Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» (далі ПрАТ «МТС Україна») звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надання послуг мобільного зв'язку в загальному розмірі 911,25 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн. а всього на суму 1140,65 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПрАТ «МТС Україна» та [PERSON] були письмово укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку №4844718 та безпровідного доступу до мережі Інтернет №4901630. Згідно умов договору Позивач зобов'язався надавати послуги, а відповідач зобов'язався протягом встановленого договорами строку користуватися послугами МТС за всіма телефонами, що зареєстровані на особовому рахунку абонента, у випадку, коли надання послуг призупинено (блокування номеру) за несплату попередніх рахунків чи за заявою абонента. Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав абонентові послуги зв'язку, а відповідач, в порушення п.4.8 та п.2.4.2 умов договору рахунки на сплату наданих послуг мобільного телефонного зв'язку з 01.02.2013 р. по 01.06.2013 р. не сплатив, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 121,65 грн. - послуги мобільного зв'язку та договірні санкції в розмірі 789,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістив. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 жовтня 2009 року та 15 лютого 2011 року між ПрАТ «МТС Україна» та [PERSON] були письмово укладені два договори про надання послуг мобільного зв'язку №4844718 та безпровідного доступу до мережі Інтернет №4901630 (а.с.5-8, 11-12). Згідно умов договору Позивач зобов'язався надавати послуги а відповідач зобов'язався протягом встановленого договорами строку користуватися послугами МТС за всіма телефонами, що зареєстровані на особовому рахунку абонента, у випадку, коли надання послуг призупинено (блокування номеру) за несплату попередніх рахунків чи за заявою абонента. Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав абонентові послуги зв'язку. Відповідач, в порушення п.4.8 та п.2.4.2 умов договору рахунки на сплату наданих послуг мобільного телефонного зв'язку з 01.02.2013 р. по 01.06.2013 р. не сплатив, у зв'язку з чим виникла заборгованість за послуги мобільного зв'язку в розмірі 121,65 грн. При цьому відповідно до умов договору за невиконання своїх зобов'язань відповідач повинен сплатити договірні санкції у розмірі 2,10 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору, що складає 789,60 грн. (2,10 грн. х 376 днів) (а.с.13). В результаті несплати рахунків за надані послуги мобільного телефонного зв'язку за раніше вказаний строк, відповідно ст.ст.546, 547 ЦК України, дію договору на підставі п.5.2 було припинено, при цьому у випадку тимчасового обмеження надання послуг за ініціативою ПрАТ «МТС Україна» за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента в період дії угод, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було обмежене (блокування номеру). Статтею 33 Закону України «Про телекомунікації» №1280-IV від 18 листопада 2003 року встановлено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг в тому числі виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Згідно з вимогами ст.ст.901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, а якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідач порушив умови договору, а тому має відшкодувати заборгованість із виплатою договірних санкцій в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved