Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 10.02.2016 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № [NUMBER] . Предметом договору страхування були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користування та розпорядження транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] . За умовами договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 13.06.2016 р в м. Києві по вул.. Воровського, відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під керуванням страхувальника та транспортного засобу «Хонда» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04.07.2016 р. відповідача було визнано винним у даному ДТП. З заявою про виплату страхового відшкодування звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі наданих документів було складено страховий акт № 00195620 від 12.07.2016 р. та сплачено страхове відшкодування у сумі 11 554,64 грн. Таким чином, зважаючи на положень ст. 1187 ЦК України до позивача перейшло право вимоги до потерпілого на відшкодування шкоди. Зважаючи на викладене позивач просить стягнути з відповідача завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 11 554,64 грн. та судові витрати. 21.06.2019 р. по даній справі відкрито провадження, вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. [PERSON] подано відзив на позов. Відповідачем зазначено, що заперечує в повному обсязі проти позову. На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ «УТСК» на підставі полісу № АЕ3819649 про що відповідач повідомив страхову компанію [PERSON] - позивача по справі. В такому випадку покладання обов`язку з відшкодування шкоди на особу, яка застрахувала свою відповідальність суперечить меті інституту страхування цивільно- правової відповідальності - таку позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц. За таких обставин, оскільки розмір ліміту відповідальності ПВТ «УТСК» не перевищує суму в 11 554,56 грн. підстави для їх стягнення з відповідача відсутні. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що 13.06.2016 р. в м. Києві о 16 год. 50 хв. по вул.. Бульварно-Кудрявській, 37/40 (колишня вул .. Воровського ) сталась дорожньо - транспортна пригода за участі автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] під час якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Шевченківським районним судом м. Києва 04.07.2016 р. [PERSON] було визнано винним у порушенні ПДР та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, відповідно до ст. 979 ЦК України. У зв`язку із тим, що 10.02.2016 р. між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 833001/4610/000184 предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , наявністю відповідної заяви та поданням належним документів, позивачем 12.07.2016 р. було складено страховий акт № 00195620. На підставі зазначеного страхового акту [PERSON] було сплачено страхове відшкодування у розмірі 11 554,56 грн. Вищезазначені обставини та сума страхового відшкодування не оспрювались відповідачем. Представник ПрАТ «СК «Уніка» вважає, що відповідачем відшкодована страховику має бути відшкодована шкода у розмірі 11 554,56 грн. Разом з тим, [PERSON] вказує, що на момент дорожньо - транспортної пригоди його відповідальність була застрахована ПАТ «УТСК», а тому саме зазначена страхова компанія має виплатити дану суму. Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.н про те Суд вважає за необхідне звернути увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. У пунктах 56,57 даної постанови Великою Палатою Верховного Суду зазначено: відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. При цьому у п. 57 постанови вказано - Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Так, заявляючи про наявність полісу обов`язкового страхування № АЕ3819649, виданого ПАТ «УТСК», [PERSON] не було надано належні докази на підтвердження укладання договору страхування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Копія полісу № АЕ3819649 на підтвердження заперечень відповідачем не надано, клопотання про його витребування не заявлялось. Разом з тим, представником позивача надано витяг з відповідного інтернет ресурсу щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ з якого вбачається, що поліс № АЕ3819649 укладений але не діє. Доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було. Зважаючи на наведене, беручи до уваги те. що відповідачем не оспорювався розмір збитків, та з огляду на відсутність доказів, які дозволяють зробити висновок, щодо відсутності у [PERSON] обов`язку відшкодувати збитки, суд вважає за можливе задовольнити позов ПрАТ «СК «Уніка». Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved