Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 21.12.2005 року, який був укладений між [PERSON] та відповідачем і зареєстрований у Державному реєстрі земель від 16.02.2006 року за №040684800090, в якому також просив стягнути з відповідача судові втирати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.12.2000\~року між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Крок-Укрзалізбуд»\~було укладено\~договір оренди\~земельної частки\~(паю),\~відповідно до\~якого позивач\~надав,\~а відповідач\~прийняв в\~оренду земельну\~частку розміром\~5,88\~га.\~Даний договір\~був укладений\~строком на\~п`ять\~років:\~до 29.12.2005\~року. Пізніше, між сторонами був укладений новий договір оренди землі б/н від 21.12.2005 року, який зареєстрований у Державному реєстрі земель від 16.02.2006 року за №040684800090, відповідно до умов якого [PERSON] \~передав в\~строкове платне\~користування ТОВ\~«Крок-Укрзалізбуд»\~земельні ділянки\~площею 4,4805\~га ріллі\~та 0,5355\~га сіножатей на\~15\~років зі\~сплатою щорічної\~орендної плати\~в розмірі\~1,5%\~від грошової\~вартості землі\~(699,26). Факт надання [PERSON] в оренду земельних ділянок на користь ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» вбачається також із Інформаційної довідки №152132984 від 09.01.2019 року. Для того,\~щоб упевнитися\~в реєстрації\~договору оренди\~вказаних земельних\~ділянок,\~представник позивача\~ [PERSON] \~подав адвокатський\~запит до\~Управління Держгеокадастру\~у Прилуцькому\~районі Чернігівської\~області,\~ на\~який \~листом за\~вих.№29-25-0.182-621/120-18\~від 05.05.2018\~року надано\~інформацію,\~що між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Крок-Укрзалізбуд»\~зареєстровано договір\~оренди земельної\~ділянки,\~яка розташована\~на території\~Мазківської сільської\~ради,\~а саме: земельна ділянка\~загальною площею\~5,0160\~га (ділянки\~площею 4,4805\~га та\~0,5355\~га)\~від 16.02.2006\~року за\~№040684800090,\~терміном на\~15\~років,\~проте копії договору оренди не було надано. Представник позивача звертався також із листами до відповідача з проханням надати копію договору оренди землі, який укладений між сторонами та діє станом на день звернення, проте відповідач проігнорував такі запити та жодної відповіді не надав. 22.11.2018 року та 08.01.2019 року відповідачу направлялись листи щодо розірвання згаданого договору оренди земельної ділянки, але намагання позивача мирним шляхом врегулювати конфлікт виявились марними. Крім того, [PERSON] було встановлено, що підписи на його примірнику договору оренди земельної ділянки йому не належать та вчинені іншою особою, а він нікого на це не уповноважував, у зв`язку з чим нині позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою для захисту своїх прав. У судове\~засідання\~позивач та його представник не з`явилися, проте останній надіслав заяву до суду про розгляд\~справи за відсутності сторони позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.114), а також подав заяву, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати за проведення експертизи у сумі 4086,00 грн відповідно до квитанції №3493-5605-6225-8745 від 20.07.2020 року ГУ Ощадбанку м.Києва (а.с.115-116). Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином (а.с.113), а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до Конституції України,\~ст.43 ЦПК України\~та п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній фізичній особі гарантовано судовий захист їх інтересів, який здійснюється в порядку цивільного судочинства. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч.2\~ст.16 ЦК України) і обраний позивачем. Згідно з ч.1\~ст.202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст.628 ЦК\~України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1ст.638 ЦК\~України). Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме від 09.01.2019 року за №152132984, [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №024616 від 21.09.2003 року є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 0,5355 га та 4,4803 га, що розташовані в межах Мазківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11-12). Згідно з копією договору оренди землі б/н від 21.12.2005 року [PERSON] передав в строкове платне користування ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» земельні ділянки площею 0,5355 га та 4,4803 га, що розташовані в межах Мазківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі сплатою щорічної орендної плати в розмірі 1,5% від грошової вартості землі (699,26), натуральна оплата здійснюється продукцією рослинництва, тваринництва, продуктами її переробки, послугами: з тваринництва, по обробітку землі, транспортними послугами та ін. по цінах не нижче собівартості. Договір укладений на 15 років та був зареєстрований у Прилуцькому районному відділі Чернігівської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.02.2006 року за №040684800090 (а.с.9), що також підтверджується копією Акта прийому-передачі земельних ділянок від 21.12.2005 року (а.с.10), а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.01.2019 року за №152132984 (а.с.13). При цьому, як вбачається з довідки міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.05.2018 року за №29-25-0.182-622/120-18, згідно Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, між [PERSON] та ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» зареєстрований договір оренди на земельні ділянки, розташовані на території Мазківської сільської ради загальною площею 5,0160 га від 16.02.2006 року за №040684800090, проте архівний примірник договору оренди на вказані вище земельні ділянки в архіві управління відсутній (а.с.16), що також підтверджується інформацією від 04.11.2019 року за №9-25-0.182-1197/120-19 та від 02.12.2019 року за №9-25-0.182-1353/120-19, наданою міськрайонним управлінням у Прилуцькому районі та м.Прилуки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с.32,39). Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 05.08.2020 року за №1001/1002/20-24 у графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 21.12.2005 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Крок-Укрзалізбуд», що був зареєстрований в Державному реєстрі земель від 16.02.2006 року за №040684800090, підпис від імені [PERSON] виконаний не ним, а іншою особою (а.с.97-102). Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14 Закону України «Про оренду землі»\~передбачена письмова форма договору оренди землі. Крім того, відповідно до ч.2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Тобто обов`язковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину. Відповідно до ч.3\~ст.203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.1\~ст.627 ЦК України\~відповідно до\~ст.6 ЦК України \~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, волевиявлення учасника правочину має бути: 1) вільним (формуватися за відсутності тиску на психіку або особистість фізичної особи тощо, в умовах, за яких особа може належним чином оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, отримати уявлення про його характеристику тощо); 2) таким, що відповідає внутрішній волі (намірам) суб`єктів правочину. Тому, у разі коли воля суб`єкта правочину формувалася не вільно і (або) не відповідала його волевиявленню, правочин визнається недійсним. Згідно з ч.1\~ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України. За положеннями\~ст.216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, ратифікованою\~Законом від 17.07.997 року №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 року), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Виходячи з аналізу наведених вище норм законодавства та приймаючи до уваги висновок судово-почеркознавчої експертизи №1001/1002/20-24 від 05.08.2020 року, який щодо поставленого судом запитання є повним, ясним та категоричним, суд приходить до висновку про те, що договір оренди землі від 21.12.2005 року позивач не підписував та доручень з даного приводу нікому не давав, що також свідчить про відсутність його вільного волевиявлення, як орендодавця. Оскільки нині спірний договір, укладений від імені орендодавця та підписаний не позивачем, а іншою особою, тобто укладений без волевиявлення [PERSON] , то суд дійшов беззаперечного висновку про наявність всіх законних підстав для визнання такого договору оренди землі недійсними на підставі статей 203, 215 ЦК України. Крім того, суд враховує, що відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст.261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому позивач повинен довести той факт, що він не міг довідатись про порушення свого цивільного права, а відповідач, навпаки, що інформацію щодо порушеного права позивач мав можливість отримати раніше. Факт отримання орендної плати не є визначальним при обчисленні строків позовної давності, якщо особа, права якої порушено, вважала, що правовідносини виникли з інших підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.04.2015 року у справі №6-48цс15 та в постанові Верховного Суду від 17.10.2019 року у справі №136/276/18. Перебіг позовної давності починається не з моменту, коли сторони домовились про тимчасове користування земельною ділянкою позивача та отримання останнім плати за користування земельною ділянкою, а з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права, тобто про укладення від його імені договору, в тому числі й недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~ст.203 ЦК України. Оскільки підставою позову [PERSON] було не підписання спірного договору оренди землі, що свідчить про відсутність волевиявлення на укладення договору на вказаних у ньому умовах, для правильного вирішення вказаної справи, зокрема, у частині висновків щодо початку перебігу позовної давності, важливим є така фактична обставина, як момент, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права, а саме про факт укладення саме з відповідачем, саме письмового договору оренди та саме на тих умовах, що зазначено у цьому договорі. Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов при ухваленні судових рішень у справах №145/374/17 від 06.03.2019 року та №145/1089/17 від 13.02.2019 року. З огляду на викладене вище суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені належними та допустимими доказами, наявність порушених прав позивача встановлена, суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності, тому задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то з ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» слід стягнути на користь [PERSON] понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 4086,00 грн.

Outcome: approved