Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Прокурор Скадовського району в інтересах держави в особі комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» Скадовської районної ради звернувся із вказаним позовом, в якому посилається на те, що вироком Скадовського районного суду від 12.06.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, та покладено обовязки, передбачені ст.76 КК України; на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування призначеного покарання. Потерпілий [PERSON], якому були завдані тілесні ушкодження, перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Скадовська центральна районна лікарня» в період з 03.02.2014 по 11.02.2014. Згідно розрахунку витрат на стаціонарне лікування сума вартості лікування потерпілого за цей час склала 1 040,96 грн. Просить стягнути з відповідача витрати, які були понесені в звязку з лікуванням потерпілого, у сумі 1 040,96 грн. В судовому засіданні прокурор Новокаховської місцевої прокуратури [PERSON], здійснюючи на підставі ст.ст. 15, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст.45 ЦПК України представництво в інтересах держави, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник КЗ «Скадовська центральна районна лікарня» за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення щодо розрахунку вартості ліжко-дня, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON], його законний представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.02.2014 приблизно о 12.00 год. [PERSON], перебуваючи на території Новомиколаївської ЗОШ, розташованої по вул. Кірова в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області, під час перерви між уроками, в ході розмови з [PERSON], на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно завдав останньому один удар коліном в пах, завдавши тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №14 від 11.03.2014 за критерієм тривалого розладу здоровя відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Потерпілий [PERSON] після отримання тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Скадовська центральна районна лікарня» в період часу 03.02.2014 по 11.02.2014. Вироком Скадовського районного суду від 12.06.2014 неповнолітнього [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, та покладено обовязки, передбачені ст.76 КК України. На підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Відповідно до розрахунку КЗ «Скадовська центральна районна лікарня» Скадовської районної ради вартість лікування [PERSON] склала 1040,96 грн. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобовязаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обовязок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування закладові охорони здоровя коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину, в сумі 1 040,96 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені.

Outcome: approved