Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» заборгованість за договором кредиту № 24469-2459713960 від 26.03.2019 в сумі 29015,54 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.03.2019 між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 24469-2459713960, згідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою 73% річних з кінцевим терміном повернення 25.03.2020. Станом на 02.02.2021 відповідач умови договору не виконала, а тому за нею рахується заборгованість у розмірі 29015 грн. 54 коп. Ухвалою судді від 25.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 24-25). Представник позивача у судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи (а.с. 45). У судове засідання, яке було призначене на 25.03.2021, представник надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 32, 42). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, проте у судові засідання, призначені на 25.03.2021 та 26.04.2021, не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 31, 41). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26.03.2019 між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 24469-2459713960, згідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою 73% річних з кінцевим терміном повернення 25.03.2020. Відповідно до умов договору: п. 1.1. - кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 73 відсотки річних. Тип процентної ставки- фіксована; п. 1.4 - строк дії договору з 26.03.2019 до 25.03.2020; п. 2.2.2 п.п. 2 - позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному Договором; п. 3.1. - сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору; п.3.3. - просрочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем; п. 6.4. - закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення , яке мало місце під час дії цього Договору (а.с. 5-6). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що заборгованість клієнта банку [PERSON] , станом на 02.02.2021, становить 29015 грн. 54 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., відсотки за користування кредитом - 6790 грн. 00 коп., нараховані штрафні санкції (пеня) - 16650 грн. 00 коп., нараховане інфляційне збільшення заборгованості - 279 грн. 04 коп., 3% річних згідно ст. 625 ЦК України - 296 грн. 50 коп. (а.с. 10). Відносини, що склалися між сторонами відносяться до правовідносин щодо укладання правочинів - договорів, зокрема кредитного договору, а тому, в даному випадку, необхідно керуватися главами 48, 49, 71 Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином встановлено, що відповідач кредитні кошти отримувала за допомогою кредитної картки, а вчасно грошові зобов`язання за договором не виконувала, тому утворилася заборгованість, а отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved