Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 437/2662BCL3 від 01.02.2012 року у розмірі 15857,24 гривень (п'ятнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят сім) гривень 24 копійок, суму судового збору у розмірі 243,60 гривень, а також витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі у розмірі 140,00 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 437/2662BCL3 від 01.02.2012 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 11368,00 грн. на строк до 03 квітня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних. Проте в порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором, відповідач, [PERSON] допустила порушення строків погашення заборгованості, тому повинна відшкодувати банку загальну заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість по відсоткам, комісію за пропуск платежів по кредитному договору № 437/2662BCL3 від 01.02.2012 року у загальному розмірі 15857,24 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 243,60 гривень, а також судові витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі у розмірі 140,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, а саме шляхом публікації оголошення в газеті «Одеські вісті», причин своєї неявки суду не повідомила, клопотань щодо розгляду справи у її відсутність, або про відкладення судового засідання не подавала. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 01.02.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 437/2662BCL3, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 11368,00 грн. на строк до 03 квітня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору № 437/2662BCL3 від 01.02.2012 року було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої обов'язки за кредитним договором № 437/2662BCL3 від 01.02.2012 року виконав належним чином, про що свідчить виписка за особовим рахунком № 29090266200437 від 01.02.2012 року. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 437/2662BCL3 від 01.02.2012 року, має заборгованість у загальному розмірі - 15857,24 грн., яка складається з наступного: 11162,25 грн. - заборгованість за кредитом; 3240,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1454,17 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Таким чином, відповідач в односторонньому порядку відмовилась від виконання зобов'язань за кредитним договором № 437/2662BCL3 від 01.02.2012 року в частині погашення основного боргу і сплати нарахованих відсотків, пені у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими по ньому відсотками не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень, а також судові витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі у розмірі 140,00 гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved