Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вимогою про відібрання у [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , малолітню\~ [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Також представник просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів їх заробітку на користь та на утримання малолітньої дитини. Позов мотивується тим, що малолітня\~ [PERSON] , [INFO] , перебувала двічі в службі у справах дітей Одеської міської ради на обліку дітей, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Дитина вже була відібрана у матері, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дитини та була влаштована в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко», вибула з закладу 03.01.2017 року у зв`язку з поверненням дитини в сім`ю до матері. Батьки не працюють, хоча є працездатними, мають шкідливі звички, зловживають алкогольними напоями, приділяють недостатньо уваги розвитку і вихованню дочки. Дитина не відвідує дитячий садок, перебуває вдома з бабусею. Мати не відвідує поліклініку з дитиною. Комунікативні навички малолітньої не відповідають віку, мовлення недорозвинене, наявні ознаки психологічної травми. Також представник позивача посилається на акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 11.11.2020 року, що підтверджує обставину жорстокого поводження відповідачів з дитиною. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнали позовні вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи також надала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу за її відсутності. За приписами ч.4\~ст. 200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом частини першої статті 170\~СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно до п.2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно\~Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до вимог\~ст.\~11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Більш того, суд вважає, що у даному випадку, відібрання дитини у відповідачів без позбавлення батьківських прав сприятиме захисту інтересів дитини з метою унеможливлення в подальшому залишення їх без догляду, оскільки враховуючи вік дитини, це є неприпустимим. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також, вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та відібрати малолітню дитину у відповідачів без позбавлення її батьківських прав. При цьому суд зауважує, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відповідачі не позбавлені можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їм дітей. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Також суд дійшов висновку про попередження відповідачів щодо зміни ставлення до дітей із покладанням на органи опіки та піклування контролю за виконанням своїх батьківських обов`язків у відношенні дітей. Частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001року,\~також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 170\~СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню, в межах позовних вимог. Судові витрати розподіляються відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved