Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Представник позивача звернувя до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 13\~006 грн. 26 коп. В обгрунтування зазначених вимог посилався на наступне. Наказом №2615-Ш від 24.10.2011 року «О зарахуванні до аспірантури НТУ «ХПІ» у 2011 році» відповідача згідно плану прийому до аспірантури і рішення приймальної комісії було зараховано до аспірантури за державним замовленням без відриву від виробництва з 01.11.2011 року по 01.11.2015 року. Наказом №538-ІІІ від 25.03.2013 року «Про особистому складу аспірантів» відповідачу аспіранту без відриву від виробництва другого року навчання замінено наукового керівника. Наказом №1-СТ від 05.01.2015 року «Про особистому складу аспірантів» відповідача- аспіранта без відриву від виробництва четвертого року навчання, кафедри педагогіки і психології управління соціальними системами відраховано з аспірантури з 01.01.2015 року за втрату звязку із вузом. Аспірант, який був зарахований до аспірантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Фінансування позивача здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до розрахунку фактичної вартості навчання аспіранта НТУ «ХПІ» без відриву від виробництва за період з 01.11.2011 року по 01.01.2015 року, вартість навчання складає 13006,26 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання заперечував проти позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач є неналежним позивачем, оскільки розпорядником бюджетних коштів є Міністерство освіти і науки, та наданий розрахунок проведений на власний розсуд позивачем, та є неналежним доказом в розумінні ст. 58 ЦПК України, також зміст Типової угоди про підготовку аспіранта (доктаранта) за рахунок державного замовлення взагалі не містить положення про зобовязання аспіранта повернути кошти у разі відрахування. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що наказом №2615-Ш від 24.10.2011 року, відповідача було зараховано до аспірантури без відриву від виробництва на строк з 01.11.2011 року по 01.11.2015 року та призначено їй наукового керівника, якого наказом №538-Ш від 25.03.2013 року було змінено. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 цього Кодексу передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 N 309 встановлено, що аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Згідно з витягів протоколу засідання кафедри педагогіки і психології управління соціальними системами №3 від 12.11.2014 року та протоколу №4 від 18.11.2014 року засідання [PERSON] факультету інформатики та управління НТУ «ХПІ», вказана кафедра постановила відрахувати без відриву від виробництва [PERSON] внаслідок втрати звязку з вузом, а [PERSON] ухвалила відрахувати з аспірантури без відриву від виробництва [PERSON] внаслідок втрати звязку з вузом. Наказом начальника відділу підготовки спеціалістів вищої кваліфікації від 05.01.2015 року №1СТ, відповідача відраховано з аспірантури з 01.01.2015 року за втрату звязку з вузом. Зазначене рішення [PERSON] та вказаний Наказ відповідачем у встановленому Законом порядку не оскаржувалось. З наданого позивачем фактичного розрахунку вартості навчання аспіранта НТУ «ХПІ» вбачається, що за час навчання відповідача в аспірантурі НТУ «ХПІ» складає 13006 грн. 26 коп. Посилання представника відповідача на те, що даний фактичний розрахунок не може бути повноцінним доказом, оскільки не зазначено яка саме заробітна плата була покладена в основу калькуляції, не обгрунтовано в чому саме полягала робота співробітника ВНЗ із підготовки аспіранта і скільки часу на це було фактично витрачено, також не відображена зміна наукового керівника, суд вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивачем до суду надано розрахунок, який підписаний посадовою особою,\~засвідчений печаткою позивача, а тому вказаний розрахунок є належним доказом у справі, складений з дотримання вимог передбачених законодавством, та не спростований стороною відповідача належними та допустимими доказами. Крім того, актом ревізії фінансово-господарської діяльності НТУ «ХПІ» за період з 01.04.2013 року по 31.03.2016 року, складеного Державною фінансовою інспекцією в Харківській області, порушень щодо відшкодування вартості навчання аспірантами і докторантами, які навчались за державним замовлень та були відраховані без поважних причин, не виявлено. Посилання представника позивача, що позивач є неналежним позивачем у справі, є також необгрунтованим, оскільки відповідно до наданого до суду статуту, НТУ «ХПІ» є навчальним закладом державної форми власності і є розпорядником коштів, які були перераховані з Державного бюджету України, та відповідно до ст. 24 ЗУ «Про вищу освіту» керівник вищого навчального закладу є розпорядником майна і коштів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаній нормі та положенням ст. 60 ч. 1 ЦПК України стороною відповідача не було надано жодних доказів на спростування доводів та доказів наданих позивачем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була науковим керівником відповідача, та відповідач нехтувала своїми обовязками по виконанню індивідуального плану, не зявлялась до університету, не відповідала на телефонні дзвінки, була не відповідальною. Враховуючи викладене, позовні вимоги НТУ «ХПІ» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 13\~006 грн. 26 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1378,00 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved