Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. у позовній заяві вказав, що за кредитним договором №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримала 150000 грн. на споживчі потреби з терміном кредитування по 19 липня 2013 року включно. За договорами застави від 22 липня 2008 року заставодавцем вказаний [PERSON] , а за додатковою угодою №1 від 22 листопада 2010 року заставодавцями визначені всі відповідачі. Через порушення умови погашення кредиту просить стягнути з відповідачів солідарно на користь публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Надра» 405964,32 грн. (чотириста п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири грн. 32 коп.), яка складається із заборгованості за тілом кредиту 143861,64 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 166977,54 грн. та пені за прострочення сплати кредиту 62969,45 грн. Відповідачі в судове засідання не з`явились, оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили Представник відповідача [PERSON] проти позовних вимог заперечує, пояснив, що в договорі застави підпис відповідача [PERSON] відсутній, інші договори відповідач не укладав. Окрім того пояснив, що за ухвалою суду від 14 лютого 2018 року по даній справі для проведення експертизи позивач був зобов?язаний надати оригінал кредитного договору №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року. Між тим оригінал кредитного договору №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року не наданий, що стало підставою для експерта визначитись про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи за ухвалою суду. Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає доведеним наступне. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Кредитним договором за № №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримала 150000 грн. на споживчі потреби з терміном кредитування по 19 липня 2013 року включно. За договорами застави від 22 липня 2008 року заставодавцем вказаний [PERSON] , а за додатковою угодою №1 від 22 листопада 2010 року заставодавцями визначені всі відповідачі. Долученою до матеріалів справи документацією встановлено, що за договором від 22 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит зі сплатою відсотків за користування у розмірі 20,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. За умовами додаткової угоди кредитного договору №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] є заставодавцями позичальника. У відповідності до вимог ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов?язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Право та порядок звернення на предмета застави передбачене ст. 589-591 ЦК України. Разом із тим через порушення зобов`язання з боку відповідача станом на 15.01.2015 року склалась заборгованість 405964,32 грн. У відповідності до роз`яснень п. 24 ч.3 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З оглядом на вказане заборгованість підлягає стягненню у відповідності до вимог ст. 526 ЦК України. Разом із тим, до матеріалів справи не долучені договори поруки, що у свою чергу зумовлює відмову у задоволенні позовних вимог у порядку солідарного стягнення з відповідачів. Окрім вказаного, за ухвалою суду від 14 лютого 2018 року по даній справі для проведення експертизи позивач був зобов?язаний надати оригінал кредитного договору №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року. Між тим оригінал кредитного договору №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року не наданий, що стало підставою для експерта визначитись про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи за ухвалою суду. Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Позовні вимоги стосуються стягнення за кредитним договором, таким чином предметом дослідження у справі є обставини укладення договору з [PERSON] , представник якого заявив клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи, дослідження по якій просить доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою м. Одеса-26, вул. Ланжеронівська,21 для надання відповіді на питання про те, чи здійснено підпис в кредитному договорі №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року в пункті «Реквізити та підписи сторін» самим [PERSON] . Вказані обставини є такими, що зумовлює суд визнати факт відсутності підписів відповідача [PERSON] у договорах, про дійсність яких наполягає позивач. Між тим, пунктом 1.3 додаткової угоди кредитного договору №154/МК/2008-980 від 22 липня 2008 року визначено, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов?язань щодо погашення кредиту, сплати процентів можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, укладається з [PERSON] та [PERSON] договір застави транспортних засобів, які забезпечують виконання зобов?язання у порядку, передбаченому ст. 3 вказаного договору, за п.3.1.7 якої в разі, якщо позичальник не виконує достроково зобов?язання повністю, банк має право отримати задоволення за рахунок предмета застави своїх вимог щодо дострокового виконання зобов?язань, в тому числі тієї частини зобов?язання, строк виконання якої ще не настав. Таким чином підлягають стягненню заборгованість з відповідача [PERSON] , а заставлене майно [PERSON] є предметом, на яке може бути покладено у порядку, передбаченому ст. 589-591 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: partial