Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

прокурор Сихівського району м.Львова звернувся до суду в інтересах позивача із позовом у якому просить: стягнути із відповідача на користь позивача 6593,71 грн. витрат на лікування потерпілого від злочину - [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком суду від 19.12.2013 [PERSON] визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.121 ч.1, 75 КК України; призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років та звільнено від відбування із встановлення іспитового строку - два роки. Потерпілим від цього кримінального правопорушення був визнаний [PERSON], якому згідно із встановленими обставинами у кримінальному провадженні, відповідач нанесла умисні тяжкі тілесні ушкодження, у зв'язку із чим потерпілий був доставлений та в подальшому перебував на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров'я - 8-ма КМКЛ м.Львова на лікування якого остання витратила 6593,71 грн., яку прокурор просить стягнути із винної особи - відповідача, а позов задовольнити. У судовому засіданні прокурор позов підтримав та просить такий задовольнити. У судовому засіданні відповідач не заперечив проти позову, однак у зв'язку із складним матеріальним становищем не має можливості здійснити оплату витрат, які понесені закладом охорони здоров'я. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19.12.2013 у справі 3 464/12345/13-к [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років; на підставі ст.71 цього Кодексу засуджено звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - два роки. Крім цього, із вироку вбачається, що судом встановлено, що «[PERSON] 16.11.2013 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у квартирі [ADDRESS], під час побутового конфлікту спричинила умисне тяжке тілесне ушкодження, а відтак [PERSON] є потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Згідно з ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, [PERSON] у період з 16.11.2013 по 20.11.2013 перебував на лікування у реанімаційному відділені та з 20.11.2013 по 29.12.2013 у хірургічному відділенні комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м.Львова; загальна затрачена сума останньої на лікування [PERSON] становить 6593,71 грн., що підтверджено довідкою останньої від 08.04.2014 № 559 та листом від 08.04.2014 № 558. Розрахунок понесених витрат на лікування [PERSON] закладом охорони здоров'я відповідач не заперечив, а відтак такий приймається судом до уваги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] заподіяно умисне тяжке тілесне ушкодження внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] та такий є потерпілим від цього злочину, згідно з вироку суду від 19.12.2013; особа, яка вчинила злочин не заперечила проти розміру понесених витрат закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого; підстав для відсутності зобов'язання відповідача за відшкодування витрат у відповідності до ч.1 ст.1206 ЦУК України судом не встановлено, а відтак враховуючи, що відповідач зобов'язана відшкодувати такі витрати згідно з цією статтею цього Кодексу, а тому суд приходить висновку, що позов підставний та обґрунтований, а позовну вимогу про стягнення з останнього на користь закладу охорони здоров'я понесених витрат на лікування [PERSON] у розмірі 6593,71 грн. необхідно задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Органи прокуратури звільнені від сплати судового збору - при здійсненні своїх повноважень (п.11 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.1206 ЦК України та

Outcome: approved