Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 177317,60 гривень, а також стягнути з відповідачів судовий збір (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №ML-500/105/2005, від 01 листопада 2005 року, укладеного між АКБ «Райфайзен Банк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON], Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 30000,00 доларів США зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 6,5% річних від фактичної суми заборгованості за Кредитом та строком повернення до 01..11.2025 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором, між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-500/105/2005 від 01 листопада 2005 року, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору №ML-500/105/2005, від 01 листопада 2005 року. Оскільки, в обумовлені строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує виникла заборгованість за кредитом в розмірі 177317,60 гривень. По теперішній час відповідачі свої зобов'язання не виконали, кредитну заборгованість не погасили, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, про причини неявки суду не сповістили, заперечень проти позову не надали, та від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2005 року між АКБ «Райфайзен Банк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON], було укладено Кредитний договір №ML-500/105/2005 (далі - Кредитний договір), на підставі якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 30000,00 доларів США зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 6,5% річних від фактичної суми заборгованості за Кредитом та строком повернення до 01.11.2025 року (а.с.7-16). З метою забезпечення виконання умов Кредитного Договору, 01 листопада 2005 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-500/105/2005, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору №ML-500/105/2005, від 01 листопада 2005 року (а.с.17-19). Відповідно до п.3.1 Договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання зобов'язань боржника за Кредитним договором. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування Кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В обумовлені кредитним договором строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом. Станом на 07.07.2015 року заборгованість за Кредитним договором становить 8338,12 доларів США, що еквівалентно 177317,60 грн. (а.с.6). Як вбачається з вимог від 06.10.2015 року, адресованих відповідачам [PERSON] та [PERSON], банк вимагає виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.27, 29). Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Оскільки грошове зобов'язання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст.1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.553, ст.554 ЦК України Поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. У разі порушення боржником свого зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова відповідальність поручителя. З урахуванням положень ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не виконують належним чином свої зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved