Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово - комунальних послуг за централізоване опалення з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до діючого законодавства відповідач отримує послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS]. Протягом опалювальних періодів 2016 - 2018 років позивач вчасно та в повному обсязі надавав вищезазначені послуги. Проте відповідач оплату здійснював не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 01.10.2016 року по 01.12.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 6198,75 грн., яку позивач і просить стягнути, а також суму індексу інфляції в розмірі 636,09 грн. та 3 % річних від простроченої суми, які складають 198,31 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача жодних заяв до суду не надходило, відзиву відповідачем подано не було. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Як вбачається з матеріалів цивільної справи, між позивачем та відповідачем 31 липня 2018 року було укладено договір № 1/7982 про надання послуг з централізованого опалення, за яким виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором (а.с. 10-11). Відповідно до п. 2.2.1 договору, опалювальна площа квартири становить 37,3 кв. метрів. Окрім того, відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] про що свідчить копія технічного паспорту (а.с. 13), а також копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [NUMBER], сформованого 01.06.2018 року державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Гусєвою О.В. (а.с. 14). Із долученої до матеріалів справи звірки боргу станом на 01 січня 2019 року судом вбачається, що заборгованість відповідача з оплати житлово - комунальних послуг за централізоване опалення за період з 10.2016 року по 01.12.2018 року становить 6198,75 грн. (а.с. 8). Позивачем на адресу відповідача було направлено попередження про необхідність сплати заборгованості у зазначеному розмірі, проте як зазначив представник позивача в позовній заяві, добровільно сума заборгованості відповідачем погашена не була. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачем перед позивачем заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення не погашена. Протягом тривалого часу належних розрахунків відповідач не веде, відповідно, ухиляється від виконання зобов'язань. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. На вищевикладене також звернув увагу Верховний Суд в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім того, позивачем було надано розгорнутий розрахунок відшкодування матеріальних витрат санкцій, відповідно до якого 3 проценти річних від простроченої суми складає 198,31 грн. (а.с. 15), інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 636,09 грн. (а.с. 16). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Рішенням Добропільської міської ради від 16 листопада 2016 року №7/17-34 про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради з терміну прийняття-передачі об'єктів дозволено тимчасово використовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення, затверджені підпунктом 40 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171 (із змінами, внесеними постановою від 09 червня 2016 року № 1101), а саме для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 19,71 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 608,67 грн./Гкал (з податком на додану вартість) (а.с.19). Рішенням Добропільської міської ради №7/22-32 від 15.02.2017 року «Про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення» дозволено КП «Добро» Добропільської міської ради з 01.01.2017 року тимчасово використовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення, затверджені підпунктом 40 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31.03.2015 №1171 (із змінами: внесеними постановою від 09.06.2016 №1101), а саме: - для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирними приладів обліку теплової енергії 19,71 грн. за 1 кв.м. за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 608,67 грн/Гкал (з податком на додану вартість) (а.с. 18). Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживачі послуг з централізованого опалення зобов'язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за надані послуги відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого опалення. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, суду надано не було. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості та не спростував її наявності, окрім того, відповідач отримав копію позовної заяви та судової повістки про виклик до суду, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення, яка міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved