Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відумерлою та передати територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради спадщину, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON], [INFO], та складається з 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] загальною площею 60,2 кв.м., житловою - 29,9 кв.м., а також надвірних будівель - літ.«Б» - сарай, літ.«3»-льох, літ.«В», «Е» - вбиральня, №1,4 - огорожа, №2,3 - хвіртка. Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що згідно актового запису про смерть №1697 від 31.01.2007, здійсненого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції, [INFO] померла [PERSON], [INFO], яка проживала в будинку по [ADDRESS]. У силу ч.2 ст.1220 ЦК України, в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина за її останнім місцем проживання у вищевказаному будинку (ч.1 ст.1221 ЦК України), 1/2 частина якого належала їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.1974, посвідченого Другою Харківською державною нотаріальною конторою (реєстровий №2-2391). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 у цивільній справі №643/19531/14-ц задоволено позов [PERSON] та визнано дійсним начебто укладений 15.11.2014 договір дарування на її користь [PERSON] (дарувальником), в особі її представника [PERSON], 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 60,2 кв.м., житловою - 29,9 кв.м., а також надвірні будівлі - літ.«Б» - сарай, літ.«3»-льох, літ.«В», «Е» - вбиральня, №1,4 - огорожа, №2,3 - хвіртка. Однак, рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 по справі №643/19531/14-ц задоволено апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Відсутність у [PERSON] спадкових прав на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] встановлено рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 по справі №643/19531/14-ц. У зв'язку з цим, вказана обставина, в силу ч. 3 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Разом з цим, із заяви [PERSON] про видачу паспорта вбачається, що станом на 12.01.2001 вона була зареєстрована [ADDRESS] а з інформації Ленінського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 10.04.2005 - що після 2003 з місця реєстрації за вказаною адресою вона не знімалася. Згадана обставина узгоджується з інформацією щодо її проживання за вказаною адресою, наведеною в актовому записі про смерть №1697 від 31.01.2007. Разом з цим, з копії паспорта [PERSON] вбачається, що вона з 04.12.1978 зареєстрована по [ADDRESS] тобто на час відкриття спадщини у спірній частині будинку зареєстрована не була, у зв'язку з чим, постійно зі спадкодавцем не проживала (ч. 1 ст.29 ЦК України, абзаци 3-6 ч. 1 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», пункт 1 інформаційного листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих Другою Харківською державною нотаріальною конторою щодо спадкодавця, вбачається наявність заповіту за №1464100, посвідченого 24.09.1994 на користь [PERSON], однак після смерті спадкодавця спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось. При цьому, за змістом актового запису про смерть №1697 від 31.01.2007, [PERSON] на момент смерті [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS], у зв'язку з чим, також постійно зі спадкодавцем не проживала (п.1 Інформаційного листа), заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подала, тому вважається такою, що не прийняла її (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] з 1996 року по даний час також зареєстровані в [ADDRESS] та в належній [PERSON] частині будинку по [ADDRESS] ніколи не проживали. Як вбачається з пояснення голови вуличного комітету [PERSON], наданого Керівнику Харківської місцевої прокуратури №4 від 22.01.2016, після смерті [PERSON] даних про родичів померлої, які би претендували на спадщину, у вуличному комітеті не має, за частиною вказаного будинку наглядає сусід. Згідно п.1 ст.29 Статуту територіальної громади міста Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 04.07.2007 №121/07 та зареєстрованого згідно свідоцтва № 2 від 16.07.2007 Харківським міським управлінням Міністерства юстиції України, Харківська міська рада є представницьким органом територіальної громади м. Харкова, що здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України і законами України, а також приймає від її імені рішення. У зв'язку з цим, особою, заінтересованою у визнанні спадщини відумерлою, є управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, яке має статус юридичної особи та до функцій якого віднесено, зокрема, здійснення необхідних заходів по оформленню права комунальної власності на об'єкти нерухомого майна, які належать територіальній громаді міста Харкова (п.4.1.18 Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010 №07/10). Зволікання з визнанням спадщини відумерлою обмежує можливості виконання управлінням обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради завдань, пов'язаних з реалізацією державної політики в сфері забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов (п. 2.1 Положення про управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010 №07/10). У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, , позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, уточнив прохальну частину позову в частині назви вулиці на даний час на підставі рішення ХМР №12/15 від 20.11.2015 як «[ADDRESS]» замість «[ADDRESS]». Відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також відповідач [PERSON] та її представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, по нез'ясованій судом причині, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі ,клопотань про відкладення слухання справи від них не надійшло. Представник третьої особи - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в судове засідання також не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в наданому клопотанні прохав розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов. Представник третьої особи - Харківської місцевої прокуратури №4 в судове засідання також не з'явився, по нез'ясованій судом причині, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в письмових поясненнях зазначено про обґрунтованість даного позову, наявність підстав для визнання спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], відумерлою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з актового запису про смерть №1697 від 31.01.2007, здійсненого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції, [INFO] померла [PERSON], [INFO], яка проживала в будинку по [ADDRESS]. У силу ч.2 ст.1220 ЦК України, в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина за її останнім місцем проживання у вищевказаному будинку (ч.1 ст.1221 ЦК України), 1/2 частина якого належала їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.1974, посвідченого Другою Харківською державною нотаріальною конторою (реєстровий №2-2391). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 у цивільній справі №643/19531/14-ц задоволено позов [PERSON] та визнано дійсним укладений 15.11.2014 договір дарування на її користь [PERSON] (дарувальником), в особі її представника [PERSON], 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 60,2 кв.м., житловою - 29,9 кв.м., а також надвірні будівлі - літ.«Б» - сарай, літ.«3»-льох, літ.«В», «Е» - вбиральня, №1,4 - огорожа, №2,3 - хвіртка. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 по справі №643/19531/14-ц рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Таким чином встановлено відсутність у [PERSON] спадкових прав на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON]. [PERSON] була зареєстрована [ADDRESS] що підтверджується інформацією з актового запису про смерть №1697 від 31.01.2007. Відповідач [PERSON] з 04.12.1978 зареєстрована [ADDRESS], тобто на час відкриття спадщини у спірній частині будинку зареєстрована не була, у зв'язку з чим, постійно зі спадкодавцем не проживала (ч. 1 ст.29 ЦК України, абзаци 3-6 ч. 1 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», пункт 1 інформаційного листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». За змістом ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У силу ч. 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих Другою Харківською державною нотаріальною конторою щодо спадкодавця, вбачається наявність заповіту за №1464100, посвідченого 24.09.1994 на користь [PERSON], однак після смерті спадкодавця спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось. При цьому, за змістом актового запису про смерть №1697 від 31.01.2007, [PERSON] на момент смерті [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS], у зв'язку з чим, також постійно зі спадкодавцем не проживала (п.1 Інформаційного листа), заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подала, тому вважається такою, що не прийняла її (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в належній [PERSON] частині будинку по [ADDRESS] не проживали, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] був зареєстрований до 31.07.2015 за адресою: [ADDRESS], на даний час постійного місця реєстрації не має. Положеннями ст.1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Вказана заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з пояснення голови вуличного комітету [PERSON], наданого керівнику Харківської місцевої прокуратури № 4 від 22.01.2016, після смерті [PERSON] даних про родичів померлої, які би претендували на спадщину, у вуличному комітеті не має, за частиною вказаного будинку наглядає сусід. [PERSON] у липні 2016 року зверталася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради про встановлення факту родинних стосунків, прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом (справа №642/4397/16). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2016 року вказаний позов було повернуто як неподаний у зв'язку з не усуненням зазначених в ухвалі недоліків. На зазначену ухвалу представником [PERSON] - [PERSON] було подано апеляційну скаргу, у зв'язку з чим вона прохала відкласти розгляд даної справи. Однак 09 лютого 2017 року ухвалою апеляційного суду Харківської області вказану апеляційну скаргу було повернуто заявнику у зв'язку з несплатою судового збору та відсутністю заяви про поновлення строку з зазначенням причин поважності та наданням відповідних доказів. Повторно дотепер до Ленінського районного суду м. Харкова відповідач [PERSON] з вказаним позовом не зверталася. Згідно п.1 ст.29 Статуту територіальної громади міста Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 04.07.2007 року №121/07 та зареєстрованого згідно свідоцтва № 2 від 16.07.2007 року Харківським міським управлінням Міністерства юстиції України, Харківська міська рада є представницьким органом територіальної громади м. Харкова, що здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України і законами України, а також приймає від її імені рішення. У зв'язку з цим, особою, заінтересованою у визнанні спадщини відумерлою, є управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, яке має статус юридичної особи та до функцій якого віднесено, зокрема, здійснення необхідних заходів по оформленню права комунальної власності на об'єкти нерухомого майна, які належать територіальній громаді міста Харкова (п.4.1.18 Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010 №07/10). Зволікання з визнанням спадщини відумерлою обмежує можливості виконання управлінням обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради завдань, пов'язаних з реалізацією державної політики в сфері забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов (п. 2.1 Положення про управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010 №07/10). Відповідно до ст.274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини. За змістом ст.278 ЦПК України суд, установивши, зокрема, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або неприйняття спадщини спадкоємцями, ухвалює рішення про визнання спадщин відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Перехід такого майна у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини є юридичним наслідком відповідного судового рішення, який передбачено ч. 3 ст.1277 ЦК України. На підставі вищенаведеного, враховуючи, що з часу відкриття спадщини [PERSON] минуло більше 10 років, заяв від спадкоємців про прийняття, видачу або про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, суд приходить до висновку, що позов Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved