Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 2008-ПМ-23 від 27.03.2008 року (далі - Кредитний договір) Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» надав [PERSON] (далі - Відповідач-1) кредит в сумі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів зі сплатою 17% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2023 року. В якості забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором від 27.03.2008 року, між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач -2) було укладено Договір поруки № 2008-ПМ-23 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого, Відповідач -2 прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання Відповідачем -1 всіх боргових зобов'язань перед позивачем за Кредитним договором за № 2008-ПМ-23 від 27.03.2008 року. Позивач в позовній заяві зазначає, що банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а за відповідачами, як солідарними боржниками, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за Кредитним договором, перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», станом на 28.04.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 623 346 (шістсот двадцять три тисячі триста сорок шість) доларів США 92 центів, яка складається із наступного: заборгованості за кредитом - 220 649 (двісті двадцять тисяч шістсот сорок дев'ять) доларів США 24 центів, заборгованості по процентам за користування кредитом - 263 185 (двісті шістдесят три тисячі сто вісімдесят п'ять) доларів США 21 центів, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 139 512 (сто тридцять дев'ять тисяч п'ятсот дванадцять) доларів США 47 центів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, в обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач - 1 - [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідач - 2 - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що особисто він ніяких договорів поруки не підписував, до банку із цього приводу не звертався та своїх документів не надавав, у зв'язку із чим просив відмовити у задоволені позову про стягнення заборгованості з нього, як поручителя. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача-2, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Так, судом встановлені такі обставини справи, та визначені відповідно до них виниклі правовідносини. Судом встановлено, що 27.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2008-ПМ-23, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу-1 кредит в розмірі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів зі сплатою відсотків у розмірі 17% річних за користування кредитом на строк до 27.03.2023 року (а.с.11-13). Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, а сторонами визнана та обставина, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання за вказаним Кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти в сумі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, що у свою чергу позичальник [PERSON] порушила умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 28.04.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 623 346 (шістсот двадцять три тисячі триста сорок шість) доларів США 92 центів, яка складається із наступного: заборгованості за кредитом - 220 649 (двісті двадцять тисяч шістсот сорок дев'ять) доларів США 24 центів, заборгованості по процентам за користування кредитом - 263 185 (двісті шістдесят три тисячі сто вісімдесят п'ять) доларів США 21 центів, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 139 512 (сто тридцять дев'ять тисяч п'ятсот дванадцять) доларів США 47 центів (а.с.14-15). Таким чином, оскільки відповідачем-1 [PERSON] були порушені умови погашення заборгованості, позивач обґрунтовано поставив питання про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором на підставі зазначеного кредитного договору і така вимога ґрунтується на нормах законодавства. Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення у солідарному порядку із [PERSON], як поручителя за вказаним кредитним договором, заборгованості у загальному розмірі 623 346 (шістсот двадцять три тисячі триста сорок шість) доларів США 92 центів та судовий збір з огляду на нижченаведене. Так, в обґрунтування своїх позовних вимог до [PERSON], позивач посилався на ту обставину, що в забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором № 2008-ПМ-23 від 27.03.2008 року, між банком та відповідачем -2, 27.03.2008 року був укладений Договір поруки № 2008-ПМ-23, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх її зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.16). Відповідно до ст. 553 ЦПК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання та порушення ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1 та 2 ст. 554 ЦПК України). Разом з цим, заперечуючи проти позову, відповідач-2 [PERSON] посилався на те, що договір поруки він не підписував, він є нікчемним, а тому такий договір не може бути підставою для покладення на нього юридичної відповідальності за невиконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особами, які беруть участь у справі, в реалізації їх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). Суд, на виконання означених вимог закону та зважаючи на те, що перевірка достовірності підпису в оригіналі договору поруки № 2008-ПМ-23 від 27.03.2008 року, укладеного між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області почеркознавства, суд своєю ухвалою задовольнив клопотання відповідача-2 про призначення судово-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої було поставлене питання : Чи виконаний підпис в договорі поруки № 2008-ПМ-23 від 27.03.2008 року [PERSON] чи іншою особою? Проведення такої експертизи було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Проте справа разом із додатками до неї повернулась до суду першої інстанції без висновку експертизи, оскільки на неодноразові клопотання судових експертів, стосовно надання для проведення судово-почеркознавчої експертизи оригіналу договору поруки № 2008-ПМ-23, від 27.03.2008, укладення та підписання якого заперечував відповідач-2 про надходження яких судом першої інстанції доводилося до відома банку та, копії яких направлялися судом банку, суду та судовим експертам (оригінал вказаного договору поруки так надано і не було, в зв'язку з чим матеріали справи були повернуті експертною установою до суду без надання висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Outcome: partial