Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Представник позивача який діє в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, відповідачка по справі є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька при реєстрації народження дитини записані відповідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виховання [PERSON] заявою від 21.09.2016 відмовилася забирати новонародженого сина з пологового будинку. Відповідно до акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, мати [PERSON] 21.09.2016 відмовилася забрати дитину чоловічої статі із КУ «Мелітопольський міський пологовий будинок». Відповідно до інформації головного лікаря КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня», [PERSON], [INFO], знаходився у вказаному закладі з 23.09.2016. Був переведений до КУ «Запорізький обласний спеціалізованй будинок дитини «Сонечко» 19.01.2017. За цей час дитину ніхто не відвідував. 19.01.2017 на підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 08.12.2016 № 238/8 «Про влаштування дитини до державного закладу на повне державне утримання» малолітній [PERSON], [INFO], влаштований до КУ «Запорізький обласний спеціалізованй будинок дитини «Сонечко». Відповідно до інформації адміністрації КУ «Запорізький обласний спеціалізованй будинок дитини «Сонечко», у вказаному закладі на вихованні та повному державному забезпеченні знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], За час перебування малолітнього [PERSON] з 19.01.2017 року по теперішній час дитину ніхто з батьків, родичів не відвідував, станом здоровя, умовами утримання, потребами не цікавився. Усних, письмових запитів про дитину від батьків, родичів на адресу Будинку дитини «Сонечко» не надходило. Матеріально дитину мати не підтримувала. Станом на сьогоднішній день мати не змінила свого ставлення до виховання сина, не вжила заходів щодо повернення його в свою сім'ю. Виходячи з наведеного представник позивача вимушений звернутись до суду для захисту порушених прав малолітньої дитини, та просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачці аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO]. У судове засідання представник позивача органу опіки та піклування виконкому Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не з'явилась надавши суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, та рішення Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 13.04.2017 року №62/7 та висновок до нього, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка по справі [PERSON] у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відстутністю, проти задоволенні позову не заперечую, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження видане Мелітопольським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис від 27.09.2016 № 1278). Відомості про батька при реєстрації народження дитини записані відповідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виховання дитини. [PERSON] заявою від 21.09.2016 відмовилася забирати новонародженого сина з пологового будинку. Відповідно до акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, мати [PERSON] 21.09.2016 відмовилася забрати дитину чоловічої статі із КУ «Мелітопольський міський пологовий будинок». Службою у справах дітей з матір'ю проводилася профілактична робота з питання щодо необхідності забрати сина у її сім'ю. Мати була ознайомлена з вимогами чинного зконодавства щодо ухилення нею від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина. Службою у справах дітей до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області було направлено матеріали для притягнення матері до відповідальності за ст. 184КУпАП. Відповідно до інформації головного лікаря КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня», [PERSON], [INFO], знаходився у вказаному закладі з 23.09.2016. Був переведений до КУ «Запорізький обласний спеціалізованй будинок дитини «Сонечко». 19.01.2017. За цей час дитину ніхто не відвідував. 19.01.2017 на підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 08.12.2016 № 238/8 «Про влаштування дитини до державного закладу на повне державне утримання» малолітній [PERSON], [INFO], влаштований до КУ «Запорізький обласний спеціалізованй будинок дитини «Сонечко». Відповідно до інформації адміністрації КУ «Запорізький обласний спеціалізованй будинок дитини «Сонечко», у вказаному закладі на вихованні та повному державному забезпеченні знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], За час перебування малолітнього [PERSON] з 19.01.2017 року по теперішній час дитину ніхто з батьків, родичів не відвідував, станом здоровя, умовами утримання, потребами не цікавився. Усних, письмових запитів про дитину від батьків, родичів на адресу Будинку дитини «Сонечко» не надходило. Матеріально дитину мати не підтримувала. Відповідно до листа Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, [PERSON], [INFO], не перебувала під соціальним супроводом в Центрі. [PERSON] надала письмову відмову від здійснення соціального супроводу. В період з 21.09.2016 року по 24.11.2016 року [PERSON] отримувала юридичні, психологічні, соціально-педагогічні та інформаційні послуги. Станом на сьогоднішній день мати не змінила свого ставлення до виховання сина, не вжила заходів щодо повернення його в свою сім'ю. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Відповідно до ч.2 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, зокрема обов'язку виховувати та утримувати малолітню дитину до досягнення ними повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідач свідомо ухиляється від утримання своїх дітей та не надає коштів, які б могли були використані на необхідне їх харчування, чим порушує ст. 180 СК України. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 13.04.2017 року за № 62/7, вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Згідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України: мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України: право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа в сім'ї якої проживає дитина. Згідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або дитини або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що органами опіки та піклування є державні адміністрації районів. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги Органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, який діє в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], до [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved