Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про усунення перешкод шляхом зняття арешту з майна, в якому зазначає, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2015 року по справі №278/5346/14-ц визнаноправо власності на приміщення адмінбудинку та виробничого корпусу загальною площею 1864,80 кв.м. та земельну ділянку площею 1,0264 га., що розташовані за адресою: Житомирський район с.Станишівка, вул.Незнайка, 105, які раніше належали товариству з обмеженою відповідальністю «АГНІ ЛТД» за публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит». Вказане рішення набрало законної сили. 19 березня 2015 року позивач звернувся до органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з метою зареєструвати за собою право власності на нього, про те рішенням державного реєстратора речових прав на нерухоме майно [PERSON] № 20279323 від 25 березня 2015 року у реєстрації права власності за позивачем відмовлено, оскільки на все майно третьої особи накладено арешт. Вищевказаний арешт перешкоджає позивачу у здійсненні свого права власносності на майно, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав про що подав письмові заперечення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2015 року звернуто стягнення на приміщення адмінбудинку і виробничого корпусу, літера «А.А-1», цегляні, загальною площею 1864,8 кв.м. та земельну ділянку, площею 1,0264 га., кадастровий номер 1822086800:02:002:0120, що розташовані в с.Станишівка, вул.Незнайко О., 105, Житомирського району, Житомирської області, яка є предметом договору іпотеки від 17 березня 2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «АГНІ» ЛТД» та визнано право власності на вищевказане нерухоме майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.3-4). Постановою від 09 листопада 2011 року державним виконавцем ВДВС Житомирського РУЮ [PERSON] накладено арешт на все майно [PERSON] «[PERSON] ЛТД», заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] «[PERSON] ЛТД» (а.с.54). Рішенням від 25 березня 2015 року публічному акціонерному товаристу «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована Житомирська область, Житомирський район, с.Станишівка, вул.Незнайка О., 105 кадастровий номер 1822086800:02:002:0120, приміщення адмінбудинку і виробничого корпусу, що розташований Житомирська область, Житомирський район, с.Станишівка, вул.Незнайка О., 105 (а.с.9). Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 року №6 за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Позов про виключення майна з-під арешту є одним із видів речево-правового способу захисту права власності та його складових, при зверненні до суду з позовами про виключення майна з-під арешту позивачі зазвичай посилаються на порушення їх права володінні або розпорядження належним їм майном через неправомірне застосування такого виду обтяження. Оскільки заявления до суду позову про виключення з-під арешту повязане із захистом особою свого цивільного майнового права, такі справи підлягають розгляду в порядку, визначеному ЦПК України. У відповідності із ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних спга» 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що власник спірного майна позбавлений права користуватися та розпоряджатися цим майном, зокрема у зв'язку із існуванням накладеного арешту.

Outcome: approved