Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи вимоги тим, що 04.02.1997 року [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS]. В договорі купівлі- продажу квартири не було зазначено , які частки і в яких розмірах будуть належати покупцям. 26.02.1997 року Київським міським БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна вказана квартира була зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] та [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно заповіту все своє майно померла заповіла [PERSON] Сьомою Київською державною нотаріальною конторою позивачу було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності можливо лише після виділення частки померлого у спільному майні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечила. Представник відповідача: Київської міської ради в судове засідання не з'явився. Надали суду пояснення в яких просили справу слухати за відсутності їх представника. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. проти задоволення позовних вимог не заперечила. Представник третьої особи: Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: [PERSON], Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.1997 року [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS]. В договорі купівлі- продажу квартири не було зазначено , які частки і в яких розмірах будуть належати покупцям. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у місті Києві. Згідно заповіту від 09.06.2008 року все своє майно померла заповіла позивачці [PERSON] Сьомою Київською державною нотаріальною конторою позивачу було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності можливо лише після виділення частки померлого у спільному майні. Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч.4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частини квартири підлягає до задоволення , оскільки вона є спадкоємцем за заповітом і має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В задоволенні позовної вимоги про встановлення факту володіння за життя спадковим майном [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності слід відмовити , оскільки дана обставина ніким не оспорюється та підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 04.02.1997 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial