Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Представник позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 003-01083-240611 від 24.06.2011 в сумі 15175,75 гривень, яка включає в себе тіло кредиту, прострочене тіло кредиту, заборгованість за комісіями, та судовий збір у розмір 243,60 грн.. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором № 003-01083-240611 від 24.06.2011 укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» ) та відповідачем [PERSON] виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надавши відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачене п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн.. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед Банком та Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та Овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 Держатель доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 22.07.2014 відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 15175,75 грн., що дає підстави представнику позивача звернутись з цим позовом до суду. 30.10.2014 в судове засідання представник позивача за довіреністю Духота І.В. не з'явився. В наданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що оскільки представник позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, то його неявка в судове засідання, згідно з ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність, про відкладення розгляду справи не надавав (а.с.22), а тому підстав, передбачених ст. 169 ПК України для відкладення розгляду справи суд не вбачає. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 КПК України, зі згоди представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. В судовому засіданні згідно матеріалів справи встановлено, що за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 24.06.2011 № 003-01083-240611, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та відповідачем - [PERSON], який іменується як клієнт, останньому банк відкрив кредитну лінію на загальну суму 100000 грн., та на день укладення цього договору встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 5000 грн.. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно (а.с.3-4). Пунктом 5.2 Договору передбачено, що він вступає в дію з моменту підписання, та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань за цим договору. Згідно порядку проведення розрахунків, вказаних у пункті 2.3 Договору, держатель сплачує банку процент, за користування кредитною лінією та / або овердрафтом за ставками, які зазначені в (Тарифах (а.с.5)). Згідно з Договором держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі (п. 3.6 Договору). Банк свої зобов'язання перед клієнтом [PERSON] виконав, надавши йому кредитні кошти, однак останній станом на 22.07.2014 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка згідно розрахунку складається з: тіло кредиту -8718,03 грн., прострочене тіло кредиту - 2258,54 грн., заборгованість за комісіями - 4199,18 грн., (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ст.ст. 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проценти за кредитним договором установлюються відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що представником позивача надано належні та допустимих докази в обґрунтування своїх позовних вимог, з яких вбачається що відповідач взятих на себе зобов'язань в строки та на умовах укладеного кредитного договору не виконав, в зв'язку з чим станом на 22.07.2014 заборгував позивачу 15175,75 гривень, а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved