Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення регресу суми сплаченого страхового відшкодування, в обґрунтування якого вказав, що 01.09.2010 р. в м. Києві по вул. Козачій відбулась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], транспортний засіб якого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Відповідно до постанови Голосіївського районного м. Києва від 21.09.2010 р. відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Пошкоджений відповідачем автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER], було застраховано його власником [PERSON] у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «АСКА». Позивачем на виконання Договору страхування було відшкодовано грошові кошти у розмірі 36 719,48 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. В зв'язку з тим, що страхова компанія відповідача відшкодувала витрати у розмірі 24990,00 грн. тому з відповідача, як винної особи, повинно бути в повному обсязі стягнуто збитки в розмірі 11 729,48 грн, оскільки до позивача як страховика перейшло право вимоги, яке він має до особи, відповідальної за завдані збиткі, а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. У подальшому представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог, в які зазначив, що оскільки страхова компанія відповідача відшкодувала страхове відшкодування у розмірі 22 288,61 грн., а загальна сума страхового відшкодування становить 36 719,48 грн., з [PERSON] повинно бути стягнуто страхову відшкодування у сумі 14 430,87 гривні. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містять поштові повідомлення, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. За таких умов суд вважає за можливе винести рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України «обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі,що набрало законної чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини». 01.09.2010 р. м. Києві по вул. Козачій відбулась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], транспортний засіб якого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Винним в ДТП було визнано водія т/з марки «ГАЗ 32213» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], що вбачається з копії постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21.09.2010 р. (адміністративна справа за № 3-10045/10). Його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 10). З Договору добровільного страхування наземного транспорту, № 7388557 від 30.09.2009р., що долучено до матеріалів справи, вбачається, що транспортний засіб «Рено» д.н.з. [NUMBER] застраховано [PERSON] у ЗАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Строк дії Договору складає з 30.09.2009 р. по 30.09.2010 р. (а.с. 4-8) 30.09.2009р. між [PERSON] та ЗАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» долу укладено додаткову угоду, якою фактично встановили, що транспортний засіб «Рено», д.н.з. [NUMBER] є предметом залогу по договору №28.4/АА-413.06.2 від 30.10.2006р., укладеного між страхувальником та ВАТ «Родовід Банк» та страхове відшкодування у наслідок настання страхових випадків, повинно перераховуватись на рахунок банку, а розрахунок погашення фактичної заборгованості страховика перед банком за Договором « 28.4/АА-413.06.2 від 30.10.2009р. (а.с. 9). В зв'язку з настанням страхового випадку 02.11.2010 р. страховиком було складено страховий акт за договором страхування наземних транспортних засобів. З розрахунку, приведеному в цьому акті вбачається, що страхова сума, що підлягає виплаті [PERSON] становить 36719,48 гривень (а.с. 12). Позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором страхування, перерахував на рахунок ВАТ «Родовід Банк» страхове відшкодування у розмірі 36 719,48 грн.. Дані обставини встановлені рішення Господарського суду м. Києва від 21.08.2013р. та яким зі страхової компанії відповідача, ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІнтерТрансПоліс» на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» було стягнуто страхове відшкодування у розмірі 22 288,51 грн.(а.с. 54-58). Тож, рішення Господарського суду м. Києва було встановлено, що страховиком з свого боку було виконано вимоги, покладені на нього законом, в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). В зв'язку з чим до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки ( ст. 993 ЦК України). Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 14 430,87 грн. та у відповідності до ст. 88 ЦПК України судових витрат - у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved