Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Прокурор Голопристанського району Херсонської області звернувся із вище вказаним позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-У1 від 06.09.2012 р., який набрав чинності з 01.01.2013 р., землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності чи на яких розташовані обєкти нерухомого майна комунальної власності, є землями державної власності. Вищевказаним Законом внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України та визначено, що розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності являється центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Таким органом в області є Головне управління Держаземагенства України в Херсонській області. При цьому, районні підрозділи повноваженнями щодо розпорядження землями вказаної категорії не наділено. До 01.01.2013 р. розпорядниками земель даної категорії були місцеві державні адміністрації, якими і укладалися відповідні договори оренди землі. Відповідно до п.4 рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 р. інтереси держави можуть повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами держави органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді . Тобто, зазначений пункт рішення Конституційного Суду України визначив, «що інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося або може відбутися порушення матеріальних чи інші інтересів держави. Відповідно до ч.4 ст. 122 Земельного кодексу Центральний орган виконавчої влади з питань ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким чином вказаний орган виконавчої влади на даний час є розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності. Територіальним органом Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в даному випадку є Головне управління Держземагенства у Херсонській області, яке здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Оскільки спірні земельні ділянки підлягатимуть поверненню у державну власність, тому органом, який представлятиме Державу при виконанні судового рішення, є Головне управління Держземагенства у Херсонській області. У звязку із цим вказаний орган державної виконавчої влади зазначено як третю особу, що заявляє самостійні вимоги. Оскільки органи Держземагенства не наділені повноваженнями щодо звернення з позовами до суду, з даним позовом звертається прокурор, який набуває статусу позивача. Під час проведення прокурорської перевірки з питань дотримання земельного законодавства під час надання земель у власність встановлено, що рішенням ХУІІ сесії четвертого скликання № 95 від 04.11.2005 р. [PERSON] сільської ради Голопристанського району Херсонської області «Про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок в селах [PERSON], [PERSON], [PERSON], Кохани» [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,2001 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного рішення в ПП «Земпроект» замовлено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельну ділянку (складається з 2-ох земельних ділянок) для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,4501 га розташованої на території [PERSON] сільської ради в с.Велика Кардашинка, Голопристанського району Херсонської області. В ході виготовлення технічної документації земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери 6522381000:02:009:0056, 6522381000:02:009:0057, відомості про них внесено до Державного земельного кадастру. Після виготовлення технічної документації Голопристанським районним відділом земельних ресурсів видано [PERSON] державний акт серії ЯБ № 120316 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану в с. Велика Кардашинка Голопристанського району Херсонської області. Позивач вважає, що рішення №95 від 04.11.2005 р. [PERSON] сільської ради «Про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок в селах [PERSON], [PERSON], [PERSON], Кохани» [PERSON] прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, тому воно підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Пунктом 12\~Перехідних положень Земельного кодексу України\~(в редакції, чинній на час прийняття рішення) передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські селищні, міські ради, а за межами населених пунктів\~відповідні органи виконавчої влади. Перевіркою встановлено, що земельні ділянки, передані [PERSON] сільською радою [PERSON] розташовані за межами населеного пункту с. Велика Кардашинка [PERSON] сільської ради. Вказана обставина підтверджуються листами відділу Держземагенства №01-101839 та №01-10/1840 від 22.07.2014 р. та листом Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області №04-12/5305/5306/78 від 20.01.2015 р. Вважають, що законних повноважень розпорядження спірними земельними ділянками [PERSON] сільська рада не мала, а отже перевищала надані Земельним Кодексом України повноваження щодо розпорядження розташованими за межами населеного пункту земельними ділянками. Крім того, передача земельних ділянок у власність вказаним громадянам відбулась з порушенням процедури отримання безоплатно у власність земельних ділянок, що передбачено\~ст. 118 ЗК України. Рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок сільською радою прийнято без попереднього розробленого на підставі її рішення проекту відведення земельної ділянки, погодження проекту відповідними органами державної влади та без затвердженого проекту сільською радою. Із наявних у технічній документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], кадастровому плані та встановлення меж земельної ділянки вбачається, що межі земельних ділянок, які є предметом спору, в натурі раніше не встановлювалися. За таких обставин вказаним громадянам необхідно було виготовляти проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що в порядку п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України спірна земельна ділянка вибула з володіння власника держави не за її волею, внаслідок прийняття незаконного рішення органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1212 ЦК України\~держава має право витребувати з володіння [PERSON] вказані спірні земельні ділянки. Оскільки вказані земельні ділянки пройшли державну реєстрацію, вважають за необхідне зобовязати відділ Держземагенства у Голопристанському районі скасувати державну реєстрацію цих земельних ділянок та внести відомості про скасування реєстрації до Державного земельного кадастру. Згідно Звіту про експертно-грошову оцінку земельних ділянок вартість земельної ділянки із кадастровим номером 6522381000:02:009:0056 , 6522381000:02:009:0057 становить 128 678 грн.. Згідно із ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення проекту здійснення судочинства» від 20.12.2011 р. № 4176-УІ протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. Тому вважають, що строк для зверненням із позовом про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради не пропущено. У судовому засіданні прокурор Орищенко С. Ю. підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, просила поновити строк для звернення з позовом до суду, визнати незаконним (недійсним) та скасувати рішення ХХІ сесії ІУ скликання [PERSON] сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 95 від 04.11.2005 р. «Про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок в селах [PERSON], [PERSON], [PERSON], Кохани», в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,2500 га таземельної ділянки площею 0,2001 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, в с. Велика Кардашинка Голопристанського району Херсонської області; витребувати земельні ділянки кадастровий номер 6522381000:02:009:0056 та 6522381000:02:009:0057 вартість яких становить 128 678 грн., які розташована в с. Велика Кардашинка Голопристанського району Херсонської області із незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держземагенства у Херсонській області та зобовязати відділ Держземагенства у Голопристанському районі скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, що належать [PERSON]. Представник Головного управління Держземагенства у Херсонській області в останнє судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтвердив, що спірні земельні ділянки не можуть перебувати за межами населеного пункту с. Велика Кардашинка Голопристанського району. Рішенням [PERSON] сільської ради Голопристанського району в 2005 році було надано дозвіл на виготовлення технічної документації і відповідно технічну документацію на замовлення [PERSON] виготовляли відділ земельних ресурсів, будь яких зауважень щодо виділення земельних ділянок не було. Прокурором не надано доказів, що в 2005 році є чітке розмежування земель населеного пункту та за межами населеного пункту, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтримав представника сільської ради, в останнє судове засідання відповідач не зявився. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням ХХІ сесії ІУ скликання [PERSON] сільської ради Голопристанського району Херсонської області №95 від 04.11.2005 р. «Про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок в селах [PERSON], [PERSON], [PERSON], Кохани» надане погодження на виготовлення технічної документації із землеустрою гр.[PERSON] земельної ділянки, площею 0,2500 га та земельної ділянки площею 0,2001 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, в с. Велика Кардашинка Голопристанського району Херсонської області. Відповідно до листа Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Херсонської регіональної філії від 21.08.2015 за №120/06 який надано прокурором, вбачається що у відповідності до наказу Держкомзему №860 від 13.12.2010 р. та затвердженому ним Порядку інвентаризації та передачі документів із ведення державного реєстру земель, всі документи із ведення державного реєстру земель до 14.01.2011 р. про інвентаризовано та передано структурними підрозділами Центру ДЗК до територіальних органів Держземагенства. В цьому ж листі Центр ДЗК повідомляє, що здійснити або скасувати державну реєстрацію правовстановлюючого документа на право власності земельної ділянки він не вправі. Відповіді Центр ДЗК про інвентаризацію про розмежування земель не надає, якщо немає розмежування то в подальшому призведе до неможливості виконання рішення суду. Отже, суд приходить до висновку що з 2004 р. по 2015 р. немає розмежування земель між населеними пунктами. Відповідно до частини другої\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 173 ЗК України\~визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті\~це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Відповідно до пункту «б» частини першої\~статті 12 ЗК України\~до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього\~Кодексу. Згідно із частинами першою, другою\~статті 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як передбачено частиною першою\~статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно із частиною другою\~статті 12 Закону України від 20 квітня\~2000 року № 1699-III\~«Про планування і забудову територій»(який був чинним на час прийняття сільською радою рішення) сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, зокрема, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок. Відповідно до пункту 12\~розділу X «Перехідні положення» ЗК України\~(який був чинним на час прийняття селищною радою рішення) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) у межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів\~відповідні органи виконавчої влади. Частиною першою\~статті 155 ЗК України\~передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Порушень на надання дозволу [PERSON] сільською радою Голопристанського району [PERSON] на виготовлення технічної документації не встановлено, після технічної документації та надання земельних ділянок у приватну власність гр. [PERSON] доказів порушень [PERSON] сільською радою Голопристанського району прокурором не надано. На підставі вказаного рішення [PERSON] в ПП «Земпроект» замовлено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради. В ході виготовлення технічної документації земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери 6522381000:02:009:0056 та 6522381000:02:009:0057 відомості про них внесено до Державного земельного кадастру. Після виготовлення технічної документації Голопристанським районним відділом земельних ресурсів видано [PERSON] В державний акт серії ЯБ № 120316 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану в с. Велика Кардашинка, Голопристанського району Херсонської області. В силу ст. 118 ЗК України\~громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем знаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. А громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку подають заяву до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, і в разі згоди їх на передачу земельної ділянки у власність, надають дозвіл на розробку проекту її відведення. Всі вимоги закону [PERSON] В та [PERSON] сільською радою Голопристанського району виконанні. Суд вважає, що вимоги про скасування реєстрації земельних ділянок необґрунтовані, з огляду на приписи Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~від 17 жовтня 2012 р. № 1051, згідно п. 114 якого державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну. Жодних обставин для скасування реєстрації земельних ділянок не існує, скасування реєстрації прав на ділянку має відбуватись в порядку визначеному\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868. Тому такі позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно з частиною 1\~статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що про обставини, викладені в позові прокурору стало відомо під час проведення перевірки у 2014 році, суд вважає, що строк позовної давності пропущено з поважних причини, тому його слід поновити.

Outcome: dismissed