Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду про солідарне стягнення з відповідачів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 91 296,30 грн., з яких: 32 481,69 грн. поточна заборгованість по кредиту; 44 968,73 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 13 845,88 грн. заборгованість по відсоткам, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Обґрунтовуючи вимоги тим, що між [PERSON] та ПАТ АБ «Укргазбанк» 13.09.2012 року був укладений кредитний договір №147/2012, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 110 610,00 грн. строком до 12.09.2019 року зі сплатою 16,5 % річних. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись з 01-го до 10-го числа кожного місяця рівними платежами у розмірі 2243,00 грн., відповідно до графіку погашення кредиту. В забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору між позивачем та [PERSON] 13.09.2012 року укладено договір поруки №1, за умовами якого [PERSON], як поручитель зобов'язалась відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №147/2012. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі надавши відповідачу [PERSON] кредит в обумовленому договором розмірі, натомість відповідач здійснював свої зобов'язання не належним чином, в результаті чого утворилась вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідачі відзив не подали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2012 року між [PERSON] та ПАТ АБ «Укргазбанк» був укладений кредитний договір №147/2012, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 110 610,00 грн. на придбання автомобіля, строком до 12 вересня 2019 року зі сплатою 16,5 % річних (а.с. 4-7). Відповідно до п. 3.1 договору погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись позичальником з 01-го до 10-го числа кожного місяця рівними платежами у розмірі 2243,00 грн. З метою забезпечення зобов'язань за означеним кредитним договором 13 вересня 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON], як поручитель зобов'язалась відповідати за невиконання [PERSON], своїх зобов'язань за кредитним договором у розмірі 110 610,00 грн. (а.с. 10-11). Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] за період з 13.09.2012 року по 06.06.2018 року (а.с. 13-19). Натомість відповідач, в супереч умов кредитного договору, здійснював свої зобов'язання не належним чином, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Як убачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №174/2012 від 13.09.2012 року, станом на 06.06.2018 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 91 296,30 грн., з яких: 32 481,69 грн. поточна заборгованість по кредиту; 44 968,73 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 13 845,88 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 12). Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов»зання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. З договору поруки слідує, що він діє з дати його підписання сторонами і до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (п.п. 5.1, 5.2 договору поруки). Таким чином, умовами договору поруки визначено трирічний строк для припинення договру поруки з дня настання боргового зобов'язання. Як установлено судом, боржник [PERSON], а відтак і поручитель [PERSON] взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 12 вересня 2019 року, сплачуючи її частинами, щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту за ануїтентною схемою погашення до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, та сплачувати позивачу нараховані проценти за користування кредитом щомісячно до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, враховуючи, що за умовами кредитного договору, чергові платежі позичальник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через три роки, як визначено пунктом 5.2. договору поруки, після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Як убачається із виписки по особовому рахунку (а.с. 13-19) останнє погашення заборгованості за кредитним договором відбулось 12 травня 2015 року. З даним позовом до суду Банк звернувся 03 липня 2018 року (а.с. 22). Таким чином, з травня місяця 2015 року у Банка виникло право на звернення, зокрема і до поручителя з вимогою про стягнення боргу. Проте, з такою вимогою Банк звернувся 03 липня 2018 року при поданні позову до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України договір поруки є припиненим. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, щовідповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, визначені кредитним договором та договором поруки, щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків, що призвело до виникнення заборгованості, проте, в силу вимог закону, порука є припиненою, а тому підстави для стягнення кредитної заборгованості з поручителя відсутні. З огляду на означене, оскільки відповідач порушив зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором до суду не надав, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості у розмірі 91 296,30 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial