Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Представник позивача, який діє за довіреністю, в інтересах публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, звернувся до суду,вказавши на таке. Відповідно до заяви №DNH4KР94551070 від 11.07. 2006 року [PERSON] отримав кредит у сумі 5363 гривні 80 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те,що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочкаскладає між ним і банком договір,про що свідчить його підпис у заяві .Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку :щомісяця в період сплати,позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж )для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією,інші витрати згідно умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, закону. Оскільки,у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконував,тому позивач,в інтересах якого діє за довіреністю представник ,змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитом,яка складається з наступного:5363.80 грн. - заборгованість за кредитом;14422.26 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом;19319.61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором,а також штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг:500.00 грн. - штраф (фіксована частина),1955.28 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання на розгляд справи представник позивача не з*явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує.Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція, однак він відсутній за такою адресою і отже суд вважає, що судове повідомлення вручене йому належним чином. Однак, оскільки [PERSON] в судове засідання не з*явився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно. У відповідності до вимог ст.ст.169, 197 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що є в матеріалах цивільної справи, приходить до наступного. Так, відповідно до заяви №DNH4KР94551070 від 11.07. 2006 року [PERSON] отримав кредит у сумі 5363 гривні 80 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.09% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.(а.с.10). Відповідач підтвердив свою згоду на те,що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочкаскладає між ним і банком договір,про що свідчить його підпис у заяві.Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку :щомісяця в період сплати,позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж )для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією,інші витрати згідно умов.(а.с.10-14). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України,передбачено,що зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON]дійсно порушив свої обов*язки за кредитним договором, у зв*язку з чим станом на 20.01.2014 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю утри роки. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності. Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з ч.11 ст.11 зазначеного Закону, стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захиступрав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. Разом з тим, при вирішенні спору в судовому порядку, застосуванню підлягає ст. 267 ЦК України,відповідно до якої позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Однак,справа розглядається в заочному порядку, відповідач [PERSON]Г.в судове засідання не з'явився, заяви про застосування строків позовної давності до вимог банку не подав, а тому суд не може застосувати при розгляді справи строки позовної давності. Отже,з [PERSON]необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором,а саме: - 5363.80 грн. - заборгованість за кредитом; - 14422.26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1955.28 грн. - штраф (процентна складова). Що стосується стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ,то вона підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Заявляючи вимоги про стягнення з [PERSON]пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, банк визначив її розмір за період з 11.07. 2006 року до 20.01.2014 року всумі 19319,61 грн. Між тим, позов подано до суду 11 лютого 2014 року, а тому, суд вважає, що пеня може бути стягнута з відповідача тільки в межах річного строку позовної давності - з 11 лютого 2013 року до дня звернення до суду. З урахуванням конкретних обставин справи, загального розміру заподіяних ПАТ КБ ПРИВАТБАНК збитків, положень кредитного договору та представленого розрахунку заборгованості про ставку пені 0,15% (а.с.14), суд визначає розмір пені до стягнення з [PERSON]- 10 684,47 грн.(5 363,80+14 422,26)*0,15 :100 х 360 (п.3.2.3 за умовами договору). Крім того,з відповідача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору в розмірі пропорційно задоволеним вимогам, а саме 329,26грн.

Outcome: partial