Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті ДТП. В обґрунтування позову зазначив, що 29.05.2013 р. між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» - позивачем та [PERSON] - страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 804/13-Тз/К/01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Фіат», д/н [NUMBER]. Як вказує позивач, 07.11.2013 р. в м. Вишневе, по вул. Київській, сталось ДТП за участю автомобіля «Субару» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фіат», д/н [NUMBER], що належить [PERSON]. Внаслідок вище вказаної ДТП застрахованому автомобілю «Фіат», д/н [NUMBER], було завдано механічних ушкоджень. Згідно до Рахунку-фактури № ИН-0009185 від 16.11.2013 р. вартість відновлювальною ремонту автомобілю «Фіат», д/н [NUMBER] склала 38802 грн. 06 коп. У відповідності до постанови суду від 20.11.2013 р. відповідача було визнано винним у правопорушенні передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вказано у позові, на підставі страхового акту позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 37433 грн. 06 коп., що підтверджуються платіжним дорученням № 4222 від 20.12.2013 р. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків. Тому представник позивача просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на свою користь страхове відшкодування за завданні збитки в розмірі 37433 грн. 06 коп. та судовий збір у розмірі 374 грн. 34 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному об'ємі. За клопотанням відповідача судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу, але у подальшому [PERSON] відмовився від оплати даної експертизи. Представник відповідача - адвокат Біда О.В. позов не визнав та під час судових дебатів посилався на неналежні докази та заявляв клопотання щодо заміни неналежного відповідача на належного. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної справи та інші докази по справі встановив наступне. Дійсно 29.05.2013 р. між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» - позивачем та [PERSON] - страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 804/13-Тз/К/01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Фіат-лінеа» д/н [NUMBER]. Як з'ясував суд, 07.11.2013 р. по вул. Київській у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської обл. сталось ДТП за участю автомобіля «Субару-форестер» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Фіат-лінеа» д/н [NUMBER], що належить [PERSON] У відповідності до постанови Києво-Святошинського р/с Київської обл. від 20.11.2013 р. відповідача [PERSON] було визнано винним у правопорушенні передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, внаслідок вище вказаної ДТП застрахованому автомобілю «Фіат-лінеа» д/н [NUMBER], було завдано механічних ушкоджень. Згідно до Рахунку-фактури № ИН-0009185 від 16.11.2013 р. вартість відновлювальною ремонту автомобілю «Фіат-лінеа» д/н [NUMBER] складала 38802 грн. 06 коп. Як з'ясовано судом, ст. 29 ЗУ «Про ОСЦПВ» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортною засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як з'ясовано судом, на підставі страхового акту від 20.12.2013 р. (а.с. 25-27) позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 37433 грн. 06 коп., що підтверджуються платіжним дорученням № 4222. При цьому з метою досудового врегулювання спору відповідачу [PERSON] 08.02.2014 р. було направлено претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків в порядку регресу у сумі 37433 грн. 06 коп. з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню, але на підставі ст. 217 ЦПК України з урахуванням матеріального стану відповідача [PERSON] України вважає за доцільне розстрочити стягнення із нього даного матеріального збитку. Судовий збір необхідно стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved