Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] і [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних терористичним актом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок терористичного акту в м. Авдіївка, який відбувся в ніч з 04 на 05 лютого 2015 року, декілька снарядів влучили в житловий будинок та зруйнували їх квартиру. 13.09.2016 року було складено акт про повне руйнування житлового будинку. Органом досудового розслідування Авдіївського ВП внесено відомості до ЄРДР. З урахуванням уточнених позовних вимог, просять суд відшкодувати за рахунок коштів Державного бюджету України матеріальну шкоду, заподіяну терористичним актом у виді зруйнування квартири [ADDRESS] , в розмірі 207538,50 грн. на кожного позивача шляхом стягнення з Державної казначейської служби України. Ухвалою суду від 08.09.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 26.10.2017 року зобов`язано військово-цивільну адміністрацію м. Авдіївки Донецької області надати суду наступну інформацію: чи зверталися [PERSON] і [PERSON] з приводу добровільної передачі пошкодженої квартири [ADDRESS] до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області; чи зверталися [PERSON] і [PERSON] з приводу надання матеріальної допомоги або грошової компенсації за рахунок держави у зв`язку із пошкодженням квартири [ADDRESS] ; чи здійснювалось будівництво або закупівля квартири (житлового будинку) для [PERSON] і [PERSON] замість зруйнованої квартири [ADDRESS] . Зобов`язано Донецьку обласну державну адміністрацію (м. Краматорськ пл.. Миру, 2) надати суду інформацію: чи надавалася матеріальна допомога [PERSON] і [PERSON] по відновленню пошкодженого майна. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Донецькій області надати суду копію належним чином завіреного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом пошкодження квартири [ADDRESS] . Зобов`язано Авдіївське ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області надати суду копію належним чином завіреного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, правову кваліфікацію та стан досудового розслідування за фактом пошкодження квартири [ADDRESS] . Зобов`язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій надати суду інформацію про наявність надзвичайної ситуації в ніч з 04 на 05 лютого 2015 року у м. Авдіївка, наслідком якого є пошкодження квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.06.2018 зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду рішення Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2017 у справі №757/61954/16-ц. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 02.08.2018 року ухвалу суду від 04.06.2018 року, якою зупинено провадження у справі, скасовано та справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою суду від 12.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 27.05.2019 року провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №265/6582/16-ц. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019 справу передано даному складу суду. Ухвалою суду від 09.08.2019 року дану справу прийнято до провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07.02.2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 14.07.2020 року заяву представника позивачів [PERSON] про збільшення позовних вимог від 23.03.2020 року залишено без розгляду, оскільки її подано із порушенням строку визначеного ст. 49 ЦПК України. Позивачі [PERSON] і [PERSON] , їх представник [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надали заяви з підтриманням позовних вимог та просили розглядати справу без їх участі. Представник відповідача - Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України Вірченко Ю. М., який діє на підставі довіреності, у судове засідання призначене на 14.07.2020 року не з`явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином в Україні та просив провести наступне судового засідання в режимі відеоконференції з Краматорським міським судом Донецької області. Представник відповідача - Державної казначейської служби України, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином в Україні. Проте суд звертає увагу, що станом на 14 липня 2020 року карантині заході в Україні послаблено. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Клопотань від представників відповідачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів до суду не надходило. Клопотання представника відповідача Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України Вірченко Ю. М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Краматорським міським судом Донецької області надійшло до суду в день проведення розгляду справи, що є порушенням ст. 212 ЦПК України. Раніше представник відповідача - Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України надав до суду заперечення на позовну заяву та відзив на уточнену позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Державної казначейської служби України раніше надав суду заперечення, де просив відмовити у задоволенні позову. Також, суд звертає увагу, що представниками відповідачів не зазначено вагомих причин, які є перешкодою для розгляду даної справи, оголошення на території України карантину не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Дані обставини не перешкоджають учасникам справи надати суду докази або зазначити обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вони \~посилаються як\~на підставу\~своїх вимог\~або заперечень. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, з урахуванням заперечень і відзивів що надійшли до суду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджує витяг з про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №3576363 від 14.05.2004, виданий БТІ м.Донецька. \~ \~ \~ \~З акту по передньому обстеженню об`єктів, які постраждали внаслідок проведення бойових дій на території м.Авдіївка, а саме обстеження житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке постраждало внаслідок бойових дій на території м.Авдіївка, складеного робочою групою у складі: заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, начальника архітектурного відділу та містобудування Авдіївської міської ради, інженера технічної служби КП «СЄЗ» Авдіївської міської ради, начальника 15- ДПРЗГУ ДСНС України в Донецькій області, начальника управління з питань житлово-комунальних питань та екології, головного спеціаліста відділу ВДРВ, спеціаліста 1 категорії відділу архітектури та містобудування, затвердженого Головою робочої групи 13.09.2016 року, встановлено повне руйнування житлового будинку, руйнування трьох господарських будівель. На підставі повідомлення [PERSON] \~за фактом пошкодження квартири [ADDRESS] ,\~в результаті артобстрілу 04.02.2015 року у м. Авдіївка невстановленими особами, зареєстровано\~\~кримінальне провадження та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015050140000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, що вбачається з довідки, виданої начальником СВ Авдіївського ВП Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області та листа від 09.11.2017 за №8329/404-2017. На даний час кримінальне провадження передано до УСБУ в Донецькій області, яке знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Георгіївська, 77. З листа Військово цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області від 08.11.2017 року №01-15/2782 вбачається, що внаслідок обстрілу житлових районів міста в період проведення антитерористичної операції, а саме в ніч з 4 на 5 лютого 2015 року було пошкоджено спільне майно [PERSON] і [PERSON] , а саме будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим [PERSON] і [PERSON] звернулися до військово- цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області із заявою про добровільну передачу зазначеного пошкодженого будинку. Військово-цивільна адміністрація м.Авдіївка Донецької області вважає відсутність у неї повноваження прийняти від постраждалого зруйноване або пошкоджене внаслідок надзвичайної ситуації житло. Будівництво або закупівля квартири для [PERSON] і [PERSON] замість зруйнованого не здійснювалось. Матеріальна допомога [PERSON] і [PERSON] на відновлення пошкодженого майна, а саме квартири [ADDRESS] , з обласного бюджету не надавалася, що вбачається з листа Департаменту фінансів Донецької обласної державної адміністрації від 20.11.2017 №02-02/22-2044-4. \~ \~ \~ \~З листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 09.11.2017 №56/13-6045нт вбачається, що станом на 09.11.2017 року в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області відсутні кримінальні провадження, які розслідуються за фактом пошкодження житла за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] і [PERSON] . \~ \~ \~ \~У іншому листі від 13.12.2017 за №56/13-6544нт Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях зазначив, що кримінальне провадження №12015050140000083 дійсно перебуває в провадженні СВ Управління у складі кримінального провадження №12014050140000522 від 21.07.2014 за ст.. 258 ч. 1,2,3 КК України. Проте, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості за фактом пошкодження житла за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] і [PERSON] . З листа СВ Авдівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 23.03.2018 року за №2316/404/06-2018 вбачається, що за фактом пошкодження житла [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , під час артилерійського обстрілу м.Авдіївки на початку лютого 2015 року, були внесені 17.03.2015 року до ЄО №627 та долучені до ЄРДР №12015050140000083, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 258 ч. 3 КК України, матеріали за зверненням [PERSON] на 4-х аркушах були спрямовані до слідчого управління Служби безпеки України в Донецькій області, для доручення до ЄРДР №12015050140000083. \~ \~ \~ \~При вирішенні даної справи суд враховує постанову Верховного Суду від 27.05.2020 року у справі №242/1676/17. Згідно частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 21 Конституції України\~передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. У\~статті 22 Конституції України\~проголошено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією\~Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зобов`язання держави стосовно поваги та захисту прав людини не зникають і в умовах збройних конфліктів. Підтвердженням того виступають положення самих міжнародних договорів про права людини, які не виключають їх застосування у період збройних конфліктів, хоча й передбачають можливість відступу держави від окремих зобов`язань під час надзвичайної ситуації. У рішенні від 08 січня 2004 року у справі «Айдер та інші проти Туреччини» ЄСПЛ указав, що відповідальність держави носить абсолютний характер і має об`єктивну природу, засновану на теорії соціального ризику. Таким чином, держава може бути притягнута до відповідальності з метою компенсації шкоди тим, хто постраждав від дій невстановлених осіб або терористів, коли держава визнає свою нездатність підтримувати громадський порядок і безпеку або захищати життя людей і власність\~(п. 70). Отже, правова позиція ЄСПЛ ґрунтується на принципі про абсолютну відповідальність держави, зобов`язаної забезпечити в суспільстві мир і порядок і особисту безпеку людей, що знаходяться під її юрисдикцією. Тому порушення громадського порядку і миру, створення загрози безпеці людей є для держави самостійними підставами відповідальності за заподіяну шкоду. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). У постанові Верховного Суду від 27.05.2020 року у справі №242/1676/17 колегія суддів зазначала, що оскільки повноваження органів влади є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Позивачі в обґрунтування позову зазначали, що не отримали від держави відшкодування за пошкодження (знищення) їх майна, вважають, що вони має право згідно з чинним законодавством України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Також позивач зазначала, що право на судовий захист гарантовано\~Конституцією України, у тому числі щодо захисту права власності, а право на відшкодування шкоди передбачено\~статтею 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»,\~статтею 86 Кодексу цивільного захисту України. Крім того, позивач вказувала на те, що держава в особі Кабінету Міністрів України зобов`язана була розробити спеціальний нормативно-правовий акт щодо надання грошової допомоги та відшкодування шкоди особам, які постраждали під час проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях, що передбачено\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 1002-р, яким затверджено План заходів з організації відновлення пошкоджених (зруйнованих) об`єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем забезпечення життєдіяльності та території Луганської та Донецької областях, проте держава цього не зробила, що порушує її право власності, яке гарантоване\~статтею 41 Конституції України, статтями 6, 8 Конвенції та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, й до теперішнього часу компенсація завданої шкоди не виплачена. У постанові від 27.05.2020 року у справі №242/1676/17 Верховний Суд виходив з того, що посилання позивача, як на правову підставу позову, на норми\~Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~та\~статтю 86 Кодексу цивільного захисту України\~у взаємозв`язку з негативним обов`язком держави щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції є безпідставним. Зобов`язання держави стосовно поваги та захисту прав людини не зникають і в умовах збройних конфліктів. Положення преамбули Конвенції вказують на те, що Високі Договірні Сторони зобов`язалися забезпечити повагу до прав людини шляхом гарантії цих прав. Гарантування прав людини з боку держави може здійснюватися як активними діями, так і утриманням від вчинення будь-яких дій. Така діяльність держави по гарантуванню прав людини пов`язана з видами зобов`язань з боку держав-учасниць Конвенції, якими є негативні та позитивні. Негативні зобов`язання - це зобов`язання держави утримуватися від втручання в права та свободи, а позитивні зобов`язання - навпаки, тобто держава повинна щось зробити, вчинити певні дії, щоб особа могла скористатися своїми правами за Конвенцією. Це, наприклад, може включати в себе прийняття законодавства, що допоможе забезпечити користування гарантованими Конвенцією правами, або забезпечення реальних умов для реалізації прав. Так, за певних обставин захистом статті 1 Першого протоколу до Конвенції може користуватися легітимне очікування (legitimate expectation) успішної реалізації майнових прав (право вимоги). Для того, щоб «очікування» було «легітимним», воно має бути заснованим на нормі закону або іншому правовому акті, такому як судове рішення, пов`язаному із майновим інтересом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 28 вересня 2004 року у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), заява\~№ 44912/98, § 49-50). Тобто, особа, яка має майновий інтерес, може розглядатись як така, що має «легітимне очікування» успішної реалізації її права вимоги (зокрема, відшкодування державою шкоди) у сенсі статті 1 Першого протоколу до Конвенції, коли для цього інтересу є достатні підстави у національному законодавстві. Позивачі обґрунтували розмір завданої їм\~\~шкоди опосередкованою вартістю знищеного квартири станом на 01 жовтня 2017 року виходячи з наказу Мінрегіону від 02 жовтня 2015 року №252 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, зокрема по Донецькій області,

Outcome: partial