Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з вищеназваним позовом, у якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що позивачка є власницею вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.06.1996 року. Відповідач зареєстрований у даній квартирі, однак з 2007 року не проживає в ній без поважних причин. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, у наданій до суду заяві представник позивачки просив розглянути справу без участи позивачки та без його участі. Вимоги, викладені у заяві підтримують. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на підставі договіру купівлі-продажу квартири від 21.06.1996 року, що підтверджується копією договіру купівлі-продажу квартири ( а.с.5-6) У вказаній квартирі [PERSON] не проживає з 2007 року, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов, складений депутатом Гірської міської ради Косенко Н.Ф. від 09.10.2018 (а.с.13). З копії будинкової книги (а.с.9-12) вбачається, що [PERSON] зареєстрований у вказаному вище будинку. Відповідно до ч.1, 2ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно дост. 72 ЖК Українивизнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права власника, позивача по справі. За змістом ч. 1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі з 2007 року, тобто понад один рік. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин не проживання у приміщенні. Оскільки між позивачкою та відповідачем відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідача у будинку понад один рік, не надано доказів щодо наявності поважних причин такої відсутності, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та ст. до ст.ст. 71-72 ЖК України,

Outcome: approved