Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами 23.05.2007 року був укладений договір № б/н. [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови договору, не виконала їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2018 року має заборгованість у сумі - 15979 грн. 46 коп., яку позивач і просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 12 вересня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 23 жовтня 2018 року. Представник позивача у судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, у судове засідання не прибула, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надала. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: між сторонами 23.05.2007 року був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушила умови договору, не виконала їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2018 року за нею числиться заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 15979 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 496 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом; 9895 грн. 14 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4350 грн. 66 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 737 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова). ( а.с.6-8). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стосовно стягнення сум штрафів, а саме фіксованої частини 500 грн. та процентної складової 737,12 грн., суд має зазначити, що згідно із п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто Банк неправомірно просить одночасно застосувати подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Статтею 611 ЦК України, передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених законом. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями вказаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. У зв'язку із тим, що сума пені значно перевищує майже у 9 разів суму тіла кредиту, суд зменшує розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з 4350,66 грн. до 1000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, позов частково обґрунтований, законний та підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial