Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Представник позивача Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради звернувся у Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], до відповідача-1 [PERSON] та відповідача-2 [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року відповідач-2 [PERSON] народила хлопчика якого самовільно залишила в комунальному закладі охорони здоров'я «Перинатальному центрі м. Маріуполя». Відповідач-2 [PERSON] перебуває в шлюбі з відповідачем-1 [PERSON], але залишила собі дошлюбне прізвище. Згідно рішення колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради хлопчика зареєстровано в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області та присвоєно ім'я - [PERSON]. Зараз [PERSON] влаштований до комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», де до теперішнього часу його батьки: відповідач-1 та відповідач-2, жодного разу не відвідали дитину. Під час телефонної розмови з спеціалістом служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації відповідач-1 пояснив, що з відповідачем-2 не живе, про те, що нею народжена дитина йому відомо, бо він забирав дружину з пологового будинку. Окрім цього він пояснив, що забирати малолітнього хлопчика, який записаний його сином, до себе на виховання та спільне проживання не збирається. 13.01.2016 року комісією з питань прав дитини було вирішено звернутися до суду про позбавлення батьківських прав відповідача-1 та відповідача-2 відносно малолітнього [PERSON], [INFO], та стягнення з них аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідачів, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач-1 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач-2 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Прокурор підтримав позовні вимоги, визнав обґрунтованими, висловив думку про необхідність їх задоволення в порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, надавши письмову заяву. Судом встановлено, що відповідач-1 та відповідач-2 перебувають у шлюбі з 16.12.2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби юстиції у Донецькій області було складено актовий запис за № 182 (а.с. 10). [INFO] року відповідач-2 народила хлопчика вагою 3000 грамів (а.с. 7), якого 16.02.2015 року залишила в Перинатальному центрі м. Маріуполь, самовільно покинувши заклад (а.с. 8-9). 25.02.2015 року рішенням № 40 колегії Маріупольської міської ради Іллічівської районної адміністрації було вирішено зареєструвати народження дитини давши їй ім'я [PERSON] (а.с. 11). 10.03.2015 року було отримано свідоцтво про народження серії [NUMBER] на [PERSON], батьками якого записані відповідач-1 [PERSON] та відповідач-2 [PERSON] (а.с. 5). 25.03.2015 року рішенням № 52/11 колегії Маріупольської міської ради Іллічівської районної адміністрації було вирішено надати [PERSON], [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 14). 25.03.2015 року рішенням № 61 колегії Маріупольської міської ради Іллічівської районної адміністрації було вирішено влаштувати [PERSON], [INFO] до державного закладу на постійне повне державне забезпечення, після чого 27.03.2015 року дитина була передана до Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» де вона знаходиться до тепер, і де за весь час перебування батьки не відвідували його, станом здоров'я не цікавились, участі у вихованні не приймали (а.с. 15-17, 22). 12.01.2016 року відповідач-1 у телефонній співбесіді з співробітником служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради довів до відома, що з відповідачем-2 не проживає разом вже кілька років, про те що вона народила знає бо забирав її з пологового будинку, батьком себе не вважає, а тому не планує забирати дитину на спільне проживання для виховання (а.с. 26). Згідно протоколу № 1 від 13.01.2016 року комісія з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради вирішила звернутися у Вугледарський міський суд Донецької області для позбавлення відповідача-1 та відповідача-2 батьківських прав (а.с. 27-28). Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Пункт 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 передбачає, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою. Ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей знайшло повне відображення в поведінці відповідачів, які тривалий час не займаються утриманням і вихованням дитини та не бажають починати робити це. Суду надані достатні докази, про те що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, заливши дитину в медичному закладі після народження, внаслідок чого, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав не буде суперечити правам та законним інтересам дитини, а відбувається в її інтересах. Судом встановлено та ні ким не спростовано, що відповідачі участі у вихованні своєї дитини не приймають, не цікавляться станом її здоров'я, не утримують її матеріально, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], підлягає задоволенню, тим більше з цим погодились самі відповідачі визнавши позов в повному обсязі Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, їх належність та допустимість, спираючись на чинне законодавство України, з огляду на викладене вважає, за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повністю. На підставі вищевикладеного ст. ст. 150, 164, 166, 180, 181 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved