Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Прокурор в інтересах Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи його тим, що останню вироком у справі № 520/15708/19 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саму, що вона надавала до управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, завідомо підроблені нею довідки про розмір аліментів сплачених у твердій грошовій сумі, в яких попередньо внесла недостовірні відомості щодо розміру виплачених аліментів та на підставі якої в подальшому винесено рішення про призначення останньої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у період часу з 2016 по 2019 роки, тим самим заволоділа чужим майном шляхом обману, а саме коштами державного бюджету України на загальну суму 132233,05 гривень, які були перераховані на розрахунковий рахунок [PERSON]. Посилаючись на норми ст.1166 ЦК України просив стягнути з [PERSON] зазначену суму. Учасники справи у судове засідання не явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю: прокурор на представник позивача позов підтримали, відповідач з позовом погодилася. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Вироком у кримінальній справі №520/15708/19 [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та у тому, що вона надавала до управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, завідомо підроблені нею довідки про розмір аліментів сплачених у твердій грошовій сумі, в яких попередньо вносила недостовірні відомості щодо розміру виплачених їй аліментів та на підставі яких в подальшому винесено рішення про призначення останньої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у період часу з 1.03.2016 по 31.05.2019 роки, тим самим заволоділа чужим майном шляхом обману, а саме коштами державного бюджету України на загальну суму 132233,05 гривень, які були перераховані на розрахунковий рахунок [PERSON]. Вирок набрав законної сили, однак питання щодо відшкодування 132233,05 грн. судом при ухваленні вироку вирішено не було. Згідно ст.82 ч.6 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно повідомлення Управління соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міськради [PERSON] після ухвалення вироку 132233,05 грн. не повернула. Таким чином, враховуючи, що винними діями [PERSON], які встановлені вироком у кримінальній справі №520/15708/19, майнова шкода у сумі 132233,05 грн. [PERSON] державі не відшкодована, і розмір такої шкоди відповідачем не оспорюється, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved