Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Представник позивача Кіріченко В.М., який діє на підставі довіреності №1740-К-Н-О від 01.04.2019 року (а.с. 36), звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.01.2010 року в сумі 41695,07 грн., яка складається з наступного: 2324,94 грн. - заборгованість за кредитом; 36908,46 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафів: - 500,00 грн. (фіксована частина); - 1961,67 грн. (процентна складова), мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, а також виконання інших зобов`язань у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 55, 57). Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду (а.с. 42). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 56, 59), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 40, 41). Матеріалами справи встановлено, що 05.01.2010 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання заяви, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» надав клієнту кредитний ліміт у розмірі 250,00 грн., кредитна картка «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 3,0% на місяць, термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки, термін дії картки 09/13 (а.с. 9 на звороті). На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію заяви; копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 10); витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (а.с. 11-34), та розрахунок заборгованості за договором №б/н від 05.01.2010 року станом на 31.12.2019 року, відповідно до якого заборгованість відповідача, що визначена позивачем до стягнення, перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 41695,07 грн., яка складається з наступного: 2324,94 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 36908,46 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафів: - 500,00 грн. (фіксована частина); - 1961,67 грн. (процентна складова) (а.с. 5-8). Заява від 05.01.2010 року не містить даних про строк повернення кредиту та відповідальності сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Пам`ятка клієнта не надана позивачем. Не надано доказів щодо повноважень начальника відділення [PERSON] на момент укладення кредитного договору від імені ЗАТ КБ «ПриватБанк», у тому числі його підписувати. У наданій позивачем довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» міститься підпис, але встановити, яка особа підписала вказану довідку не має можливості; дата підписання довідки 05.01.2009 року, що не відповідає даті підписання заяви відповідачем - 05.01.2010 року, а також в довідці зазначається, що базова % ставка, в місяць - UAN-2,5 %, хоча в заяві від 05.01.2010 року базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становить 3 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, що наданий позивачем, визначені пільговий період користування коштами, строки і порядок погашення по кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, в тому числі: пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено строк дії договору (12 місяців з моменту підписання з пролонгацією), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розуміла [PERSON] та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву від 05.01.2010 року (в Умовах та правилах надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року, зазначається банк - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», заява ж підписувалася відповідачем з ЗАТ КБ «ПриватБанк» 05.01.2010 року). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року №996-XIV. Згідно з п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування банку, від імені якого складений документ; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку (п. 50, п. 51, п. 52 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України). Наданий позивачем до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості за договором №б/н від 05.01.2010 року станом на 31.12.2019 року не є достатнім доказом наявності у відповідача заборгованості у розмірі 41695,07 грн. Суд вважає, що з наявних у справі доказів неможливо встановити домовленості про зміну кредитного ліміту, строку повернення кредиту, зняття кредитних коштів відповідачем (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо), на яких умовах отримано кредитні кошти та яким чином здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів), за порушення строків виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/177. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно відмовити. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволенню не підлягають у повному обсязі, а відповідач не заявив про понесення ним судових витрат по справі, розподіл судових витрат не проводиться.

Outcome: dismissed