Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором кредиту №б-н від 24 вересня 2010 року у розмірі 26373,90 гривень та судових витрат у розмірі 1378,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного договору [PERSON] 24 вересня 2010 року отримала кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідачка належним чином не виконала, у зв'язку із чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 30 квітня 2016 року становить 26373,90 гривень та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2784,53 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18707,28 гривень, заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3150,00 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 1232,09 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у зв'язку з повторною неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1048, ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Судом встановлено, що 24 вересня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №б-н від 24 вересня 2010 року , за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Невід'ємною частиною договору є Умови та Правила надання банківських послуг, з якими відповідачка ознайомилася та погодилася під підпис. Однак, умови договору відповідачка не виконала. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №б/н від 24 вересня 2010 року, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 30 квітня 2016 року становить 26373,90 гривень та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2784,53 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18707,28 гривень, заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3150,00 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 1232,09 гривень. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не виконала взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Разом з цим, суд виходить з того, що згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що нарахування банком відповідно до положень п.2.1.1.7.6 суми штрафу у розмірі 500,00 гривень та у сумі 1232,09 гривень є неправомірним. А отже, з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №б-н від 24 вересня 2010 року у розмірі 24641,81 гривень (26373,90 гривень за вирахуванням штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень, а також штрафу (процентна складова) на суму 1232,09 гривень). Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою). Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1378,00 гривень, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційні до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 24641,81 гривень х 100% / гривень ціни позову = 93%), тобто 93% від ціни позову (93% х 1378,00 гривень / 100% = 1281,54 гривень), що складає 1281,54 гривень.

Outcome: partial