Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку у розмірі 19525,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.06.2016 року у гривневому еквіваленті складає 487744,03 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № MR14GK11060032 від 29.04.2008 року, відповідно до якого [PERSON] 29.04.2008 року отримала кредит у розмірі 41377,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном повернення 29.04.2028 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банком було укладено: договір поруки № MR14GK11060032 від 29.04.2008 року з відповідачкою [PERSON]; договір поруки № MR14GK11060032/1 від 29.04.2008 року з відповідачкою [PERSON]. Відповідачка [PERSON] у встановлені договором строки зобовязання з повернення кредиту не виконала, у звязку з чим Банк звернувся з позовом до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з відповідачів у солідарному порядку, станом на 07.06.2016 року на загальну суму 19525,38 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом 18586,07 доларів США, штраф фіксована сума 10,01 доларів США, штраф процентна складова 929,30 доларів США, крім того просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку витрати на сплату судового збору у розмірі 7316,16 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позові просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність суду не надали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № MR14GK11060032 від 29.04.2008 року, відповідно до якого [PERSON] 29.04.2008 року отримала кредит у розмірі 41377,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном повернення 29.04.2028 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банком було укладено: договір поруки № MR14GK11060032 від 29.04.2008 року з відповідачкою [PERSON]; договір поруки № MR14GK11060032/1 від 29.04.2008 року з відповідачкою [PERSON]. Відповідачка [PERSON] у встановлені договором строки зобовязання з повернення кредиту не виконала, у звязку з чим Банк звернувся з позовом до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з відповідачів у солідарному порядку, станом на 07.06.2016 року на загальну суму 19525,38 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом 18586,07 доларів США, штраф фіксована сума 10,01 доларів США, штраф процентна складова 929,30 доларів США. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засідання встановлено, що позивач свої зобовязання за даним кредитним договором виконав. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Однак, згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. Так, враховуючи, що відповідачі зареєстровані та постійно проживають у місті Маріуполі, нарахування з 14.04.2014 року штрафів та пені на суму заборгованості за кредитним договором від 29.04.2008 року, укладеним з [PERSON], є неправомірним. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 10,01 доларів США (фіксована частина), штрафу в розмірі 929,30 доларів США (процентна складова), не підлягають задоволенню. Враховуючи, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід стягнути у солідарному порядку на користь позивача: заборгованість за кредитом 18586,07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.06.2016 року (24,98) у гривневому еквіваленті складає 464280,03 гривень задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 7316,16 гривень, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути у дольовому порядку судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 464280,03 гривень ?100% : 487744,03 гривень ціни позову = 95 %), тобто 95 % від ціни позову (95 % ? 7316,16 гривень :100% = 6950,35 гривень), що складає 6950,35 гривень, тобто по 2316,78 гривень з кожного. На підставі ст.ст. 526, 554, 610, 612, 614, 615, 651, ст. 1049, ст. 1054 ЦК України,

Outcome: partial