Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Представник позивача КП «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за не надання інформації про якісний склад стічних вод в розмірі 11590,85 грн.; судовий збір просив покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 14.12.2004 р. між сторонами було укладено договір на приймання стічних вод №II-6789/00-АК-1, пролонгований додатковими угодами та зі змінами, внесеними додатковою угодою від 30.12.2011 р., які є невід'ємними частинами Договору. Відповідно до умов зазначених договорів і положень чинного законодавства України, відповідач є споживачем послуг водовідведення КП «Харківводоканал»; він зобов'язаний щомісячно надавати до КП «Харківводоканал» відомості про якісний склад стічних вод, копії протоколів результатів вимірювання складу скинутих стічних вод та інші - не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оскільки відповідач використовує нежитлові приміщення для підприємницької діяльності (зареєстрований як ФОП), є споживачем послуг КП «Харківводоканал», умови договору не виконує, йому був нарахований платіж за не надання інформації про якісний склад стічних вод за період з 01.02.2014 р. по 31.10.2014 р. на суму 11590,85 грн. На вимогу сплати суми заборгованості відповідачу були направлені платіжні вимоги-доручення, які досі не виконані; заборгованість не погашена. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на позов і просив відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Обгрунтовуючи цю вимогу посилався на не надання позивачем жодного доказу, що підтверджує обставини, викладені ним в позовній заяві. Так, відповідними правилами в сфері, в якій виник спір, не визначено інших бланків типових документів, які споживач повинен складати самостійно, ніж акт обстеження водного господарства споживача і акт відбору проб стічних вод. Відповідач вважає, що позивачем не доведено його обов'язок відповідно до договору, надавати інформацію в будь-якій конкретно визначеній формі. Методика або порядок надання споживачем відомостей і інформації «Місцевими правилами» не передбачені взагалі, жодним пунктом договору такі дії також не визначені. Позивач вважає, що КП «Харківводоканал» не довів до споживача форму інформації або відомості і порядок надання такої інформації. Також відповідач вважає, що у сторін по справі виникло неоднакове розуміння положень умов договору і закону. 23.12.2015 р. позивачем надано пояснення на заперечення, відповідно до яких 22.01.2014 р. виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення за №52 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету ХМР від 08.09.2010 р. за №321 «Про затвердження Правил приймання стічних вод споживачів у каналізаційну мережу м. Харкова». Даним рішенням п. 7.12. «Правил приймання…» був доповнений підпунктом 7.12.7, згідно з яким споживачі зобов'язані систематично подавати до КП «Харківводоканал» інформацію про якісний склад стічних вод, що скидаються до міської каналізації. В разі ненадання або невчасного надання інформації про якісний склад стічних вод зі споживача стягується плата з коефіцієнтом кратності Кк=5. Представник позивача вказав, що ухвалою від 02.12.2015 р. касаційна скарга ФО [PERSON] на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31.03.2015 р. та ухвалу апеляційного суду Харківської області по справі №6-32563ск15 розглянута Вищим спеціалізованим судом. За результатами розгляду відмовлено у відкритті касаційного провадження, касаційна скарга визнана необґрунтованою, а викладені в ній доводи такими, що не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами укладено договір та додаткову угоду, які на даний час є дійсними і за приписами ст.ст. 526, 629 ЦК України обов'язковими для виконання належним чином та відповідно до умов погоджених сторонами в цих угодах. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та споживачем послуг відповідача, використовує нежитлові приміщення для підприємницької діяльності, умови договору не виконує, а тому дії відповідача по нарахуванню позивачу у відповідності до Правил №321 коштів в сумі 8689,83 грн. за коефіцієнтом кратності Кк=5 є правомірними. Також представник позивача зазначив, що нарахування за не надання інформації про якісний склад стічних вод передбачене «Місцевими Правилами», які є обов'язковими для всіх Споживачів, що відводять стічні води в систему каналізації м. Харкова і укладеним між сторонами Договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі; позовні вимоги підтримав в повному обсязі; за можливості просив розглянути справу в порядку заочного розгляду. Також звернувся до суду з заявою про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат, пов'язаних з відправкою телеграми про виклик до судового засідання. На підтвердження понесених витрат надав до суду оригінал фіскального чеку №8797 від 31.07.2017 р. на суму 215,00 грн. за відправку [PERSON] телеграми. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Для повідомлення [PERSON] про необхідність з'явитись до суду 01.09.2017 р. о 11:00 год. на останню відому суду адресу його місця проживання була направлена телеграма, а також судове повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2004 р. між Комунальним підприємством «Харківводоканал» і [PERSON] було укладено договір на приймання стічних вод №II-6789/00-АК-1 (Договір), пролонгований додатковими угодами і зі змінами, внесеними додатковою угодою від 30.12.2011 р., які є невідємними частинами Договору. Пунктом 1.8. розділу 1 «Місцевих Правил» встановлено, що вони є обов'язковими для КП «Харківводоканал» і Споживачів послуг водовідведення усіх форм власності, що скидають стічні води та вивозять рідкі відходи від не каналізованих об'єктів в систему каналізацій м. Харкова. Відповідно до п. 1.2. «Місцевих Правил», Споживач - суб'єкт господарської діяльності або фізична особа, шо користується послугами водовідведення КП «Харківводоканал». Суб'єкт господарської діяльності - юридична або фізична особа, яка має у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти господарювання. Об'єкт господарювання - промислове підприємство, бюджетна організація, комунально-побутове підприємство, установа та інше, що знаходяться у власності, господарському віданні або оперативному управлінні Споживача». В п. 3.3. «Місцевих Правил» зазначено, що взаємовідносини між КП «Харківводоканал» і Споживачами регламентують Договір на послуги водовідведення, ці Правила та нормативні акти, шо діють у період дії Договору. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є Споживачем послуг водовідведення КП «Харківводоканал». Відповідно до п. 6.1.1 «Місцевих Правил» встановлено, що споживачі зобов'язані здійснювати контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи міської каналізації. Відповідно до п. 2.4.10 «Місцевих Правил», Споживач зобовязаний здійснювати регулярний контроль за якістю, кількістю, режимом скидання стічних вод та надавати КП «Харківводоканал» відповідні звітні дані. Пунктом 3.2.19. Договору, в редакції додаткової угоди від 30.12.2011 р., передбачено, що Споживач зобовязаний щомісячно надавати до КП «Харківводоканал» відомості про якісний склад стічних вод, копії протоколів результатів вимірювання складу скинутих стічних вод та інші - не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 2.4. Правил №37, підприємства зобов'язані: виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках Підприємства; здійснювати регулярний лабораторний контроль за якістю, кількістю, режимом скиду стічних вод та на вимогу Водоканалу надавати відповідні звітні дані. Згідно п. 7.2 вказаних Правил, підприємства зобов'язані систематично (відповідно до місцевих Правил приймання) подавати до Водоканалу інформацію про об'єми та якісний склад стічних вод, які вони скидають до міської каналізації. Інформацію підписують керівник Підприємства та особа, відповідальна за водовідведення. Керівник Підприємства несе відповідальність за достовірність інформації. Абзацем третім пункту 1.3. Договору, в редакції додаткової угоди від 30.12.2011 р., встановлено, що у випадку внесення змін до будь-якого із зазначених нормативно-правових актів або втрати ним чинності шляхом набрання юридичної сили новим нормативно-правовим актом, Сторони зобовязуються керуватися новим нормативно-правовим актом без додаткового узгодження та без внесення змін до цього Договору (підстава ст. 651 ЦК України, ч. 1 ст. 188 ГК України). 22.01.2014 р. виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення за №52 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.09.2010 р. за №321 «Про затвердження Правил приймання стічних вод споживачів у каналізаційну мережу м. Харкова», яким пункт 7.12 «Місцевих Правил» доповнено підпунктом 7.12.7. Відповідно до п. 7.12.7 «Місцевих Правил», споживачі зобов'язані згідно з п. 7.2 «Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затверджених наказом Держбуду України 19.02.2002 р. №37, систематично (для підприємств з договірним обсягом скиду стічних вод до 300 м3/міс. - не менше ніж 1 раз у квартал; для підприємств з договірним обсягом скиду стічних вод від 300 м3/міс. до 1000 м3/міс. - 1 раз на два місяці; для підприємств з договірним обсягом скиду стічних вод від 1000 м3/міс. -1 раз в місяць) подавати до КП «Харківводоканал» інформацію про якісний склад стічних вод, що скидаються до міської каналізації. У разі ненадання або невчасного надання інформації про якісний склад стічних вод зі Споживача стягується плата з коефіцієнтам кратності Кк=5». Обов'язок належного виконання зобовязання боржника перед кредитором передбачено ст.ст. 526, 527 ЦК України, ст. 173 ГК України. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, йому відповідно до п. 7.12.7 «Місцевих Правил» було нараховано плату за не надання інформації про якісний склад стічних вод за період лютий - жовтень 2014 р., на суму, згыдно наданого позивачем розрахунку, 11590,85 грн. На вимогу сплати суми заборгованості позивачем на адресу відповідача були направлені платіжні вимоги-доручення: №1180474 від 08.07.2014 р. на суму 1232,80 грн.; №1180475 від 08.07.2014 р. на суму 1131,60 грн.; №1180476 від 08.07.2014 р. на суму 1058,00 грн.; №1180477 від 08.07.2014 р. на суму 1122,40 грн.; №1216973 від 25.09.2014 р. на суму 1177,60 грн.; №1216974 від 25.09.2014 р. на суму 1398,40 грн.; №1216975 від 25.09.2014 р. на суму 1569,03 грн., що підтверджується копіями відповідних платіжних вимог-доручень. В зв'язку з тим, що відповідачем, за вказаними платіжними вимогами-дорученнями не була здійснена оплата за не надання інформації про якісний склад стічних вод, у нього виникла заборгованість, яка за період з 01.02.2014 р. по 31.10.2014 р. склала 11590,85 грн. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав до суду належних доказів і не спростував докази, надані позивачем. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 11590,85 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ч. 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем та його представником було надано оригінал фіскального чеку №8797 від 31.07.2017 р. на суму 215,00 грн. за відправку [PERSON] телеграми, а також платіжне доручення №7486 від 20.08.2015 р. про сплату судового збору на суму 243,60 грн., тобто на загальну суму 458,60 грн. Таким чином, загалом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 12049,45 грн., яка складається з: заборгованості за ненадання інформації про якість стічних вод - 11590,85 грн.; сплаченого судового збору - 243,60 грн.; витрат, пов'язаних з відправкою телеграми про виклик до судового засідання - 215 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved