Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив виключити з опису та звільнити з-під арешту автомобіль марки Peugeot модель 407 ST, 2005 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Чернігівським ВРЕР ДАІ 12 грудня 2012 року і стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що [PERSON] є власником автомобіля марки Peugeot модель 407 ST, 2005 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 04.10.2015 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пінчук Н.Г., була видана довіреність, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] ([ADDRESS]) розпоряджатись належним на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобілем. [PERSON], діючи від імені позивача вирішив продати вище вказаний автомобіль, проте це виявилось зробити неможливо, оскільки під час спроби зняти його з обліку виявилось, що на автомобіль було накладено арешт та заборону на його відчуження, про який позивачу стало відомо у кінці 2017 року. Вказаний арешт було накладено Відділом державної виконавчої служби Тетіївського районного управління юстиції на підставі Виконавчого листа № 2-297 від 26.08.2010 року, який виданий Тетіївським районним судом Київської області. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (виконавче провадження № 46947328) була винесена державним виконавцем ВДВС Тетіївського районного управління юстиції Колесник В.Ю. 22.04.2015 року. Згідно вищевказаного виконавчого провадження боржником є [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та просив задовольнити позов з викладених підстав, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань не надали. Також у встановлений законом строк відзиву на позов суду не надали. Треті особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки Peugeot модель 407 ST, 2005 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Чернігівським ВРЕР ДАІ 12.12.2012 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане Чернігівським ВРЕР ДАІ 12.12.2012 року. 04.10.2015 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пінчук Н.Г., була видана довіреність, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] ([ADDRESS]) розпоряджатись належним на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобілем. [PERSON], діючи від імені позивача вирішив продати вище вказаний автомобіль, проте це виявилось зробити неможливо, оскільки під час спроби зняти його з обліку виявилось, що на автомобіль було накладено арешт та заборону на його відчуження, про який позивачу стало відомо у кінці 2017 року. Вказаний арешт було накладено Відділом державної виконавчої служби Тетіївського районного управління юстиції на підставі Виконавчого листа № 2-297 від 26.08.2010 року, який виданий Тетіївським районним судом Київської області. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (виконавче провадження № 46947328) була винесена державним виконавцем ВДВС Тетіївського районного управління юстиції Колесник В.Ю. 22.04.2015 року. Стягувачем є ПАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а боржником виступає - [PERSON]. Позивач зазначає, що описане державним виконавцем майно не належить боржнику - [PERSON] на праві власності, а належить особисто їй. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ст. 1 протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що наявність арешту (обтяження), накладеного на майно, що належить [PERSON], порушує її право приватної власності, внаслідок чого позивач позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved