Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог посилався не те, що 29 січня 1962 року батьки позивачів [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. В період шлюбу, а саме 06 травня 1993 року батькові позивачів [PERSON] видане свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , який за життя розпорядження з приводу свого майна не здійснив. Будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини, що залишилися після смерті чоловіка. Позивачі після смерті батька не вчинили жодних дій для оформлення спадкового майна. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка також за життя розпорядження спадковим майном не зробила та її сини, як спадкоємці за законом першої черги, звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 01.06.2020 представник позивачів звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки житловий будинок був придбаний батьками позивачів у шлюбі і є об`єктом права спільної сумісної власності, частки яких виділити в позасудовому порядку не можливо. Крім того, існують розбіжності в нумерації будинку, що вказана в правовстановлюючому документі на нерухоме майно. Позивачі стверджують, що за життя подружжя [PERSON] , їх частки як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не були виділені, між подружжям не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток, а тому кожному з них на праві приватної власності належало по 1/2 частці нерухомого майна. Щодо розбіжностей в нумерації будинку позивачі дізналися про це, після отримання довідки з КП ДОР «Криворізьке БТІ», а тому звернулися до сільської ради, яка 21.02.2020 року винесла рішення №18, згідно якого уточнила поштову адресу житлового будинку, а саме: [ADDRESS] . Позивачі просять визначити, що [PERSON] , померлому [INFO] і [PERSON] , померлій [INFO] , за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частині житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та визнати за кожним з позивачів право власності на 1/2 частину нерухомого майна у вигляді вказаного вище житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді від 16 червня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 49). Позивачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволені. Представники відповідача - Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнали в повному обсязі. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 1962 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який посвідчений в с. Пакліно Паклінської сільської ради Баєвського району, актовий запис №4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 12). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми, які народилися в період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження відповідно серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 13,14) В період шлюбу, а саме 06 травня 1993 року [PERSON] видане свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06 травня 1993 року, виданого на підставі рішення виконкому Широківської сільської ради народних депутатів №11 від 24.03.1993, зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ» та записано в реєстрову книгу № 31-231 під реєстровим номером 10231 (а.с. 15). Згідно довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 09.01.2020, виданої на запит представника позивачів, вказано, що на ім`я [PERSON] в реєстровій книзі 31-231-10231 згідно свідоцтва про право власності, виданого 06.05.1993, на підставі рішення виконавчого комітету Широківської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області №11 від 24.03.1993, зареєстрований об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18) . На підставі рішення виконкому Широківської сільської ради № 18 від 21.02.2020 року уточнено поштову адресу житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарського обліку сільської ради, адресу: [ADDRESS] (а.с. 19) . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу свого майна не здійснив, що вбачається з копії спадкової справи № 468/2010 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 80-156). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є його сини [PERSON] , [PERSON] , позивачі по справі та була його дружина [PERSON] . Як вбачається з копії вищевказаної спадкової справи, 14.12.2010 року до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися сини померлого [INFO] [PERSON] - позивачі по справі (а.с. 80, 85). Дружина померлого [PERSON] [INFO] звернулася до нотаріуса із заявою, відповідно до якої відмовилася від належної їй частки у спадщині за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 91). [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. За життя [PERSON] розпорядження своїм майном не здійснила, що вбачається із копії спадкової справи 340/2019, заведеної в Шостій криворізькій державній нотаріальній конторі (а.с. 62-68). Як вбачається з копії вказаної спадкової справи до Шостої криворізької державної нотаріальної контори у встановлений законом строк для прийняття спадщини за законом звернулися сини померлої [INFO] [PERSON] - позивачі по справі, інші особи з заявами про прийняття або відмову від спадщини не зверталися. Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 01 червня 2020 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було набуте померлим та його дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити не можливо; та у зв`язку з невідповідністю заявлених прав в поданих документів вимогам законодавства і суперечностями між заявленими та зареєстрованими речовими правами на спадковий житловий будинок (а.с. 68) Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки житловий будинок [ADDRESS] був набутий в період шлюбу, суд приходить до висновку, що вказане нерухоме та рухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки за життя подружжя [PERSON] , їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не були виділені, між подружжям не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому суд вважає встановленим, що частки кожного, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частці спірного нерухомого та рухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Розбіжності в нумерації будинку були виправленні шляхом прийняття рішення виконкому Широківської сільської ради від 21.02.2020 року №18. З таких обставин, оскільки позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку захистити свої спадкові права після смерті батька та матері, суд вважає за можливе визнати за позивачами кожним окремо право власності на відповідну частину житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved