Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова група «ТАС»\~Дорошенко Світлана Сергіївна звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 20.10.2014 року приблизно о 19 год. 30 хв. на автодорозі між селами Малі-Геївці - Тисаагтелек сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» д.н. 090-85 [NUMBER] , яким керував відповідач по справі [PERSON] , та автомобіля потерпілого. Внаслідок зазначеної\~ДТП автомобіль\~потерпілого отримав\~механічні пошкодження. На момент\~ДТП між\~Позивачем та\~ [PERSON] \~був укладений\~договір цивільно-правової\~відповідальності №\~АС/3431089\~від 29.10.2013\~р.,\~за яким\~Позивач застрахував\~цивільну відповідальність\~Відповідача перед\~третіми особами,\~при використанні\~транспортного засобу\~«ЗАЗ» д.н.\~090-85\~ [NUMBER] .\~10.12.2014\~року потерпілий\~звернувся до\~позивача із\~заявою про\~виплату страхового\~відшкодування. На підставі заяви про страхове відшкодування, Страхового акту та відповідно до норм ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачене страхове відшкодування потерпілому в розмірі 22 781 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят одна) грн. Згідно Постанови\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області,\~було встановлено,\~що дії\~відповідача кваліфікуються\~судом за\~ст.\~124\~КУпАП,\~як порушення\~правил дорожнього\~руху особою,\~яка керує\~транспортним засобом. Таким чином,\~особою,\~відповідальною за\~завдані потерпілому\~збитки,\~у даному\~випадку є\~Відповідач відповідно\~до вимог\~ст.\~1188\~ЦК України. 22.03.2017\~року відповідачу\~було надіслано\~лист-претензію\~№ 1427\~ТАС/АГ\~з вимогою\~сплатити борг. Відповідач жодним чином на вимогу не відреагував, вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 22\~781 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Від представника позивача адвоката Сечко С.В. до суду надійшло клопотання, у якому представник позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить судове засідання провести без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, а тому суд, в порядку ч.1\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено , що 20.10.2014 року приблизно о 19 год. 30 хв. [PERSON] на автодорозі між селами Малі-Геївці\~ Тисаагтелек,\~керуючи транспортним\~засобом марки\~«ЗАЗ» д.н.\~090-85 [NUMBER] \~допустив зіткнення\~з автомобілем\~марки «Ауді\~80»\~д.н.\~ [NUMBER] ,\~внаслідок чого\~транспортні засоби\~отримали механічні\~пошкодження. Зазначені обставини встановлені відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду від 12.12.2014 року, справа № 308/13782/14-п, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП. Постанова набула законної сили. Згідно п. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] за ст.124 КУпАП встановлена відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду від 12.12.2014 року та не підлягає доказуванню. Згідно довідки № 9453030 про дорожньо-транспортну пригоду водій [PERSON] відмовився від перевірки на стан сп`яніння. Дана обставина знайшла своє підтвердження і у постанові Ужгородського міськрайонного суду від 08.12.2014 року у справі № 308/13789/14, відповідно до якої [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, ас саме порушення п. 2.5 ПДР України. Також судом встановлено, що власником автомобіля\~«ЗАЗ 110307» н.з. [NUMBER] \~згідно довідки № [NUMBER] про дорожньо-транспортну пригоду на час події була [PERSON] Цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу застрахував [PERSON] у ПАТ\~«Страхова група «ТАС»\~за полісом №АС/3431089 від 29.10.2013 року. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та страхового акту № 2423Р/29/15 від 09.02.2015 року ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатила на користь потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 22 781 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 75343915 від 09.06.2015 року. Положеннями\~ст.\~27\~ЗУ «Про\~страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Стаття \~993\~ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки». Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За ст. 1191 ЦК України: «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Відтак, ПАТ\~«Страхова група «ТАС» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. З огляду\~на вищезазначене,\~ суд\~приходить до\~висновку,\~що позов\~ПАТ «Страхова група «ТАС» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved