Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Представник позивача МТСБУ подав до суду позовну заяву в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 22 950,40 гривень та судові витрати понесені за оплату судового в розмірі 1600 грн. та 2000 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 03.07.2014 року у м. Львові на вул. Городоцькій з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ з д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Субару» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №309 від 16 липня 2014 року, складеного ТзОВ Фірма «Експертиза», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Субару» становить 21 758,40 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілому. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7101481 терміном дії з 04.12.2013 року до 03.12.2014 року. МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 21 758,40. 15.12.2014 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат, понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (1 192,00 грн.). Проте відповідач не компенсував понесені МТСБУ витрати. На підставі викладеного вище, просить задовольнити позов. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Козюренко Р.С. від 02.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 51/Р від 11.05.2019 року, 11.05.2019 року вказану цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.07.2019 року вищевказану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. За результатами проведенного підготовчого засідання 01.03.2021 року справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві вбачається, що такий просить про слухання справи за його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 03.07.2014 року о 11 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21013» номерний знак [NUMBER] в м. Львові по вул. Городоцькій, 172 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати автомобілем, не справився з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «SUBARU Legacy Outback» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , завдавши йому технічних пошкоджень, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху. Дані обставини стверджуються постановою Франківського районного суду м. Львова від 15.08.2014 року у справі №465/4248/14-п, номер провадження 3/465/1632/14. В силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню та мають приюдиційне значення. Відтак як встановлено судовм, у результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «SUBARU Legacy Outback» д.н.з. [NUMBER] , який належав [PERSON] . Відповідно до Висновку №309 експертного авто-товарознавчого дослідження від 16.07.2014 року, складеного експертом-автотоварознавцем , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «SUBARU Legacy Outback», становить 21 758,40 грн. У зв`язку з цим, потерпілий [PERSON] звернувся із заявою в Моторно транспортне страхове бюро України (МТСБУ) з вимогою виплати йому страхове відшкодування. Відповідно до даної заяви МТСБУ виплатило [PERSON] регламентну виплату у розмірі 21 758,40, що підтверджується платіжним дорученням №8749 від 16.12.2014 року. Зазначену суму відповідач добровільно відшкодувати відмовився. Крім того, МТСБУ понесло витрати, пов`язані з встановленням розміру збитку та збору документів, а саме 1 192,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8629 від 09.12.2014 року. Відповідно до ч.1ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. п. «а» п.41.1ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. п. 38.2.1. п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати позов у порядку регресу до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону, здійснило відшкодування шкоди [PERSON] , який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 16.03.2017 року за №6-03/129 (номер 0013519) МТСБУ видано довіреність на [PERSON] про представництво інтересів в суді. Додатковою угодою №14 до договору про надання послуг у сфері права №4.1/16-05-05/17 від 16.05.2017 року врегульовано порядок здійснення оплати за надані правові послуги. Вивчивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу та поштові витрати є доведеними, сума судових витрат на правничу допомогу відповідає заявленій в попередньому (орієнтовному) розрахунку, та те, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір цих витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, що дає підстави для задоволення заяви. Судові витрати слід стягнути із відповідача, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved