Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що позивач здійснює діяльність з постачання електричної енергії населенню на закріпленій території Дніпропетровської області. [PERSON] в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги з 01.01.2019 року та приєдналась до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжує споживати електричну енергію, яка постачається на об`єкт згідно з умовами договору. Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснює, у зв`язку з чим за період з 01 січня 2019 року по 29 грудня 2020 року виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 9482,56 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, 3% річних в сумі 123,47 грн та інфляційні втрати в сумі 73,21 грн. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялась про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подано, крім того, позивач не подав заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» є суб`єктом господарювання, який створений з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. У відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року №429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам (а.с.22). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електроенергії в точці її продажу по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.32). Згідно з розрахунком позивача за період з 01 січня 2019 року по 29 грудня 2020 року відповідачем по приладу обліку було спожито 16673 кВт/г на загальну суму 26138,64 грн, фактично сплачено споживачем 16656,08 грн. Заборгованість за спожиту електричну енергію складає 9482,56 грн (а.с.6). Обсяг спожитої електроенергії також підтверджується довідкою про обсяги споживання електричної енергії по особовому рахунку відповідача (а.с.15). 15 січня 2021 року позивачем за місцем проживання відповідача була направлена претензія про сплату заборгованості за використану електричну енергію (а.с.16-17). Однак заборгованість відповідачем не сплачена. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг, а також щодо наслідків порушення зобов`язань. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до п.1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (далі ПРРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленному законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Відповідно до п. 13 розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Встановлено судом, що відповідач користується послугами позивача шляхом споживання електричної енергії, а також здійснювала часткову оплату за спожиту електроенергію, що свідчить про приєднання її до умов договору постачання універсальних послуг. Відповідно до умов п.2.1 Типового договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії. Згідно з п.5.10 Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від сроку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. В розділі «Термін оплати» Комерційної пропозиції до Договору, побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Оплата обсягу спожитої електричної енергії має бути здійснена споживачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору (п.6.2 Договору). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших нормативно-правових актів. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння змін його умов не допускається. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України). Встановлено судом, що відповідач порушив зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за спожиту ним електричну енергію, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до п. 9.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, тобто своїм правом на захист не скористалась,враховуючи, що доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отриману електричну енергію, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, тому суд вважає доведеним факт утворення у відповідача по справі заборгованості за період з 01 січня 2019 року по 29 грудня 2020 року у розмірі 9482,56 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача на свою користь 3% річних від простроченої суми в розмірі 123,47 грн та інфляційних втрат в розмірі 73,21 грн, про що зазначено в розрахунку, наведеному у позові. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved