Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] адвокат Захарчук С.Д. звернувся з названим позовом до [PERSON] стверджуючи, що кожен із його довірителів, відповідно до спадкового законодавства України в порядку спадкування за заповітом, набули майнові права на спадкове майно, а саме земельні ділянки, які розташовані на території Баришівського та Яготинського районів Київської області. Набувши майнові права на вказані земельні ділянки, по рекомендації посадових осіб відповідних органів держземагентства, вони звернулися до відповідача по справі з наміром підготовки всіх необхідних документів для належного оформлення договорів оренди земельних ділянок, провівши кожен окремо з ним перемовини та заплативши відповідну суму коштів в якості авансу, передали весь пакет оригіналів документів на належні їм земельні ділянки. В 2014 році відповідач [PERSON] одразу ж після анексії Криму Російською Федерацією, залишився проживати на території Автономної Республіки Крим, де він до цього тимчасово проживав і доля оригіналів документів, які вони передали відповідачу, невідома. Виявившись ошуканими, позивачі неодноразово зверталися до правоохоронних органів та Генеральної прокуратури, однак їхні звернення залишилися без відповідного реагування. Лише в травні місяці 2017 року позивачам вдалося зв'язатися з відповідачем який повідомив, що внаслідок його захворювання ( астма ), по рекомендації лікарів він вимушений був переїхати на проживання до Автоновної Республіки Крим, де на даний час там і проживає. Внаслідок його переїзду, документи позивачів були втрачені. Враховуючи ту обставину, що документи позивачів втрачені, з метою захисту своїх порушених прав просять суд визнати за ними в порядку спадкування за заповітом право на земельні частки( пай) відповідно до наявних сертифікатів та право власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцям на підставі державних актів на право власності на земельну частку ( пай). Окрім того, внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оформлення необхідних документів для належного оформлення договорів оренди земельних ділянок, просять суд стягнути з [PERSON] на їхню користь по 2000 грн. кожному сплачених коштів в якості попередньої оплати та по 20000 грн. кожному заподіяної моральної шкоди. В судове засідання представник позивачів адвокат Захарчук Сергій Дмитрович, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого Донецькою обласної КДКА за № 3584 від 06.10.2010 року не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. За загальним правилом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст.1217 ЦК ). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст.1218 ЦК). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.10.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Тетяною Юріївною, набув право на земельну частку ( пай ) розміром 3,82 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області, КСП « ім. Бондаренка» , яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 25 грудня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « ім. Бондаренка» виданого згідно рішення Яготинської районної державної адміністрації від 16 грудня 1996 року за № 507 в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.20 ). Окрім того, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 24.01.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Тетяною Юріївною, набув право на земельну частку ( пай ), розміром 3,59 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області, КСП « ім. Бондаренка» , яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 20 липня 2000 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « ім. Бондаренка» виданого згідно рішення Яготинської районної державної адміністрації від 06 квітня 2000 року за № 153 в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року ( а.с.21 ). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 04.04.2010 року приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Шульженко Ларисою Семенівною, набув право на земельну частку ( пай ) розміром 3,82 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області, КСП « ім. Бондаренка» , яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 25 грудня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « ім. Бондаренка» виданого згідно рішення Яготинської районної державної адміністрації від 16 грудня 1996 року за № 507 в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.25 ). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 31.05.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Тетяною Юріївною, набув право власності на земельну частку ( пай ), розміром 2, 5014 га., яка розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] на підставі державного акту серія [NUMBER] 10 квітня 2003 року , виготовленого згідно розпорядження Баришівської районної державної адміністрації від 16.04.2002 року за № 132, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Окрім того, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 15.04.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Тетяною Юріївною, набув право власності на земельну частку ( пай ), розміром 2, 4062 га., яка розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] на підставі державного акту серія [NUMBER] від 10 квітня 2003 року , виготовленого згідно розпорядження Баришівської районної державної адміністрації від 16.04.2002 року за № 132, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.32 ). [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16.02.2008 року приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельською Вірою Петрівною, набув право на земельну частку ( пай ) розміром 3,82 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області, КСП « ім. Бондаренка» , яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 25 грудня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « ім. Бондаренка» виданого згідно рішення Яготинської районної державної адміністрації від 16 грудня 1996 року за № 507 в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.35 ). Окрім того, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 14.07.2009 року приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельською Вірою Петрівною, набув право на земельну частку ( пай ) розміром 3,82 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області, КСП « ім. Бондаренка» , яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 25 грудня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « ім. Бондаренка» виданого згідно рішення Яготинської районної державної адміністрації від 16 грудня 1996 року за № 97 в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.36 ). [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 03.08.2013 року приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Шульженко Ларисою Семенівною, набув право власності на земельну частку ( пай ), розміром 2, 4241 га., яка розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] на підставі державного акту серія [NUMBER] від 09 квітня 2003 року , виготовленого згідно розпорядження Баришівської районної державної адміністрації від 16.04.2002 року за № 132, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року ( а.с.40 ). Окрім того, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 03.08.2013 року приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Шульженко Ларисою Семенівною, набув право власності на земельну частку ( пай ), розміром 2, 3890 га., яка розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] на підставі державного акту серія [NUMBER] від 10 квітня 2003 року, виготовленого згідно розпорядження Баришівської районної державної адміністрації від 16.04.2002 року за № 132, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.41 ). [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 31.08.2011 року приватним нотаріусом Брянківського міського нотаріального округу Гресь Тетяною Дмитрівною, набув право власності на земельну частку ( пай ), розміром 2, 4710 га., яка розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] на підставі державного акту серія [NUMBER] від 10 квітня 2003 року, виготовленого згідно розпорядження Баришівської районної державної адміністрації від 16.04.2002 року за № 132, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.46 ). [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 19.10.2011 року приватним нотаріусом Брянківського міського нотаріального округу Гресь Тетяною Дмитрівною, набула право на земельну частку ( пай ) розміром 3,32 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Кулябівської сільської ради Яготинського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 20 квітня 2000 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « Кулябівське» виданого згідно рішення Яготинської районної державної адміністрації від 15 березня 2000 року за № 117 в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.50 ). Окрім того, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 13.08.2010 року приватним нотаріусом Брянківського міського нотаріального округу Гресь Тетяною Дмитрівною, набула право на земельну частку ( пай ) розміром 3,09 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 20 липня 2000 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « Супоївське» виданого згідно рішення Яготинської районної державної адміністрації від 06 квітня 2000 року за № 153 в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.51 ). [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 17.01.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Тетяною Юріївною, набула право на земельну частку ( пай ), розміром 3,77 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 11 червня 1996 року , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « Україна» в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року ( а.с.55 ). Окрім того, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 28.12.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Тетяною Юріївною, набула право на земельну частку ( пай ), розміром 3,77 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 11 червня 1996 року , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « Україна» в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.56 ). [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 28.07.2012 року приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельською Вірою Петрівною, набув право на земельну частку ( пай ), розміром 3,77 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області, яка належала його матері [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 11 червня 1996 року , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « Україна» в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.61 ). Окрім того, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 27.06.2010 року приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельською Вірою Петрівною, набув право на земельну частку ( пай ), розміром 3,70 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER] від 26 грудня 1996 року , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № [NUMBER], як члену колективного сільськогосподарського підприємства « Дружба» в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ( а.с.62 ). Судом безспірно встановлено, що вищевказані земельні ділянки, позивачами було набуто згідно вимог чинного законодавства в порядку спадкування за заповітом. Стаття 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.ст.7,17 Загальної декларації прав людини та ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції визначають, що всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожна людина має право володіти майном як особисто так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачі, не маючи наміру самостійно обробляти успадковані земельні ділянки, то відразу після оформлення спадкових прав, ними було розпочато пошук орендаря земельних ділянок.В зв'язку з цим, по рекомендації посадових осіб відповідних місцевих відділів держземагенств, їм було рекомендовано звернутися до відповідача по справі, який виконував всі роботи з підготовки всіх необхідних документів для належного оформлення договорів оренди земельних ділянок. Відразу після одержання контактного телефону відповідача, кожен з позивачів провів з ним окрему зустріч по завершенню якої, між сторонами було підписано відповідну угоду згідно якої, замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати йому, у відповідності до умов даного договору спеціальну інформацію ( кваліфіковану консультацію) та здійснити підготовку всіх необхідних документів для оформлення права власності на земельні ділянки та укладення договорів оренди належних замовнику земельних ділянок, а замовник зобов'язується прийняти послуги та оплатити їх. На виконання умов договору, зокрема п.4.1 кожен з позивачів заплатив відповідачеві аванс за проведення необхідних робіт в розмірі 2000 грн. та віддав весь пакет оригіналів документів на належні їм земельні ділянки. За загальним правилом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник; зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора певну дію 'передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо; або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами , відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України) . У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України) . Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання (ст.610 ЦК України) . Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору ( ч. 1 ст. 638 ЦК України) . Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов 'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін мас бути досягнуто згоди. Положення частини другої статті 635 ЦК України містять спеціальну норму, якою передбачено перелік правових наслідків порушення попереднього договору. Цією нормою встановлено обов'язок сторони, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позов про визнання права власності це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не з'єднане з конкретними вимогами про повернення майна чи усунення інших перешкод, не зв'язаних з позбавленням володіння. Позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Зазначений позов може бути заявлений власником індивідуально-визначеної речі, що як володіє, так і не володіє нею, права якого оспорюються, заперечуються чи не визнаються третьою особою, що не знаходиться з власником у зобов'язальних чи інших відносних відносинах із приводу спірної речі. Правом на подібний позов володіє і титульний власник майна. Як відповідач виступає третя особа, що як заявляє про свої права на річ, так і не пред'являє таких прав, але не визнає за позивачем речового права на майно. Згідно ч.2 ст.158 Земельного кодексу України виключно судомвирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян / юридичних осіб. Оскільки розпорядитися земельними ділянками, які перейшли у спадщину до позивачів останні не мають можливості в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, то суд вважає за необхідне захистити їхнє порушене право шляхом визнання за ними права на вказані земельні ділянки. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязано довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і заперечень. Заявляючи позовні вимоги про стягнення із відповідача по 2000 грн. кожному за сплачені ними в якості авансу кошти, позивачі не надали суду жодних доказів , які б підтверджували їхню сплату, а тому, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даних позовних вимог. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що дані позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами фактично було укладено договір підряду відповідно до якого, за договором підряду одна сторона ( підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони ( замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу ( ст.837 ЦК України). Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст.ст. 625 та 858 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди, а відтак, відсутні підстави для задоволення даних позовних вимог. Встановлені судом обставини підтверджуються матеріалами справи: -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2009 року ( а.с.20); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2011 року ( а.с.21); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 30.08.2013 року ( а.с.23); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2010 ( а.с.25); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 19.09.2013 року ( а.с.26); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2013 ( а.с.31); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.04.2011 ( а.с.32); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 19.09.2013 року ( а.с.30); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2008 ( а.с.35); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2009 ( а.с.36); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 15.08.2013 року ( а.с.38); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2013 ( а.с.40); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2013 ( а.с.41); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 12.09.2013 року ( а.с.43); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2011 ( а.с.46); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 11.08.2013 року ( а.с.48); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2011 ( а.с.50); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.2010 ( а.с.51); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 12.09.2013 року ( а.с.53); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2011 ( а.с.55); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2010 ( а.с.56); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 15.07.2013 року ( а.с.58); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2012 ( а.с.61); -копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2010 ( а.с.62); -копією договору про надання посередницьких та інформаційних послуг від 30.08.2013 року ( а.с.43); -іншими матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial