Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Представник позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що комунальне підприємство «ЖКК с.Розсошенці Полтавського району» здійснює діяльність по виробництву теплової енергії та надання інших житлово-комунальних послуг в квартиру відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем, але взяті на себе зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання та інших житлово-комунальних послуг вона не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 21680,80 грн., яку і прохає позивач стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 1084,01 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2102 грн. Ухвалою Полтавського районного суду від 23.07.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 14.08.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов тв. Якому остання зазначила, що з доводами позивача частково не погоджується та зазначає, що позивачем не надано розрахунок заборгованості, а лише відомості про нарахування незрозумілих проплат. Також вказала що, додані до позовної заяви відомості про нарахування і оплати містять недостовірну інформацію. На підтвердження цих тверджень додаю копію квитанції №113 від 12.07.2017 року на суму 433,73 грн. яка охоплює період оплати квартплати з 01.08.2016 по 30.06.2017; копію квитанції №237 від 04.09.2017 року на суму 78 грн. - період оплати квартплати липень - серпень 2017; копію квитанції б/н від 04.04.2018 року на суму 312,00 грн. (дана оплата проводилась у касира працюючого в КП «ЖКК с.Розсошенці Полтавського району» ) та підтверджує період оплати квартплати за вересень 2017 року по квітень включно 2018 року; копію квитанції №19007 від на суму 1011,84 грн. яка підтверджує оплату квартплати з по 31.12.2018. У період з січня 2019 року по травень 2020 року квартплату вона не мала змоги сплачувати у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, так як має статус одинокої матері з народження дитини, не має власних батьків, восени 2019 року змушена була самотужки встановлювати індивідуальне опалення, лічильник газу через що має значні фінансові труднощі. Рішення про переведення житлових будинків с.Розсошенці на індивідуальне опалення було прийнято депутатами Щербанівської сільської ради. При складенні позовної заяви позивач у сформованих відомостях не врахував вище перелічених проплат та їх період, який чітко відображений у квитанціях, у зв`язку з чим подав на розгляд суду недостовірну інформацію. Прохання позивача про врахування судом тієї обставини, що періодичні проплати, які здійснювалися нею автоматично перераховувались на погашення заборгованості, яка виникла з 2010 року є незаконним, оскільки жодним чинним законодавчим актом України це не передбачено, до того ж позивачем пропущені строки звернення до суду та не враховано позовну давність. 21.08.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача зазначив, що відповідач у своєму відзиві частково визнає позов, тим самим погоджуючись з наявністю заборгованості. Заборгованість за зазначені послуги станом на 01.12.2019 року складає 20398,10 грн. зобов`язання по оплаті не виконуються протягом 10 років, оплати по погашенню заборгованості не значні. Жодних дій щодо мирного врегулювання спору відповідачем не здійснювалось. Розрахунок заборгованості та розрахунок інфляційних та 3% річних здійснено з врахуванням усіх оплачених відповідачем коштів. Щодо позовної давності, то сума заборгованості зазначена в межах трьох років. У судове засідання представник позивача не з`явилася, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась не повідомивши про причини такої неявки та їх поважність, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи подану заяву представника позивача, неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Згідно статуту позивач здійснює діяльність по виробництву теплової енергії та надання інших житлово-комунальних послуг (а.с.5-11). Відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Між позивачем та відповідачем виникли фактичні відносини по наданню житлово-комунальних послуг, оскільки відповідач користувалася наданими послугами позивача та частково сплачувала за них. Проте, відповідач зобов`язання по платі послуг з теплопостачання та інших житлово-комунальних послуг не виконує належним чином, а лише частково сплачує за спожиті послуги, в зв`язку з чим виникла заборгованість в період часу з 01.06.2017 року по 01.06.2020 року в сумі 21680,80 грн. Часткові проплати, які здійснювались відповідачем за період заборгованості з 01.06.2017 року до 01.06.2020 року автоматично були перераховані на погашення заборгованості, яка виникла з 2010 року (а.с.12-15,16-29). Позивачем вживалися заходи для досудового врегулювання спору шляхом надсилання листів з проханням погасити суму заборгованості, які відповідачем були проігноровані (а.с.32). Позивач звертався до суду в порядку наказного провадження для стягнення заборгованості з відповідача та судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області з відповідача стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 25449,39 грн. та 210,20 грн. на відшкодування судових витрат. Відповідач не погодилась с судовим наказом та подала заяву про його скасування. Ухвалою суду від 28.04.2020р. вказаний судовий наказ скасовано, а позивачу роз`яснено право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.34). [PERSON] зазначала, що в опалювальний сезон їй було призначено субсидію, яка позивачем не була врахована при нарахуванні заборгованості. Згідно довідки з Управління соціального захисту населення Полтавської РДА від 18.06.2020р. [PERSON] була призначена житлова субсидія на період з вересня 2016 року по квітень 2017 року (а.с.30). Позивач зазначив, що заборгованість, вказана в довідці про стан заборгованості, з врахуванням оплат за призначеною субсидією. З 01.05.2017р. по 01.06.2020р. субсидія [PERSON] не призначалася. Позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.06.2017 року по 01.06.2020 року коли субсидія не призначалась. Також просить стягнути інфляційні витрати та 3% річних від суми заборгованості. У відповідності до положень ст. 162 Житлового Кодексу України та п.п. 14, 17, 35 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Постановою КМУ від 17/05/2005 року № 76 - відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги теплопостачання в строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до п.18 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Постановою КМУ від 17/05/2005 року № 76 споживач зобов`язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В порушення «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Постановою КМУ від 17/05/2005 року № 76 , а також ст. 162 ЖК України, ст. 526, 625 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила оплату за отримані послуги з теплопостачання, надані позивачем. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми боргу за надані послуги у сфері теплопостачання, а також сплату індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми у примусовому порядку, посилаючись на чинне законодавство України, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved