн. та 490,19 грн. інфляційних витрат; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у розмірі 1762,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР», є Управителем частини будинків Саксаганського району та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі і за адресою: [ADDRESS] з 01.11.2013, власникоми якої у період з 01.11.2013 року по 28.11.2016 року був [PERSON] , а з 28.11.2016 року [PERSON] .. Відповідності до ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово - комунальні послуги надаються безперебійно, виключно за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем. Оскільки ТОВ «Житлосервіс-КР» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку [ADDRESS] надавались безперебійно з 01.11.2013 року, тому нарахування здійснювались щомісячно згідно загальної б квартири/приміщення. Формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється по кожному будинку окремо відповідно до Порядку, затвердженого Постановою від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово - комунальні послуги». Додатком до зазначеного Порядку визначено перелік обов`язкових послуг, які повинні надаватись для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. Щомісячні нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової те здійснюються у відповідності до Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №435 від 27.12.2011 року та №231 від 10.05.2017 року. Так, на виконання вищезазначених вимог закону, 08.02.2017 року між ТОВ «Житлосервіс-КР» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і прибудинкової території. У відповідності до п.2.1 зазначеного договору - Розрахунковим календарний місяць, а оплата за надані послуги здійснюється до 20 - го числа місяця, що настає за розрахунковим. В порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не оплачував вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, в результаті чого станом на 01.08.2018 року виникла заборгованість на суму 4331,09 грн. за період з 01.08.2015 по 01.08.2018 року, а саме за період з 01.11.2013 року по 28.11.2016 року сума заборгованості 1688,26 грн. та 2642,83 грн. за період з 01.12.2016 року по 01.08.2018 року. Таким чином відповідачі не виконують покладений на них законодавством обов`язок оплачувати спожиті - комунальні послуги. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву де вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, уточненні позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими відправленнями, повернутими на адресу суду у зв`язку зі закінченням встановленого терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до договору від 13.092013 року ТОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у тому числі будинку [ADDRESS] (а.с.56-60). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 74325705 від 29.11.2016 року, [PERSON] на підставі договору дарування від 25.11.2016року, є власником нерухомого майна квартири [ADDRESS] загальною площею 38,9 кв.м (а.с.27). Відповідно до ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Житлосервіс-КР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з тим, що [PERSON] зареєстрованим не значиться. (а.с.6). Відповідно до розрахунків, заборгованість відповідачів за адресою: [ADDRESS] , за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2018 року виникла заборгованість на суму 4 331,09 грн. за період з 01.08.2015 року по 01.08.2018 року, а саме за період з 01.011.2013 року по 28.11.2016 року сума заборгованості складає 1688,26 грн., та 2642,83 грн.. за період з 01.12.2016 року по 01.08.2018 року. Сума інфляції станом на 01.08.2018 року становить 677, 56 грн., а саме за період з 01.11.2013 року по 28.11.2016 року сума збитків завданих інфляційними процесами складає 490,19 грн., та 187,37 грн. за період з 01.12.2016 року по 01.08.2018 року.(а.с.55-55). Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», утримання будинків і прибудинкових територій передбачає господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги надаються безперебійно, виключно за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги належним чином не виконувала, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за надані послуги у розмірі 4331 грн. 09 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат станом на 01.08.2018 року становить 677, 56 грн., а саме за період з 01.11.2013 року по 28.11.2016 року сума збитків завданих інфляційними процесами складає 490,19 грн., та 187,37 грн. за період з 01.12.2016 року по 01.08.2018 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачем за отримані житлово-комунальні послуги позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат відповідно до наданих розрахунків, з якими погоджується суд, також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1762,00 грн., сплачений ним при подачі заяви про видачу судового наказу (а.с.3) та позовної заяви до суду (а.с.2), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved