Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Прокурор Дворічанського району Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] до Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, 3-я особа служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області про поновлення житлових прав дитини, позбавленої батьківського піклування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є дитиною, позбавленою батьківського піклування. Рішенням Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 106 від 24 жовтня 2002 року над [PERSON] призначено опікуна [PERSON]. Пунктом 2 цього рішення визначено «зберегти право на житлову площу по вул. Миру №266 в с. Вільшана за неповнолітньою [PERSON] Згідно листа Вільшанського сільського голови від 2012 року, житлове приміщення за адресою вул. Миру 266 с. Вільшана повністю зруйноване а будь-якого іншого нерухомого майна, придатного для проживання на території Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області не має. У попередньому судовому засіданні представник позивача прокурор Кадун О.П. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених вище. Представник відповідача Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути за його відсутність. Представник 3-ої особи служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, виданого Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області серії І ВЛ №073058 від 23 червня 1998 року, [PERSON] народилася 18 квітня 1998 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис №15. Батько [PERSON], мати [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області серії І ВЛ №355419 від 08 вересня 2002 року, [PERSON] померла 08 вересня 2002 року. Відповідно до рішення Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області №13 від 24 жовтня 2002 року, [PERSON], мешканку с. Тавільжанка Дворічанського району Харківської області вул. Першотравнева б. 11 кв. 3, призначено опікуном над неповнолітньою [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 09 серпня 2005 року, [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Згідно до обліково статистичної картки дитини, позбавленної батьківського піклування №0116928, [PERSON], [INFO], на обліку служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації не перебуває. Згідно рішення Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 2012 року, за неповнолітньою [PERSON] збережено право на житлову площу за адресою: с. Вільшана вул. миру №226. Але на даний час житлове приміщення за вказаною адресою фактично повністю зруйноване, забезпечити соціальним житлом [PERSON] не вбачається можливим по причині його відсутності на балансі сільської ради. Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено обовязок представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах своїх повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Формами представництва є: звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Згідно ст. 39 Житлового кодексу України, Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім'ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Згідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла, мають право зараховуватися на квартирний та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки чи піклування. Після досягнення 18 років такі діти, а також особи з їх числа після завершення строкової військової служби в Збройних Силах України або після повернення з місць позбавлення волі протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян (для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за місцем походження або проживання дітей такої категорії до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування), які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, заслухавши думку представника 3-ої особи, врахувавши позицію відповідача, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved