Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Представник позивача ПАТ«Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , зазначивши третьою особою Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в якому просить звільнити з-під арешту майно, яке належить ПАТ «Укрсоцбанк», а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 70,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладено Міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках виконавчого провадження №43510927 (номер запису про обтяження №23559328). В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 28.04.2007 року [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» , правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», уклали кредитний договір № 851/10/27-11/7-019, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 61 000,00 дол. США. 28.04.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 851/11/27-11/7-025 відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 70,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору Банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. 22.11.2017 року право власності на майно було зареєстроване за ПАТ «Укрсоцбанк», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак позивачу стало відомо, що реалізувати власне майно на даний час неможливо, оскільки 29.05.2014 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ (нині Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області), в рамках виконавчого провадження № 43510927 винесено постанову про арешт майна відповідача та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно. На сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна. У зв`язку з викладеним представник позивача вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі, призначено підготовче засідання. 25.06.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , третя особа: Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області про звільнення майна з-під арешту закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. На адресу суду 26.07.2018 року надійшли заперечення від представника третьої особи Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, з яких, зокрема, вбачається, що на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження №43510927 з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.05.2014 року по цивільній справі №639/4119/14-ц про забезпечення позову, накладення арешту на майно, яке належить на праві власності [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] . 29 травня 2014 року державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону України «Про виконавче провадження» до 05.10.2016 року) винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.11.2018 року зобов`язано Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58 ) надати суду належним чином завірену копію матеріалів вказаного вище виконавчого провадження. Однак, відповідно до листа представника третьої особи від 11.12.2018 року, матеріали витребуваного судом виконавчого провадження № 43510927 знищено через закінчення строку зберігання завершеного виконавчого провадження. В судове засідання 07.05.2019 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.05.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.04.2007 року [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» уклали кредитний договір № 851/10/27-11/7-019 , за умовами якого [PERSON] отримала кошти в сумі 61 000,00 дол. США (а.с.8-13). Разом з тим, 28.04.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 851/11/27-11/7-025, відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 70,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-17). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,22.11.2017 року право власності на майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 70,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було зареєстроване за ПАТ «Укрсоцбанк». Підстава виникнення права власності: іпотечний договір, серія та номер:1407, виданий 28.04.2007. Крім того, з вказаного витягу також вбачається, що29.05.2014 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ, в рамках виконавчого провадження № 43510927, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] . Дата державної реєстрації обтяження 30.05.2014 року, номер запису про обтяження 23559328 (а.с.21-25). АКБ «Укрсоцбанк»змінило тип товариства на ПАТ «Укрсоцбанк», а потім на АТ «Укрсоцбанк»,що підтверджується загальновідомими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з Інструкцією «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно зі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Як вбачається з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.05.2014 року на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , накладено арешт в забезпечення позову у цивільній справі № 639/4119/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, визнання договору іпотеки дійсним та звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні встановлено, що саме на виконання даної ухвали суду 29.05.2014 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження № 43510927 і винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] . Дата державної реєстрації обтяження 30.05.2014 року, номер запису про обтяження 23559328. Оскільки матеріали витребуваного судом виконавчого провадження № 43510927 знищено через закінчення строку зберіганнязавершеного виконавчого провадження, що унеможливлює скасування арешту органами ДВС, то арешт майна згідно з положеннями ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» може бути знято за рішенням суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року у цивільній справі № 639/4119/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, визнання договору іпотеки дійсним та звернення стягнення на предмет іпотеки вказаний позов залишено без розгляду. Після цього, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.01.2019 року, яка набрала законної сили, за заявою [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову у справі № 639/4119/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, визнання договору іпотеки дійсним та звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.05.2014 року на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Отже, на даний час відсутні підстави для існування арешту, накладеного 29.05.2014 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ по виконавчому провадженню № 43510927 (яке знищено), на виконання ухвали суду Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.05.2014 року, заходи забезпечення позову за якою скасовані. При цьому, 22.11.2017 року право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 70,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк», тому існуючий арешт вказаного майна позивача порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами право приватної власності останнього. Правомірність набуття права власності презюмується, поки не доведено протилежного. Захист права власності фізичних та юридичних осіб гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Статті 15 та 16 ЦК України вказують, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статті 316, 317, 319, 321 ЦК України передбачають, що право власності є непорушним, власник речі має право користуватися, володіти та розпоряджатися своїми речовими правами на славний розсуд в незалежності від волі інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Більше того, положення статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки наявні передбачені законом підстави для звільнення майна - трикімнатної квартири загальною площею 70,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з-під арешту, який накладено Міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках виконавчого провадження №43510927 (номер запису про обтяження №23559328). Згідно зі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 762 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення від 06.04.2018 року (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved