overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Прокурор просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від її доходу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка залишила дитину у пологовому будинку, участі у вихованні сина не приймає, життям та здоров'ям останнього не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судове засідання прокурор та представники третіх осіб не з'явилися, але звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позов підтримують. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомила, тому суд розглянув справу заочно, без її участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], однак участі у його вихованні не приймає, життям та здоров'ям останнього не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с. 10), актом від 15.07.2013 року, згідно якого відповідачка після народження сина залишила його у пологовому відділені новонароджених КУ ЦМЛ №1 (а.с. 7), розпорядженням Житомирської райдержадміністрації №287 від 08.08.2013 року, яким [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с. 16), довідкою Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків №47 від 27.01.2014 року, відповідно до якої за час перебування дитини у цьому закладі ніхто з родичів та близьких його не відвідував (а.с. 21), а також висновком вказаної райдержадміністрації №18-4/316 від 26.02.2014 року, згідно якого відповідачку доцільно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки [PERSON] жодного разу не відвідала сина в дитячому закладі, його життям та здоров'ям не цікавиться (а.с. 18-19). Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Таким чином, виходячи винятково з інтересів малолітнього [PERSON], та враховуючи той факт, що відповідачка ухиляється від свого батьківського обов'язку виховувати та утримувати дитину, суд вважає, що даний позов необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Прокурор просить суд стягнути з відповідача 1291,15 грн., мотивуючи тим, що 21 травня 2013 року, о 21 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку культури в с.Сновидів Бучацького району, [PERSON] зустрів [PERSON] між ними на грунті особистих сімейних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого [PERSON] наніс [PERSON] тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, внаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікуванні в Золотопотіцькій РКЛ з 20 по 27 травня 2013 року в травматологічному відділенні, тобто 7 ліжко-днів. На його лікування лікарня понесла витрати в сумі 1291,15 грн. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши прокурора, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі обставини: 15 липня 2013 року ухвалою Бучацького райсуду кримінальне провадження закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення; Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Золотопотіцькій РКЛ з 20 по 27 травня 2013 року в травматологічному відділенні, тобто 7 ліжко-дні, таким чином витрати на його лікування становлять 1291,15 грн., що підтверджується довідкою Золотопотіцької РКЛ №54 від 10.02.2014 року. Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. За встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення 1291,15 грн. витрат на лікування особи, яка є потерпілою від злочину, є обгрунтованою і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Прокурор просить суд стягнути з відповідача 1297,20 грн., мотивуючи тим, що 05 червня 2013 року, о 14 год. 30 хв., перебуваючи на вулиці Сонячній, шо в с.Сновидів Бучацького району, між [PERSON] та [PERSON] через особисті неприязні відносини виникла суперечка, під час якої у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення, а саме, на завдання ударів [PERSON] Реалізуючи свій намір, [PERSON] наніс [PERSON] один удар рукою в обличчя. В результаті цих умисних злочинних дій [PERSON] спричинив [PERSON] легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, внаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікуванні в Золотопотіцькій РКЛ з 05 по 10 червня 2013 року в травматологічному відділенні, тобто 6 ліжко-днів. На його лікування лікарня понесла витрати в сумі 1297,20 грн. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі обставини: 14 серпня 2013 року ухвалою Бучацького райсуду кримінальне провадження закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення; Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Золотопотіцькій РКЛ з 05 по 10 червня 2013 року в травматологічному відділенні, тобто 6 ліжко-дні, таким чином витрати на його лікування становлять 1297,20 грн., що підтверджується довідкою Золотопотіцької РКЛ №56 від 10.02.2014 року. Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. За встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення 1297,20 грн. витрат на лікування особи, яка є потерпілою від злочину, є обгрунтованою і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Прокурор просить суд стягнути з відповідача 1616 грн., мотивуючи тим, що 31 серпня 2013 року, о 02 год. 00 хв., перебуваючи по вулиці Л.Українки в с.Сновидів Бучацького району між [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] виник конфлікт через особисті неприязні відносини, в ході якого [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що проявилось у струсі головного мозку, синцях на обличчі та обох руках, саден на шиї та грудях, крововиливах під кон'юнктиву обох очей, що згідно висновку судово-медичної експертизи №369 від 11 вересня 2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. За даним фактом 31 серпня 2013 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12013210060000347. По даному кримінальному провадженні [PERSON] визнано потерпілим. Вироком Бучацького районного суду від 28 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1190(тисячу сто дев'яносто) гривень. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши прокурора, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі обставини: 28 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1190(тисячу сто дев'яносто) гривень; Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Бучацькій ЦРКЛ з 31 серпня по 06 вересня 2013 року в травматологічному відділенні, тобто 6 ліжко-дні, таким чином витрати на його лікування становлять 1616 грн., що підтверджується довідкою Бучацької ЦРКЛ №2484 від 13.11.2013 року. Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. За встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення 1616 грн. витрат на лікування особи, яка є потерпілою від злочину, є обгрунтованою і підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Прокурор просить суд стягнути з відповідача в користь Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації 15003,54 грн. мотивуючи тим, що [PERSON], шляхом обману, умисно зоволоділа грошовими коштами державного бюджету, які призначались для виплати соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, згідно поданого клопотання просить суд розглядати справу у її відсутності. Позов визнає. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. В період з березня 2013 року по серпень 2013 року та з вересня 2013 року по лютий 2014 року [PERSON], на підставі поданих нею неправдивих даних, було зайво призначено та виплачено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї на загальну суму 15753,54 грн. За даним фактом 12 березня 2015 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12015210060000106. Вироком Бучацького районного суду від 19 травня 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. На підставі п. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 року» від 08.04.2014 р. № 1185-VII /із змінами та доповненнями від 06.05.2014 р./, [PERSON] від призначеного судом покарання звільнено. Згідно повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації № 09-02/2688 від 14.07.2015 року вбачається, що станом на 14.07.2015 року заборгованість [PERSON] по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім'ям становить 15003,54 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В добровільному порядку відповідачкою ці витрати не відшкодовано. На підставі викладеного, суд вважає, що прокурором належними та допустимими доказами доведено наявність збитків завданих злочином, а отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Прокурор просить суд стягнути з відповідача в користь фінансового управління Бучацької РДА 239,14 грн., та в користь головного фінансового управління Тернопільської ОДА 5547 грн., мотивуючи тим, що 08 травня 2013 року, близько 00 год. 30 хв., водій [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ-11183, д.н.з [NUMBER], по вул.Г.Шухевича с.Жизномир Бучацького району, порушив Правила дорожнього руху, допустивши зіткнення з стовпками містка. Під час зіткнення пасажир автомобіля [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого перебував на стаціонарному лікуванні в Бучацькій ЦРКЛ з 08 травня 2013 року в реанімаційному відділенні, тобто 1 ліжко-день. На його лікування лікарня понесла витрати в сумі 239,14 грн. Крім того, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неурохірургічному відділенні Тернопільської університетської лікарні з з 08 травня по 07 червня 2013 року, тобто 30 ліжко-днів. На його лікування лікарня понесла витрати в сумі 5547 грн. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши прокурора, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі обставини: 13 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді штрафу у розмірі 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами; Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Бучацькій ЦРКЛ з 08 травня 2013 року в реанімаційному відділенні, тобто 1 ліжко-день, таким чином витрати на його лікування становлять 239,14 грн., що підтверджується довідкою Бучацької ЦРКЛ №1708 від 13.09.2013 року, а також перебував на стаціонарному лікуванні в неурохірургічному відділенні Тернопільської університетської лікарні з з 08 травня по 07 червня 2013 року, тобто 30 ліжко-днів, що підтверджується довідкою Тернопільської університетської лікарні №01-3/57 від 15.01.2014 року. Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. За встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення 5786,14 грн. витрат на лікування особи, яка є потерпілою від злочину, є обгрунтованою і підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Прокурор просить суд стягнути з відповідачів в користь головного фінансового управління Тернопільської ОДА 1512 грн., мотивуючи тим, що 11 жовтня 2014 року, близько 23 год. 30 хв., [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] та [PERSON], групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи свою зверхність над іншими та силу, з мотивів явної неповаги до суспільства через зневагу до існуючих у суспільстві правил поведінки і моральності, стали наносити удари [PERSON], зокрема, [PERSON] рукою наніс удар в обличчя, після чого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] нанесли руками та ногами близько п'ятнадцяти ударів по тілу, чим спричинили [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій виличній ділянці, синця в лівій надбрівній ділянці, садна і синця на носі та закритого перелому кісток спинки носа із посттравматичною деформацією зовнішнього носа з викривленням носової переділки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Потерпілий [PERSON]І перебував на стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні з 27 жовтня по 04 листопада 2014 року, тобто 8 ліжко-днів. На його лікування лікарня понесла витрати в сумі 1512 грн. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позов визнав. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позов визнав. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позов визнав. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі обставини: 12 жовтня 2014 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12014210060000338. По даному кримінальному провадженні [PERSON] визнано потерпілим; 06 квітня 2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. [PERSON] та [PERSON] призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши їм іспитовий строк тривалістю один рік; [PERSON] призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі семидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні з 27 жовтня по 04 листопада 2014 року, тобто 8 ліжко-днів, таким чином витрати на його лікування становлять 1512 грн., що підтверджується довідкою комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» №01-3/345 від 11.02.2015 року. Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. За встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення 1512 грн. витрат на лікування особи, яка є потерпілою від злочину, є обгрунтованою і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Прокурор просить ухвалити рішення суду, яким передати у комунальну власність територіальної громади в особі Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області частину житлового будинку з прибудовою - квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що квартира перебуває на обліку безхазяйного майна комунального підприємства «Охтирського міського бюро технічної інвентаризації» з 15 вересня 2011 року, про що зроблено відповідне оголошення в районній газеті «Ворскла». У судовому засіданні прокурор свою заяву підтримала та обґрунтувала обставинами, викладеними в заяві. Представник Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про слухання справи в його відсутність, заяву підтримує. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області квартира [ADDRESS] на балансі у селищній раді не перебуває. Згідно довідки КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] перебуває на обліку безхазяйного майна з 15 вересня 2011 року. Будинок, в якому знаходиться квартира, є дерев'яним, 1900 року будівництва, загальною площею 63,7 кв.м., фізичний знос станом на 01 серпня 2011 рік складає 75 % . 26 жовтня 2011 року комунальним підприємством «Охтирським міським бюро технічної інвентаризації» зроблено оголошення в районній газеті «Ворскла» про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - квартиру [ADDRESS]. Як слідує з висновку про оцінку майна, вартість квартири [ADDRESS] станом на 16 квітня 2015 року складає 9550 гривень. Згідно ст. 335 ЦК України безхазяйні нерухомі речі, власник яких невідомий, беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Відповідно до ст. 273 ЦПК України суд, встановивши, що річ є безхазяйною та взята на облік органом, що здійснював державну реєстрацію прав на нерухоме майно, передає його відповідній територіальній громаді після спливу одного року з моменту взяття на облік. З відомостей, викладених в заяві та матеріалів справи, вбачається, що з моменту взяття на облік вказаної квартири як безхазяйного майна, звернень з приводу визнання права власності на вказаний об'єкт не надходило. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Прокурор Путивльського району звернувся до суду, в інтересах в інтересах територіальної громади Путивльської міської ради із заявою, в якій просив визнати відумерлою спадщиною, яка складається з однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 21662 грн., що залишилася після [PERSON], який помер [INFO] року. Свою заяву мотивує тим, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці спадщину не прийняли і за прийняттям не звертались, заповіту складено не було. А тому просить визнати зазначену однокімнатну квартиру відумерлою та передати її територіальній громаді Путивльської міської ради ради. Прокурор у судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник Путивльської міської ради у судовому засіданні вимоги викладені у заяві прокурора підтримав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. За приписами ст. 278 ЦПК України встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від прийняття, суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року. в м. Путивль Сумської області помер [PERSON], що підтверджено актовим записом про смерть № 213 від 16.10.2007р. (а.с. 4). [PERSON] належить однокімнатна квартира, загальною площею 35,1 кв.м., житловою площею 14 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 21662 грн., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.5), та довідкою Путивльського БТІ про вартість квартири (а.с.11). Відповідно до довідки Путивльської міської ради [PERSON] який помер [INFO] року, був зареєстрований та проживав [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно довідок Путивльської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась (а.с.3 ). Таким чином, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що однокімнатна квартира, яка залишилася після смерті [PERSON] у спадщину не прийнята, спадкоємці за прийняттям спадщини не звертались, після відкриття спадщини минуло більше 6 років, тому спадщина є відумерлою та підлягає передачі територіальній громаді м. Путивль. На підставі викладеного,

Outcome: approved