Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 120487,74 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 688,31 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 257,21 грн., заборгованість за пенею - 119542,22 грн. Зазначає, що відповідач не виконувала в повному обсязі умови договору від 22.11.2010 року, а також не виконала умови додаткової угоди від 05.07.2019 року, в зв`язку з чим допустила утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 22.11.2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку» разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав кредит відповідачу у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тим самим порушив умови договору. 05.07.2019 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором було укладено Додаткову угоду до договору №SAMDN51000120002821. Відповідно до укладеної угоди, сторони узгодили наступне: сума заборгованості, що виникла в період з дати укладення договору до дати підписання цієї угоди складає 144944,17 грн. (пункт 1.1); банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла в період з дати надання кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 0 грн., комісії на 0 грн., пені на 117143, 61 грн., штрафу на 2224,79 грн. (пункт 1.2); строк повернення кредиту до 25.01.2020р. (пункт 1.3); відсоткова ставка за кредитом становить 0,01 % (пункт 1.4); відповідач зобов`язується здійснювати погашення кредиту шляхом здійснення платежів на картку № [NUMBER] у такому порядку: клієнт зобов`язується здійснити платіж на погашення заборгованості по договору у розмірі не менше 3843,87 грн., у строк не пізніше 05.07.2019р. (п. 1.5.1); подальше погашення заборгованості здійснюється клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 3630,35 грн. до 25 числа місяця протягом 6 місяців. Розмір останнього щомісячного платежу складає 3630,40 грн. (п. 1.5.2). Крім того, відповідно до пункту 1.6. додаткової угоди ця угода згідно ст. 212 ЦК України укладається під відкладальну обставину, а саме: у разі неналежного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених договором та п. 1.5. угоди вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені п.1.2 угоди, та умова про зміну процентної ставки, передбачена п. 1.4 угоди. У разі прострочення виконання клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п.1.5.2 угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п. 1.2., та умова про зміну процентної ставки, передбачена п. 1.4. угоди не застосовується (п.1.6). Згідно пункту 1.7. додаткової угоди, в разі порушення клієнтом строків по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 день безперервно: терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту виникнення такого порушення (однак не пізніше терміну, вказаного у п. 1.3 угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1. угоди) є простроченою. Також сторонами погоджено графік погашення суми боргу по реструктуризації на строк 36 місяців. Відповідач зобов`язання за вказаною угодою належним чином не виконував. Так,\~відповідно до\~наданого розрахунку,\~відповідачем вносилися платежі за додатковою угодою, проте не в повному обсязі відповідно до графіка, а саме грошові кошти були сплачені 24.12.2019 року у розмірі 9594,52 грн. та 28.01.2020 року у розмірі 2398,63 грн. Як вбачається з наданого позивачем та не спростованого відповідачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на 14.12.2020 року, з урахуванням сплаченої заборгованості, має загальну заборгованість перед банком в розмірі 120487,74 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 688,31 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 257,21 грн., заборгованості за пенею - 119542,22 грн. Суд зазначає, що до договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей\~626,628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Додаткова угода, укладена між сторонами у справі, містить відкладальну обставину. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 212 ЦК України\~особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Враховуючи, що відповідачем не виконано умови додаткової угоди, тобто відкладальна обставина не настала, тому анулювання частини заборгованості за кредитним договором, передбачене додатковою угодою, не відбулося. Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 688,31 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 257,21 грн. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за пенею у розмірі 119542,225 грн. суд зазначає наступне. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 28.02.2018 року (справа № 202/3351/14-ц, провадження № 61-4338св18) вказав, що відповідно до правової позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14, частина третя\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1120цс15, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 703/1181/16-ц, від 20.03.2019 року у справі № 761/26293/16-ц, постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 761/6898/17. У зв`язку з тим, що розмір заборгованості за тілом кредиту 688,31 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 257,21 грн., а всього - 945,52 грн., та є значно меншим, ніж нарахована позивачем заборгованість за пенею у розмірі 119542,22 грн., та враховуючи вказані висновки Верховного Суду, завдання цивільного судочинства, конкретні обставини справи: розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками; ступінь виконання зобов`язання боржником, виходячи із засад справедливості, суд знаходить можливим застосувати ч. 3 ст.\~551\~ЦК України та зменшити розмір пені, який підлягає стягненню на користь позивача за несвоєчасність виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, до - 945,52 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1891,04 грн. (688,31 + 257,21 + 945,52). Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial