Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Прокурор Галицького району Івано-Франківської області в липні 2015 року звернувся до Галицького районного суду з позовом в інтересах держави в особі комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» Галицької райдержадміністрації до [PERSON] і просить стягнути з останнього в користь комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» заподіяні збитки у розмірі 3582 грн. 70 коп. та судові витрати по справі. В позовній заяві прокурор посилається на ті обставини, що вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2015 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Вирок набув законної сили. Цивільний позов в порядку кримінального судочинства по вказаному кримінальному провадженню не заявлявся. Відповідно до п.7 ст. 128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право предявити його в порядку цивільного судочинства, і як зазначено в ст. 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, а ч. 3 цієї статті вказує, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до розяснень, наданих у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Згідно з п.4 вказаного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету, або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоровя. Згідно п.1.2 Статуту Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня», затвердженого рішенням 18-ї сесії Галицької районної ради від 30.04.2013 року, засновником вказаного медичного закладу є територіальні громади Галицького району в особі Галицької районної ради, яка на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегує Галицькій районній державній адміністрації повноваження щодо управління Комунальним закладом «Галицька центральна районна лікарня». Згідно довідки № 8 від 08.07.2015 року про розрахунок ліжко-днів у хірургічному відділенні Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» вартість лікування потерпілої від злочину [PERSON] становить 3582 грн. 70 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов прокурора визнав повністю та не заперечив щодо стягнення з нього в користь Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» вартості лікування потерпілої в сумі 3582 грн. 70 коп. Заслухавши пояснення прокурора, який позов підтримав, відповідача [PERSON], який позов визнав повністю суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст. 128 КПК України,

Outcome: approved