Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2013 року до 01.05.2015 року в розмірі основного боргу - 562,73 грн., інфляційних втрат - 173,08 грн., трьох відсотків річних - 32,33 грн. Позов обґрунтовує наступним. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 24.07.2015 року скасований судовий наказ №328/2004/15-ц за заявою ПП «Чайка» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради позивач визначений виконавцем житлово-комунальних послуг, а також встановлені тарифи на послуги. Стаття 18 Закону встановлює порядок оформлення претензій до надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до даної статті не оформлено жодної претензії щодо якості та кількості наданих послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Обов'язок боржника оплачувати за отримані послуги визначено законодавством, а саме: п.5 ч.3 ст.20 Закону та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 №572 «Про приватизацію державного житлового фонду». Свої зобов'язання з надання житлово-комунальних послуг підприємство виконує в повному обсязі, що підтверджується доданими актами виконаних робіт. Боржник свої зобов'язання, щодо оплати за отримані послуги не виконує, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимоги на стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка виникає у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Заборгованість за період з 01.06.2013 року до 01.05.2015 року за отриманні послуги склала 562,73 грн. Між сторонами фактично укладено договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно ч. 2 ст. 205 ЦК України, даний договір вважається укладеним з моменту надання заявником (виконавцем) та прийняття боржником послуги з утримання будинку і прибудинкової територій За весь час затримки розрахунку, сума інфляціях втрат становить - 173,08 грн. та 3% річних - 32,33 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов уточнив, просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 173,02 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що вона не має заборгованості за 2013 рік, тому позивач неправомірно нарахував інфляційні втрати за 2013 рік. Крім того, вона сплатила заборгованість в сумі 600,00 грн. 07.09.2015 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 27.12.2010 №250 позивач визнаний виконавцем послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, в т.ч. і в будинку в якому проживає відповідач. Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 22.05.2008 №146 позивачу погоджений розмір тарифу позивача на утримання будинків та прибудинкових територій у розмірі 1,10 грн./кв.м. для будинку [ADDRESS] Згідно нарядів на виконання робіт, актів виконаних робіт, послуги позивач надає. Відповідач несвоєчасно сплачувала заборгованість за надані позивачем послуги, в зв'язку з чим її борг за період з 01.06.2013 року до 01.05.2015 року становить 173,08 грн., інфляційні втрати - 173,08 грн., 3% річних - 32,33 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. 07.09.2015 року відповідачем сплачена частина заборгованості в сумі 600,00 грн., що підтверджується копією квитанції. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 24.07.2015 року в справі №328/2004/15-ц. Відповідач є споживачем послуг, які надає ПП «Чайка» в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», адже квартира, в якій вона проживає, знаходиться в будинку який обслуговує позивач. Відповідно ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що укладання договору на надання житлово-комунальних послуг, оплата житлово-комунальних послуг є обов'язком, а не правом споживача. Згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від; простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідач, в порушення умов договору та вище зазначених норм законів, борг за спожиті послуги своєчасно не сплачувала, в зв'язку з чим у позивача виникло право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Відповідачем 07.09.2015 року сплачена сума основного боргу та 3% річних. Частково, в сумі 4,94 грн., сплачені інфляційні втрати. Суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача інфляційні втрати в сумі 168,14 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесенні останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial