Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» - Бєлік В.В., звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 28.12.2016р. між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] укладено договір № АК/5681356 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль «ВАЗ - 21099 », державний номерний знак [NUMBER] . 12.07.2017р. відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21099 », державний номер [NUMBER] , на перехресті вулиць Шосейна та 7-а Поперечна у м. Миколаїв скоїв зіткнення із транспортним засобом «OPEL Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва (справа № 487/3790/17) від 04.09.2017р. [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. До ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» 28.08.2017р. звернулась з письмовою заявою потерпіла особа щодо виплати матеріального збитку від 28.08.2017р., після чого, позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 14 000 грн. 00 коп. на користь потерпілої особи [PERSON] ПрАТ «СК «УНІКА» зазначає, що в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» [PERSON] не надав страховику протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також не надав відомостей про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. У зв`язку із даним порушенням у ПрАТ «СК «УНІКА» після виплати страхового відшкодування потерпілому виникло право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Тому страхова компанія просить стягнути з [PERSON] виплачене страхове відшкодування в порядку регресу, а також сплачений при подачі позову судовий збір. Представник позивача - ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» Бєлік В.В., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання 07.05.2020р. не з`явився, звернувшись до суду з заявою (вх. № 1935 від 29.04.2020р.), в якій просить розглядати справу в його відсутність та ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Пославшись в ній, що позов підтримує в повному обсязі, уточнення позовних вимог не має. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , двічі (09.04.2020р., 07.05.2020р.) будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в порядку передбаченому ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 5630100273723 на 09.04.2020р., № 5630100284822 на 07.05.2020р., які вручені адресату, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України), на розгляд справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву не надав. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так, як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: - 28.12.2016р. між позивачем ПрАТ «СК «УНІКА» та відповідачем [PERSON] укладено договір № АК/5681356 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль «ВАЗ - 21099 », державний номерний знак [NUMBER] , строк дії страхування з 29.12.2016р. по 28.12.2017р. (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5681356 від 28.12.2016р.); - 12.07.2017р. о 18 год. 20 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ - 21099 », державний номер [NUMBER] , по вул. Шосейна у бік вул. 6 Поперечна, у м. Миколаєві та на нерегульованому перехресті з вул. 7 Поперечна, не слідкував за дорожньою обстановкою, при виконанні маневру поворот праворуч на вул. 7 Поперечна, не надав переваги в русі та скоїв зіткнення із транспортним засобом «OPEL Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався у зустрічному напрямку, під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] своїми діями порушив п. 2.3 «б», п. 10.1, п. 16.6 Правил дорожнього руху України (постанова № 487/3790/17 від 04.09.2017р. Заводського районного суду м. Миколаєва, повідомлення № 230502 від 18.07.2017р. про дорожньо-транспортну пригоду); - постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.09.2017р. (набрала законної сили 15.09.2017р.) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (постанова № 487/3790/17 від 04.09.2017р. Заводського районного суду м. Миколаєва, повідомлення № 230502 від 18.07.2017р. про дорожньо-транспортну пригоду); - 28.08.2017 року потерпіла особа [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» з письмовою заявою щодо виплати страхового відшкодування матеріальних збитків, у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком (заява [PERSON] від 28.08.2017р. на виплату матеріального збитку); - матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля «OPEL Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 29 754 грн. 56 коп. (ремонтна калькуляція № 00230502 від 24.07.2017 року); - 28.08.2017р. між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» (Страховик) та [PERSON] (Заявник) складено акт узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00230502, згідно п. 1 якої страховик визнає дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 12.07.2017р. в м. Миколаїв по вул. Фрунзе, за участю транспортного засобу «OPEL Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ - 21099 », державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , страховим випадком за полісом № АК/5681356 (акт узгодження №00230502 від 28.08.2017р.); - пунктом 2 цієї ж угоди сторони погодили та визнають, що розмір страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, визначеного в п. 1 цього акту становить 14000 грн. (акт узгодження №00230502 від 28.08.2017р.); - за умовами п. 4 Угоди заявник визнав, що вказана сума страхового відшкодування є остаточною та підтверджує той факт, що по вказаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до страховика та\\або особи, винної у вчиненні ДТП мати не буде (акт узгодження №00230502 від 28.08.2017р.); - 08.09.2017 року старховиком виплачено страхове відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 14 000 грн. 00 коп. (страховий акт № 00230502 від 06.09.2017р., Акт узгодження розміру страхового відшкодування № 00230502 від 28.08.2017р., платіжне доручення № 037567 від 08.09.2017р.); - 03.11.2017 року за вих. № 904 ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» направляла відповідачу [PERSON] претензію про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 14 000 грн. 00 коп. (претензія про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу вих. № 904 від 03.11.2017р.). При прийнятті рішення, суд керується: Стаття 38 Закону передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно з підпунктом 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону страховик має право подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов, зокрема, якщо він не повідомив страховика про настання ДТП у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте, в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами і ніким не оспорюється, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач як страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків. Відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, від 22 березня 2017 року в справі № 6-2011цс16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 355/205/17, провадження № 61-27901св18. Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 22.06.2016 року (Справа №6-1253цс16), обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, повідомити страховика про настання ДТП установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам, а отже, з огляду на зміст наведених правових норм, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника, а з цього слідує, що саме по собі невиконання страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу вказаного обов`язку письмового повідомлення страховика про ДТП, не є безумовною підставою для стягнення з нього в порядку регресу виплаченого страховиком страхового відшкодування. Крім того, Верховний Суд України в своїй постанові зазначив, що за наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов`язку повідомлення страховика про ДТП, підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає. Отже, слід з`ясовувати причини невиконання страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу вказаного обов`язку письмового повідомлення страховика про ДТП, а також те, чи виникли в страховика необґрунтовані виплати внаслідок такого неповідомлення. Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. У цій справі факт настання страхового випадку встановлений постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.09.2017р., а вартість майнового збитку, завданого відповідачем, визначено ремонтною калькуляцією № 00230502 від 24.07.2017 року на підставі протоколу огляду транспортного засобу, який було покладено в основу розрахунку виплаченого позивачем в добровільному порядку страхового відшкодування, та актом узгодження розміру страхового відшкодування № 00230502 від 28.08.2017р. Подія ДТП визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується складеним ПрАТ «СК «УНІКА» страховим актом № 00230502, затверджений 06.09.2017 року, та ним добровільно сплачено страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 037567 від 08.09.2017 року, наявним у матеріалах справи. Таким чином, факт неповідомлення у цій справі відповідачем страховика про настання страхового випадку, за умови наявності у останнього фактичної можливості щодо встановлення, як самого факту настання страхового випадку, так і його обставин за допомогою інших джерел, не призвела до необґрунтованих виплат зі сторони позивача. Крім того, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; ПрАТ «СК «УНІКА» його визнала, узгодила із потерпілим розмір страхового відшкодування та сплатила його. Отже, ПрАТ «СК «УНІКА» не доведено, що відсутність письмового повідомлення відповідача про ДТП призвело до необґрунтованих виплат, а тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, статті 38 Закону. Належних та допустимих доказів протележного стороною позивача не надано. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення регресних вимог позивача, звернених до відповідача, як до винної в ДТП особи щодо виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу.

Outcome: dismissed