Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») в особі Кримської республіканської дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на підставі довіреності звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/09-4/005-07 від 04 квітня 2007 року в розмірі 112.618,78 грн., а також судових витрат у розмірі 1.126,19 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/09-4/005-07, згідно якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 18.360,00 доларів США із сплатою відсотків за його користування у розмірі 13,75% на рік, строком до 04 квітня 2017 року. Свої зобов'язання за Договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки згідно Графіку повернення кредиту. Відповідачем були порушені умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість на вказану суму. 04 квітня 2007 року між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, окремо з кожним, згідно яких вказані відповідачі поручились за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 014/09-4/005-07 від 04 квітня 2007 року. А оскільки відповідач [PERSON] не виконує зобов'язань за кредитним договором, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом з відповідачем [PERSON], мають солідарний обов'язок по погашенню виниклої заборгованості. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розміру суми заборгованості за кредитним договором не заперечував, вимоги позовної заяви визнав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, заяв та клопотань про відкладення слухання справи чи розгляд справи за їх відсутність суду не надавали. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/09-4/005-07, згідно якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 18.360,00 доларів США із сплатою відсотків за його користування у розмірі 13,75% на рік, строком до 04 квітня 2017 року. Кредитні кошти [PERSON] було надано 04 квітня 2007 року, що підтверджується копією валютного меморіального ордеру № 3, представленою позивачем у матеріали справи. Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] зобов'язався оплачувати банку відсотки за користування кредитом щомісячно, а так само погашати кредит згідно встановленого графіку. 04 квітня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/09-4/005-07/1, згідно якого остання поручилась за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 014/09-4/005-07 від 04 квітня 2007 року. 04 квітня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/09-4/005-07/2, згідно якого останній поручилась за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 014/09-4/005-07 від 04 квітня 2007 року. 04 квітня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/09-4/005-07/3, згідно якого остання поручилась за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 014/09-4/005-07 від 04 квітня 2007 року. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 Цивільного кодексу України також встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Також, згідно до статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] не виконує свої зобов'язання по кредитному договору перед позивачем, порушує вимоги кредитного договору, своєчасно не повертає кредит та не сплачує відсотки за користування грошовими коштами. Сума заборгованості наданого кредиту та заборгованість за відсотками за його користування згідно представленого позивачем розрахунку станом на 23 жовтня 2012 року склала 14.089,68 доларів США, що за курсом НБУ складає 112.618,78 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 9.708,49 доларів США, що за курсом НБУ складає 77.599,96 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 613,54 доларів США, що за курсом НБУ складає 4.904,03 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (п.10.1. кредитного договору) - 3.767,65 доларів США, що за курсом НБУ складає 30.114,79 грн. Відповідач [PERSON] відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України не представив доказів повної та своєчасної оплати кредитного договору. За таких обставин, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по оплаті 14.089,68 доларів США, що за курсом НБУ складає 112.618,78 грн. За приписами ст.553 Цивільного процесуального кодексу України За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до положень ст.541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно ст.554 Цивільного процесуального кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. У випадку укладення декількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. При розгляді даної справи ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори поруки. Тобто відносно фізичних осіб - поручителів солідарна відповідальність має місце за кожним договором поруки окремо. Враховуючи зміст наведених норм закону, та факт укладення між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] договорів поруки, окремо з кожним, згідно яких вказані відповідачі поручились за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 014/09-4/005-07 від 04 квітня 2007 року, а також невиконання [PERSON] умов кредитного договору, суд вважає, що відповідач [PERSON] разом з кожним з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] окремо, мають солідарний обов'язок з погашення виниклої заборгованості за кредитним договором перед позивачем. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального Кодексу України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1.126,19 грн., сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовною заявою - в рівних частках з кожного (281,55 грн.). На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 536, 541, 543, 549, 551, 553, 554, 611, 612, 615, 625, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved