Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 3960,88 гривень, а також судових витрат у розмірі 1378,00 гривень. В обґрунтування вимог зазначив, що 22 квітня 2013 року [PERSON] звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості з особистою заявою, на підставі якої останньому було надано статус безробітного з 22 квітня 2013 року та згідно тексту якої відповідача було ознайомлено під особистий підпис з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, визначеними Законом України «Про зайнятість населення». Однак під час перебування на обліку в Маріупольському міському центрі зайнятості відповідач надав послуги на умовах цивільно-правового договору № 80/310114 від 31 січня 2014 року, отримував сторонній дохід та не повідомив центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати відповідачеві матеріального забезпечення на випадок безробіття. Так, відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 29 квітня 2013 року по 23 квітня 2014 року та розпочато її виплату з 12 травня 2013 року. З 07 травня 2014 року відповідачу було припинено виплату допомоги та припинено статус безробітного. Таким чином, за період з 01 лютого 2014 року по 06 травня 2014 року відповідачу було безпідставно виплачено допомогу в сумі 3960,88 гривень, котра в добровільному порядку позивачу не повернута. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставах, зазначених у позовній заяві, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, у звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не велось у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Матеріалами справи встановлено, що 22 квітня 2013 року [PERSON] звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з проханням виплатити допомогу по безробіттю, на підставі чого наказом №НТ130429 від 29 квітня 2013 року йому була призначена допомога по безробіттю. При цьому відповідача було ознайомлено під особистий підпис з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, визначеними Законом України «Про зайнятість населення», а також Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Так, [PERSON] у письмовій заяві зобовязався «у разі подання документів, які містять неправдиві відомості, а також неповідомлення про отримання будь-якого доходу в період перебування на обліку в службі зайнятості, добровільно повернути виплачене йому матеріальне забезпечення на випадок безробіття». Наказом від 29 квітня 2013 року №НТ130429 [PERSON] відкладено виплату допомоги по безробіттю у звязку із наданням вихідної допомоги та інших сум при звільненні, та розпочато знову з 12 травня 2013 року. 07 травня 2014 року [PERSON] було припинено виплати по безробіттю у звязку із закінченням встановленого строку їх призначення, а також - реєстрацію останнього як безробітного за його заявою. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №482, складеним Дніпровським районним центром зайнятості Київського міського центру зайнятості від 19 жовтня 2015 року, встановлено, що відповідач надав послуги цивільно-правового характеру ТОВ «Охоронний Холдінг» відповідно до умов договору №80/310114 від 31 січня 2014 року та №269/300414 від 30 квітня 2014 року та отримав дохід у І та ІІ кварталах 2014 року у сумі 8391,00 гривень (за лютий, березень, квітень і травень) на підставі актів приймання-передачі наданих послуг та згідно з додатковою угодою №64/1305 від 13 травня 2014 року, розірваний з 13 травня 2014 року, про що свідчать надані підприємством звіти до ДПІ (форма №1-ДФ). Згідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості відповідач за період з 01 лютого 2014 року по 06 травня 2014 року отримав допомогу по безробіттю в сумі 3960,88 гривень. Відповідно ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи» зареєстровані в установленому порядку безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення. Таким чином, неподання відповідачем відомостей про працевлаштування та отримання ним доходу призвело до незаконного нарахування виплати допомоги по безробіттю. У звязку з цим, [PERSON] було направлено рекомендований лист від 04 листопада 2015 року №10-4623 із вимогою про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, однак до теперішнього часу сума заборгованості добровільно погашена не була. Таким чином, суд вважає обґрунтованим звернення позивача за судовим захистом із вимогою про повернення незаконно одержаної відповідачем суми допомоги по безробіттю у загальній сумі 3960,88 гривень, у звязку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору в сумі 1378,00 гривень.

Outcome: approved