Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, який вподальшому уточнювали, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість по тілу кредиту за Кредитним договором в сумі 36 978,39 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 964 292,87 грн. заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам в сумі 11 724,70 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 305 747,34 гри.; Стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 270 040,21 грн. шляхом звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна: квартиру [ADDRESS].; стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» по 3 175,10 грн. сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 19.03.2007 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-601/4/2007. Згідно з Кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки [PERSON] від 19.03.2007р. банк надав відповідачу кредит в сумі 55 764,00 USD. 17 березеня 2015р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором. Зобов'язання по Кредитному договору Відповідачем не виконані, зокрема не виконується Графік платежів, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 06 квітня 2016р. заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором складає 36 978,39 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведения розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 964 292,87 грн. Згідно кредитного договору за користування кредитом позичальник [PERSON] зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату. Станом на 06 квітня 2016р. загальна заборгованість відповідача по нарахованим та не сплаченим відсоткам за Кредитним договором складає 11 724,70 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 305 747,34 грн. Крім того в забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, а також будь-яким можливим збільшенням основного зобов'язання, між позивачем та відповідачами був укладений договір іпотеки (майнова порука) № PCL-601/15/2007 від 19 березня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком O.A. за реєстровими №302. Згідно умов Договору іпотеки Відповідач передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач, пред'явив відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги про виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань. Однак така вимога останніми виконана не була. У зв'язку із тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, просить суд позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак подав заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, зменшені позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, жодних документів до суду про причини неявки не надали, суд ухвалив справу розглядати без його участі у заочному режимі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового поверення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19.03.2007 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-601/4/2007 згідно з якого, а також на підставі кредитної заявки [PERSON] від 19.03.2007р. позивач надав відповідачу кредит в сумі 55 764,00 USD./а.с.4-30/ 17 березень 2015 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно кредитного договору ML-601/4/2007 від 19.03.2007 року, відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі /п. 1.6. Кредитного договору/, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором / п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору/. Згідно з п. 1.5.1. Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів /додаток №1 до Кредитного договору/. В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦПК України та п. 1.9 Кредитного договору пред'явив відповідачу вимогу про виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань, про що свідчить досудова вимога № 1006 від 23.03.2016р./а.с.38/ Зобов'язання по Кредитному договору [PERSON] не виконані, зокрема не виконується графік платежів, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 06 квітня 2016р. заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за Кредитним договором складає 36 978,39 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 964 292,87 грн. Згідно з п. 1.4. частини 2 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник - [PERSON] зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату. У відповідності до п. З частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 13,99 % річних. Згідно з пред'явлених суду матеріалів розрахунок відсотків здійснюється наступним чином: залишок заборгованості за кредитом помножується на відсоткову ставку за кредитом, отриманий результат ділиться на 360 днів (щоб дізнатися суму відсотків, нарахованих за один день) та помножується на кількість днів. Відсотки за кредитом нараховуються щодня. Станом на 06 квітня 2016р. загальна заборгованість [PERSON] по нарахованим та не сплаченим відсоткам за Кредитним договором складає 11 724,70 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 305 747,34 грн. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, а також будь-яким можливим збільшенням основного зобов'язання, між позивачем та відповідачами був укладений договір іпотеки (майнова порука) № PCL-601/15/2007 від 19 березня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком O.A. за реєстровими №302, згідно умов Договору іпотеки відповідач передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач, пред'явив відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань, про що свідчать досудові вимоги № 3006, 3007, 3008, 3009, 3010, 3011 від 23.03.2016р./а.с.38-44/ 11 червня 2018 року представник позивача подав до суду клопотання про зменшення позовних вимог, мотивуючи його тим, що один з відповідачів, а саме [PERSON] помер, яке прийняте судом та повідомлено усіх учасників судового процесу про зменшені позовні вимоги. Згідно статті 7 Закону України «Про іпотеку», pа рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. У відповідності до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до вимог ст. 575, 589 ЦК України, іпотека є окремим видом застави. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом зверненнястягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема на підставі рішення суду. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги. Із роз'яснень, даних в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). Встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості, що заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором № ML-601/4/2007 від 19.03.2007 р. станом на 06.04.2016 року становить 36 978,39 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 964 292,87 грн., а заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам становить 11 724,70 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 305 747,34 грн.,що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. Анатогічні положення закріплені в іпотечному договорі від 19.03.2007 року. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.11.2017 року призначено експертизу з визначення вартості предмету іпотеки за договором іпотеки №PCL- 601/15/2007 від 19.03.2007, на вирішення якої поставити наступні питання: яка ринкова вартість нерухомого майна що є предметом іпотеки за договором іпотеки № PCL- 601/15/2007 від 19.03.2007. а саме: квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Експерт Ін», яке знаходиться за адресою: 79041, м. Львів, вул. Окружна, 40/10, код ЄДРПОУ 38940313./а.с.124-125/ Згідно висновку експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт Ін» оцінювач стверджує, що станом на 15.03.2018 року ринкова вартість об'єкта оцінки становить 1 178 900 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-601/4/2007 від 19.03.2007 р. станом на 06.04.2016 року становить 36 978,39 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 964 292,87 грн., а заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам становить 11 724,70 USD, що еквівалентно згідно з курсом НБУ на момент проведення розрахунку (1 USD - 26,0772 грн.) 305 747,34 грн., тому суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 270 040,21 грн. шляхом звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна: квартиру [ADDRESS]. ґрунтується на законі, підтверджена дослідженими доказами і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Крім цього,

Outcome: approved