Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (далі - ПрАТ «Просто-страхування») звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.07.2019 року між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування PVP.S № 1902098, майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] . 21.08.2019 року по вул.Ломоносова в м.Києві відбулась ДТП. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Opel», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, та застрахований автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 22.10.2019 року ДТП сталася в результаті порушення відповідачем ПДР. Як зазначає позивач, зазначена ДТП була визнана страховим випадком, про що було складено страховий акт № 139282. Відповідно до платіжного доручення № 16666 від 20.09.2019 року було сплачено страхове відшкодування за ремонт автомобіля потерпілої особи в розмірі 14 165,19 грн. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що претензія від 21.10.2019 року залишена відповідачем без реагування, позивач просить задовольнити його вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 16.03.2020 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засіданні представник позивача ПрАТ «Просто-страхування» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 09.07.2019 року між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування PVP.S № 1902098, майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] . 21.08.2019 року о 14.28 год. по вул.Ломоносова, 35 в м.Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності та здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.9 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 22.10.2019 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. 16.09.2019 року водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту № 139282 від 20.09.2019 року згідно до платіжного доручення № 16666 від 20.09.2019 року ПрАТ «Просто-страхування» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 14 165,19 грн. Також, ПрАТ «Просто-страхування» на адресу відповідача направлялася вимога про сплату страхового відшкодування в розмірі 14 165,19 грн., яка залишена відповідачем без реагування. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій ст. 990 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду завдану в результаті ДТП в межах понесених позивачем фактичних витрат в розмірі 14 165,19 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті ДТП, в розмірі 14 165,19 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню. В частині вимог про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За приписами ст.ст. 137, 141 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин позивачем суду надано належні та допустимі докази, що підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу, а саме детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги, договір про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020 року, платіжні доручення №№ 299, 369 від 09.01.2020 від ПрАТ «Просто-страхування» на користь АБ «Синюк та партнери» на загальну суму 106 000 грн. Відповідно наданого акту прийому-передачі виконаних робіт, згідно умов договору убачається, що позивач поніс витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом цивільної справи на загальну суму 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved