Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом. В позовній заяві вказав, що 12 грудня 2006 року банк уклав з [PERSON] договір б/н підставі якого банк надав останньому кредит в сумі 5 600 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору позичальник зобов'язався повернути банку кредит та проценти по ньому. Свої зобов'язання відповідач за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 28.02.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 14 329 грн. 20 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розгляд справи вести в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві та в разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився з невідомих суду причин. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування,зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно відповіді з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання, які направлені судом на вказану адресу - були повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н, на підставі якого банк надав останньому кредит в сумі 5 600 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.16-17). Відповідач умови повернення кредиту належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 19 302 грн. 68 коп. Згідно судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 17.10.2008 року з відповідача на користь банку була стягнута сума заборгованості в розмірі 6 132 грн. 01 коп., у в зв'язку з чим станом на 28.02.2014 року загальна сума заборгованості становить 14 329 грн. 20 коп., як різниця між загальною сумою заборгованості та стягнутою за судовим наказом. Вказана сума складається з заборгованості за кредитом в розмірі - 5 422 грн. 06 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредиту в розмірі - 5 090 грн. 16 коп., заборгованості по комісії в розмірі - 2 658 грн. 45 коп., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу 656 грн. 53 коп. (процентна складова) (а.с.6, 7-15). Згідно ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно положень статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Як передбачено умовами та правилами надання банківських послуг, а саме п.8.6, які є невід'ємною частиною договору, при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., + 5% від суми заборгованості. Враховуючи порушення відповідачем умов договору кредиту та взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього заборгованості по кредиту в розмірі 5 422 грн. 06 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредиту в розмірі - 5 090 грн. 16 коп., заборгованості по комісії в розмірі - 2 658 грн. 45 коп., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу 658 грн. 53 коп. (процентна складова), а всього 14 329 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. 549, 624,1046, 1048, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved