Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Представник позивачів Червоноградська місцева прокуратура Львівської області подала позов в інтересах держави в особі Червоноградської міської ради Львівської області та Червоноградської центральної міської лікарні в суд до [PERSON] про відшкодування витрат лікувальних закладів на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення з наступних підстав: Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 28.12.2017 року по справі №454/135/16-к, який набрав законної сили визнано винним [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 року позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням. Так, вироком суду встановлено, що відповідач [PERSON] 27 липня 2015 року, приблизно в 22:00 год., не маючи навиків керування транспортним засобом та посвідчення водія, не дотримуючись вимог Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки «Мерседес Віто» реєстраційний номер [NUMBER], в темну пору доби, рухаючись автодорогою Р-15, сполученням Червоноград - Львів в селі Межиріччя Сокальського району Львівської області, в умовах недостатньої видимості, будучи неуважним, не вибравши безпечної швидкості руху, не переконавшись в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна на достатній для обгону відстані, тобто, що запланований ним маневр обгону попутного транспортного засобу буде безпечним, як для нього, так і для інших учасників руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із мопедом марки «Вімані» без реєстраційного номера, який їхав йому назустріч, під керуванням [PERSON]. В результаті даної дорожньо- транспортної пригоди пасажир вказаного мопеда [PERSON] загинула, а водій [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Враховуючи викладене, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, що спричинило тривалий розлад здоров'я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України. Як вбачається з листа Червоноградської центральної міської лікарні від 28.10.2015 року №6117 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 27.07.2015 р. по 30.07.2015р. , в травматологічному відділенні з 30.07.2015 р. по 01.08.2015р.. Вартість перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні за період з 27.07.2015 року по 01.08.2015 року становить 1 107,55 грн. Окрім цього, згідно вищевказаного листа Червоноградської центральної міської лікарні від 28.10.2015 р., [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 27.07.2015 року по 04.08.2015 року. Вартість перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні становить 1 772,08 грн. Загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] та [PERSON] Червоноградською центральною міською лікарнею становить 2879,63 грн. та станом на день пред'явлення позову [PERSON] не відшкодовані. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, що вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Окрім того, відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року . Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року (надалі Порядок) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжкоднів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Факт лікування потерпілих та витрати на них підтверджуються довідкою Червоноградської центральної міської лікарні від 28.10.2015 №6117. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відсутність відшкодування понесених з вини [PERSON] витрат, що здійснені Червоноградською центральною міською лікарнею на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, негативно впливають на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров'я та забезпечення пов'язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. В судове засідання представники позивачів не прибули, однак подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак подав заяву щоб позов слухати у його відсутності, просить позов задоволити. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав: Відповідно до п. З ч. 1 ст. 89 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров'я. Відповідно до ч. З ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Оскільки, злочин відповідачем вчинено на території Сокальського району, тому вказана цивільна справа підсудна Сокальському районному суду Львівської області. Відповідно до п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, також у справах про відшко¬дування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. На органи прокуратури, відповідно до п. З ч. 1 ст. 131-1 Конституції України та ст. 56 ЦПК України покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно до Вироку Сокальського районного суду Львівської області від 28.12.201 7 по справі №454/135/16-к, який набрав законної сили [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання - три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням. Згідно до листа виданого Червоноградською центральною міською лікарнею від 28.10.2015 №6117 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 27.07.2015 по 30.07.2015, в травматологічному відділенні з 30.07.2015 по 01.08.2015. Вартість перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні за період з 27.07.2015 по 01.08.2015 становить 1 107,55 грн.. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з [PERSON], [INFO], на користь міського фінансового управління Червоноградської міської ради на рахунок №3141954470019, відкритий в УДКСУ у Львівській області, МФО 825014, ЗКПО 02314903, ЄДРПОУ - 26269722, код платежу - 240603, кошти в сумі 2879 гривень 63 копійок, які були затрачені на лікування потерпілих від кримінального правопорушення.

Outcome: approved