Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування звернулася до Приморського районного суду м. Одеси в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради звернулася служба у справах дітей Одеської міської ради з проханням позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки було встановлено, що на території Нікопольського району Дніпропетровської області було виявлено малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] залишених без батьківського піклування, які знаходились у сторонніх осіб, які не є родичами дітей. 23.12.2013 року службою у справах дітей Нікопольської райдержадміністрації малолітніх дітей було тимчасово направлено до центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім» м. Марганця (53400, Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. 40 років Жовтня, 87). Відповідно до свідоцтв про народження мати дітей - [PERSON], яка померла [INFO] року, батько - [PERSON], записаний відповідно до ст.133 СК України. Відповідно до листа Приморського РВ ГУДМС України в Одеській області від 05.05.2015 року №16/1660, [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про шлюб. З письмових пояснень наданих відповідачем, він не є біологічним батьком дітей, тому намірів забрати дітей до себе в родину не має, звертатись у судовому порядку з вимогами про виключення запису його як батька дітей не планує. 19.03.2015 року відповідач був повідомлений спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради про порушення питання стосовно позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей, однак із заявою про заперечення щодо його позбавлення батьківських прав до служби не звертався. 13.05.2015 року, органом опіки та піклування прийнято висновок №01-11/401 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Представник позивача, представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву з проханням справу розглядати у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялися, відповідно о положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом в судовому засіданні встановлено, що до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради звернулася служба у справах дітей Одеської міської ради з проханням позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки було встановлено, що на території Нікопольського району Дніпропетровської області було виявлено малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишених без батьківського піклування, які знаходились у сторонніх осіб, які не є родичами дітей. 23.12.2013 року службою у справах дітей Нікопольської райдержадміністрації малолітніх дітей було тимчасово направлено до центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім» м. Марганця (53400, Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. 40 років Жовтня, 87). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.02.2014 року (повторно) Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №86, [PERSON] народився [INFO] року, мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.02.2014 року (повторно) Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №773, [PERSON] народилася [INFO] року, мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Мати дітей - [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.09.2014 року (повторно) Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Батько - [PERSON], записаний відповідно до ст.133 СК України. Відповідно до листа Приморського РВ ГУДМС України в Одеській області від 05.05.2015 року №16/1660, [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про шлюб. З письмових пояснень наданих відповідачем, він не є біологічним батьком дітей, тому намірів забрати дітей до себе в родину не має, звертатись у судовому порядку з вимогами про виключення запису його як батька дітей не планує. 19.03.2015 року відповідач був повідомлений спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради про порушення питання стосовно позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей, однак із заявою про заперечення щодо його позбавлення батьківських прав до служби не звертався. 13.05.2015 року, органом опіки та піклування прийнято висновок №01-11/401 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.142 СК України, діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст.143 СК України, батько, який не перебуває у шлюбі з матір'ю дитини, батьківство якого визначено у свідоцтві про народження дитини або визнано за рішенням суду, зобов'язаний за повідомленням служби у справах дітей, що здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, забрати дитину для утримання та виховання з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я, якщо цього не зробила мати дитини. У разі якщо батько не перебуває у шлюбі, він набуває статусу одинокого батька. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, що знайшло своє повне підтвердження в матеріалах справи, а також беручи до уваги свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що позовна заява Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved