Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Прокурор звернувся в інтересах позивачів з цим позовом до суду, в якому після уточнення позовних вимог просив розірвати договір оренди земельних ділянок від 04 квітня 2012 року б/н, укладений між Станично-Луганською районною державною адміністрацією Луганської області та [PERSON], який зареєстровано 31 травня 2012 року у відділі Держкомзему у Станично-Луганському районі Луганської області в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 442488534004832 та № 442488534004833, та зобовязати відповідача повернути орендовану земельну ділянку Головному управлінню Держгеокадастру у Луганській області. Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор вказав, що відповідач з 2014 року не виконує свої зобовязання за вказаним вище договором оренди землі, зокрема не сплачує орендну плату за користування землею, яка йому виділялась для ведення фермерського господарства, та не використовує земельні ділянки за цільовим призначенням, у звязку з чим завдається шкода державним інтересам, а позивачі самі не ініціювали питань звернення до суду з метою захисту цих інтересів. У судовому засіданні прокурор підтримав поданий ним позов, наполягав на його задоволенні. Позивачі та третя особа надали заяви про розгляд справи за відсутності їхніх представників, позивачі позов підтримали. Відповідач до суду не зявився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову з таких підстав. Відносини, що виникли між позивачами та відповідачем регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до вимог статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. З матеріалів справи судом встановлено, що між Станично-Луганською районною державною адміністрацією Луганської області та відповідачем дійсно 04 квітня 2012 року було укладено договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення б/н, які входить до земель запасу Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, загальною площею 184,8228 га, в тому числі 181,3603 га ріллі та 3,4675 га сіножатей, строком на 10 років, тобто до 04 квітня 2022 року. Дані земельні ділянки були передані відповідачу в оренду для ведення фермерського господарства. Відповідно до умов вказаного договору орендна плата орендарем повинна вноситись у грошовій формі в розмірі трьох відсотків від нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, що становило 84277,10 грн. на рік. Дана орендна плата повинна вноситись у розмірі 1/12 орендної плати щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок Талівської сільської ради Луганської області. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачається, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, належить до однієї з істотних умов договору оренди землі. Пунктом 36 укладеного між Станично-Луганською районною державною адміністрацією та відповідачем договором оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та ін…, що узгоджується з вимогами частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі». Відповідями на імя керівника Луганської місцевої прокуратури № 2 зі Станично-Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 06.03.2017 № 495/7/12-29 та Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 14.03.2017 № 2194 підтверджується факт, що СФГ «Землнє», керівником якого був відповідач, з 2014 податкову звітність не надає, орендну плату за користування земельними ділянками не сплачує, земельні ділянки за цільовим використанням не використовуються, які заростають буряном та чагарником. Більш того, як йдеться з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, СФГ «Землянє» з 16.10.2015 припинило свою діяльність. Наведене переконало суд, що відповідач не виконує та не збирається в подальшому виконувати вимоги укладеного договору оренди землі, в тому числі щодо сплати орендної плати за використання земельних ділянок, що є підставою для його розірвання згідно вимог самого договору та закону. За таких обставин вимога прокурора про розірвання спірного договору оренди землі є обґрунтованою, тому її слід задовольнити. Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Однак, незважаючи на зазначену норму закону, яка зобовязує відповідача у випадку розірвання договору оренди землі повернути надану йому земельну ділянку, у звязку із змінами у земельному законодавстві (ст. 122 ЗК), що відбулись за час з моменту укладення спірного договору, відповідно до яких розпорядниками земель сільськогосподарського призначення став Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, тому й вимога прокурора про зобовязання відповідача повернути земельну ділянку саме Головному управлінню Держгеокадастру у Луганській області є обґрунтованою, отже позов підлягає задоволенню в цілому. Згідно частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В інтересах позивачів за подання цього позову судовий збір був сплачений прокуратурою Луганської області, отже, в такому разі, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору з відповідача слід стягнути саме на користь прокуратури Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved