Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ПАТ «Одеський припортовий завод» про стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 261834,72 грн. та зобов`язання видати довідку №5 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка повинна відповідати вимогам п.20 Постанови №637 із зазначенням пільгового періоду роботи позивача з 24.03.2003 по день звільнення, мотивуючи вимоги тим, що він працював на посаді дефектоскопіста по рентгеногаммаграфуванню в ПАТ «Одеський припортовий завод» з 19.06.2002 по серпень 2017 року. Дана посада входить до переліку посад з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, яка передбачена розділом XXII списку №1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділом XXII списку №1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайняті) в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділом XXII списку №1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробник робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Таким чином, період роботи позивача з 24.03.2003 по день звільнення є пільговим та він має право на звернення для призначення пенсії. Відповідач добровільно не надає довідку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», тому позивач змушений звернутись до суду з вимогою про зобов`язання витребувати її у відповідача. Крім того, враховуючи вимоги ст.100 КЗпП, ст.15 Закону України «Про оплату праці», ст.7 Закону України «Про охорону праці», ст.13 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», позивач зазначає, що встановити форми і системи доплат та надбавок, компенсаційних виплат, оплату праці у підвищеному розмірі, є обов`язком роботодавця, враховуючи умови праці, а саме, негативний вплив іонізуючого випромінювання під час використання ядерної енергії. Також, відповідно до п.2 ч.1 ст.51 КЗпП скорочена тривалість робочого часу встановлюється для працівників, зайнятих на роботах з шкідливими умовами праці - не більш як 36 годин на тиждень. Відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР і СВЦРПС, від 03.10.86, №387/22-78 «Про затвердження Типового положення про оцінку умов праці на робочих місцях і порядку застосування галузевих переліків робіт, на яких можуть встановлюватися доплати робітником за умови праці», Генеральної угоди від 06.09.1999 між Кабінетом Міністрів України і Конфедерацією роботодавців України та профспілковими об`єднаннями України на 1999 - 2000 роки, Генеральної угоди від 16.01.2002 між Кабінетом Міністрів України, Конфедерацією роботодавців України та всеукраїнськими профспілками і профоб`єднаннями на 2002-2003 роки, Генеральної угоди від 19.04.2004 між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об`єднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і профоб`єднаннями на 2004 - 2005 роки, Генеральної угоди 15.04.2008 між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об`єднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і профоб`єднаннями на 2008 - 2009 роки, Генеральної угоди від 09.11.2010 про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2010 - 2012 роки, Генеральної угоди від 23.08.2016 «Про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні» за роботу у важких і шкідливих та особливо важких і особливо шкідливих умовах праці передбачена та встановлена доплата у відсотках від тарифної ставки (окладу) за умови проведення атестації робочого місця відповідно до вимог та у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 №442. За роботу з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці передбачені надбавки у розмірах 16, 20 і 24% тарифної ставки. На звернення позивача з проханням надати розрахунки відповідач не надав будь-яких документів, які б свідчили про встановлення вищезазначених надбавок та їх розміри. Що свідчить про ігнорування відповідачем вищезазначених норм законодавства України та інструкції щодо заповнення карти умов праці при проведенні атестації робочих місць, затвердженої Міністерством праці України та Міністерством охорони здоров`я України від 30.11.1992 та 27.11.1992 №06-41-48. З урахуванням специфіки роботи з джерелом іонізуючих випромінювань, та з урахуванням п.9 інструкції, щодо заповнення карти умов праці при проведені атестації робочих місць, затвердженої Міністерством праці України та Міністерством охорони здоров`я України від 30.11.1992 та 27.11.1992 №06-41-48 позивач вважає, що надбавка повинна була бути встановлена у розмірі 24% від розміру окладу. З розрахунку зробленого позивачем розмір не донарахованої заробітної плати, за період роботи позивача на посаді дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування, з урахуванням шкідливих умов роботи та надмірно відпрацьованих годин, становить 261834,72 грн. Представник відповідача надав відзив на позов в якому зазначив, що проти позову заперечує та пояснює, що позивач працював на ОПЗ на посаді дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування з 24.03.2003 і по день звільнення (звільнився із заводу 10.08.2017 за ст.38 КЗпП України за власним бажанням). Відповідно до ухвали Южного міського суду від 14.12.2017, з метою забезпечення доказів до пред`явлення позову, суд ухвалив задовольнити клопотання представника позивача щодо витребування в АТ «ОПЗ» копій документів (6 позицій) зокрема стосовно виплат заробітної плати, надання відпусток, наявності трудового стажу, умов праці, результатів атестації робочих місць, а також довідки (додаток №5) про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій. У позовній заяві від 10.05.2018 позивач стверджує, що вимоги ухвали Южного міського суду від 14.12.2017 відповідачем не виконані, а тому він був змушений самостійно розрахувати розмір заборгованості з виплати йому заробітної плати та витребувати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій. Насправді АТ «ОПЗ» виконало ухвалу Южного міського суду від 14.12.2017 повністю. Так, 24.04.2018 АТ «ОПЗ» листом від 24.04.2018 №1268 направило на адресу суду затребувані копії кадрових, бухгалтерських документів на [PERSON] , а також довідку про підтвердження наявного трудового стажу. Всього на 197 аркушах. Южний міський суд 26.04.2018 виніс ухвалу за справою №519/975/17, якою підтвердив, що АТ «ОПЗ» виконав ухвалу суду від 14.12.2017 та надіслав суду затребувані ним документи. Цією ж ухвалою Южний міський суд скасував ухвалу суду від 14.12.2017 про вжиття заходів забезпечення доказів у справі №519/976/17, оскільки відповідна позовна заява від позивача до суду не надходила. Таким чином, всі необхідні документи для вирішення предмета спору у справі №519/529/18 є і вони знаходяться в Южному міському суді. Умови виплати заробітної плати позивачу, так само як й інших працівників АТ «ОПЗ», встановлені в Положенні про оплату праці працівників ОПЗ, розробленого у відповідності до вимог чинного законодавства, яке є додатком до колективного договору. Звільненому з роботи [PERSON] АТ «ОПЗ» виплатило всі суми, які йому належали, у строки, встановлені чинним законодавством, тобто, провело з ним повний розрахунок та на поточний час не має перед позивач ніякої заборгованості. Вимоги позивача про те, що йому належить доплата у розмірі 24% тарифного окладу за роботу дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування є безпідставною з огляду на наступне. Відповідно до ст.100 КЗпП України підвищена оплата праці встановлюється на важких роботах і роботах із шкідливими умовами праці. Віднесення робіт до категорії із шкідливими умовами праці можливе тільки на підставі результатів атестації робочих місць за умовами праці, порядок проведення якої затверджено постановою КМ України від 01.08.1992 №442. Перелік робіт, для яких застосовується така доплата, повинен затверджуватися Кабінетом Міністрів України. Але на даний момент, такий перелік Кабінет Міністрів України поки що не затвердив. У зв`язку із віднесенням повноважень затверджувати перелік важких робіт, робіт із шкідливими умовами праці до компетенції Кабінету Міністрів, Кодекс законів про працю не передбачає права підприємств, у тому числі АТ «ОПЗ», самостійно затверджувати перелік названих робіт. Оскільки КМ України не затвердив перелік робіт, зазначений у ст.100 КЗпП України, урядом затверджено низку галузевих переліків робіт з шкідливими і важкими умовами праці, згідно з якими може встановлюватися підвищена оплата праці. Відповідно до цих переліків, робоче місце позивача не відноситься до переліку робіт із шкідливими і важкими умовами праці, згідно з якими може встановлюватися підвищена оплата праці. В позовній заяві позивач посилається на Генеральні угоди між КМ України та конфедерацію роботодавців України, як підставу для нарахування підвищеної заробітної плати. Разом з тим, положення Генеральної угоди про врегулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні від 23.08.2016, є обов`язковими для врахування суб`єктами, що перебувають у сфері дії Сторін зокрема, під час розроблення та укладення галузевих (міжгалузевих) і територіальних угод, колективних договорів. Додаток 3 до Генеральної угоди містить шкалу диференціації доплат в залежності від важкості та шкідливості умов праці: за роботу у важких і шкідливих умовах праці - 4, 8 та 12% тарифної ставки (окладу); за роботу в особливо важких і в особливо шкідливих умовах - 16, 20 та 24 % тарифної ставки (посадового окладу). Конкретний розмір доплат за роботу у важких та шкідливих умовах праці, відповідно до Генеральної угоди, встановлюється підприємством самостійно з урахуванням норм чинного законодавства та умовами колективного договору. Діючий колективний договір АТ «ОПЗ», а також матеріали атестації робочих місць не передбачають доплати за робоче місце дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування АТ «ОПЗ» яке, за результатами атестації та висновку департаменту соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації від 04.09.2014 №01/03-2014 щодо експертизи якості проведення позачергової атестації робочих місць, належить до робіт у важких та шкідливих умовах праці. У своєму розрахунку заборгованості позивач, застосовуючи максимальну шкалу доплат (24%), необгрунтовано відніс роботу дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування АТ «ОПЗ» до категорії робіт в особливо важких і особливо шкідливих умовах, яка насправді такою не є. Отже, позов є необґрунтований та задоволенню не підлягає з підстав того, що перелік робіт із важкими і шкідливими умовами праці, як зазначено в ст.100 КЗпП - не затверджено, компенсація за роботу в таких умовах встановлюється по результатам атестації робочих місць, в розмірах визначених колективним договором і пропорційно фактично відпрацьованому часу в несприятливих умовах. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 29.06.2018 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.07.2019 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, а також матеріали цивільної справи №519/975/17, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Южного міського суду від 14.12.2017, з метою забезпечення доказів до пред`явлення позову, задоволено клопотання представника позивача щодо витребування в ПАТ «ОПЗ» копій документів (6 позицій) зокрема стосовно виплат заробітної плати, надання відпусток, наявності трудового стажу, умов праці, результатів атестації робочих місць, а також довідки (додаток №5) про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій. На виконання даної ухвали ПАТ «ОПЗ» 24.04.2018 за вих. №1268 направило на адресу суду копії кадрових, бухгалтерських документів на [PERSON] , а також довідку про підтвердження наявного трудового стажу. Всього на 197 аркушах. Ухвалою Южного міського суду від 26.04.2018 по справі №519/975/17 скасована вищевказана ухвала суду від 14.12.2017 про вжиття заходів забезпечення доказів у даній справі, оскільки відповідна позовна заява від позивача до суду не надходила. Відповідно до довідки позивач працював повний робочий день на ПАТ «ОПЗ» у періоди з 24.03.2003 по 24.07.2006, з 23.05.2007 по 04.09.2016, з 03.10.2016 по 02.01.2017, з 02.03.2017 по 10.08.2017 та виконував роботи з радіоактивними речовинами та джерелом іонізуючого випромінювання за посадою дефектоскопіст з рентгеногаммаграфування у лабораторії нейруйнівного контролю та технічної діагностики, з 01.04.2014 по день звільнення у відділі технічного нагляду і діагностики (справа №№519/975/17 а.с.32). Посада дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування лабораторії нейруйнівного контролю та технічної діагностики надає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, що підтверджено результатами атестації робочих місць за умовами праці» наказ №87 від 25.02.2014, наказ №199 від 23.05.2007, наказ №439 від 19.09.2011, наказ №225 від 25.07.2001, наказ №79 від 18.03.1196, (справа №519/975/17 а.с.52-53,54-55,56-59,61-63). Положення про оплату праці працівників АТ «ОПЗ», яке є додатком до колективного договору між роботодавцем та профспілковою організацією АТ «ОПЗ» не містить умов підвищеної оплати праці за шкідливі та небезпечні умови праці. Розрахунково-платіжні відомості заробітної плати позивача за період з 2003 року по 2017 рік не містять доплат за шкідливі та небезпечні умови праці. Суд не приймає до уваги періодичні виплати за особливо важливі роботи, так як вони не стосуються предмету доказування. Частиною 2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» цієї статті визначено, що додатковою заробітною платою є винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Відповідно до ст.100 КЗпП України на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я встановлюється підвищена оплата праці. Перелік цих робіт визначається Кабінетом Міністрів України. Статтею 51 КЗпП України передбачено, скорочена тривалість робочого часу встановлюється для працівників, зайнятих на роботах з шкідливими умовами праці - не більш як 36 годин на тиждень. Перелік виробництв, цехів, професій і посад з шкідливими умовами праці, робота яких дає право на скорочену тривалість робочого часу, затверджується в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.7 Закону України «Про охорону праці», працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Роботодавець може за свої кошти додатково встановлювати за колективним договором (угодою, трудовим договором) працівникові пільги і компенсації, не передбачені законодавством. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Генеральні угоди про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні, на які посилається позивач, передбачають доплати за роботу у важких і шкідливих умовах праці у розмірі 4, 8 і 12% тарифної ставки (окладу), а за роботу в особливо важких і особливо шкідливих умовах праці у розмірі 16, 20 і 24% тарифної ставки (окладу). Перелік робіт, для яких застосовується така доплата, має затверджуватися Кабінетом Міністрів України. На цей час затверджено низку галузевих переліків робіт зі шкідливими та важкими умовами праці, згідно з якими може встановлюватися підвищена оплата праці. Так КМУ затверджено Перелік робіт із шкідливими і важкими та особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, на яких забороняється робота неповнолітніх працівників, жінок. Однак для деяких професій, посад, виробництв такого переліку КМУ ще не затвердив. Роботодавець вправі за свої кошти додатково встановлювати у колективному договорі (угоді та трудовому договорі) форми, системи, розмір заробітної плати та інші види трудових виплат (доплат, надбавок, премій тощо). Отже, коли роботодавець вважає за доцільне застосувати підвищену оплату праці робітникам, чия праця за результатами атестації є шкідливою, а належного переліку Кабміном не розроблено, то він має право розробити та встановити підвищену оплату праці самостійно за умовами колективного договору (ст. 7 Закону про охорону праці). Крім іншого, відповідно до ст.8 Закону України «Про соціальний діалог в Україні» від 23.12.2010, узгоджувальні процедури здійснюються з метою врахування позицій сторін, вироблення компромісних узгоджених рішень під час розроблення проектів нормативно-правових актів. Порядок проведення узгоджувальних процедур визначається органами соціального діалогу відповідного рівня, якщо інше не передбачено законодавством або колективними угодами. Колективні переговори проводяться з метою укладення колективних договорів і угод. За результатами колективних переговорів укладаються колективні договори та угоди, на національному рівні - генеральна угода. Отже, Генеральна угода є результатом колективних переговорів сторін, визначених Законом України «Про соціальний діалог в Україні» та не є нормативним актом чи умовою колективного договору між роботодавцем і профспілковою організацією АТ «ОПЗ». Посилання позивача на положення ст.13 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» безпідставне так як відшкодування шкоди зумовленої негативним впливом іонізуючого випромінювання не є предметом позову. З вищенаведеного суд робить висновок, що доки законодавець не визначиться, через механізм який встановлений у ст.100 КЗпП, а саме, доки Кабінет Міністрів України не затвердить перелік робіт за які встановлюється підвищена оплата праці, роботодавець та профспілкова організація мають право (а не обов`язок) самостійно, в колективних договорах, визначати порядок та розміри підвищеної оплати праці за роботи, що визначені зазначеною статтею Кодексу. Що ними зроблено не було. Доказів іншого суду не надано, тому суд в частині позовних вимог про стягнення заробітної плати у виді підвищеної оплати праці - відмовляє в задоволенні вимоги як такої що не ґрунтується на законі. Щодо вимоги про стягнення заробітної плати за надміру відпрацьований робочий час (ст.51 КЗпП). Позивач працював на посаді дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування з безперервно з 24.03.2003 по день звільнення - 10.08.2017. З 24.03.2003 по 03.03.2014 в лабораторії неруйнівного контролю та технічної діагностики, а з 03.03.2014 по 10.08.2017 у відділі технічного нагляду та діагностики. Зазначене місце роботи позивача відсутнє в розділі 30 Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого дня, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №163 від 21.02.2001, а тому зазначена вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнювальні довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У пункті 10 Порядку застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, встановлено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637. Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах. Судом враховується висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19), що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. Таким чином, враховуючи те, що атестація робочих місць на підприємстві де працював позивач на посаді дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування проводилась тільки в лабораторії нейруйнівного контролю та технічної діагностики, однак, згідно записів в його трудовій книжці в період з 03.03.2014 по 10.08.2017 він працював на посаді дефектоскопіста з рентгеногаммаграфування у відділі технічного нагляду та діагностик, що дає позивачу право на льготне пенсійне забезпечення за Списком №1. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial