Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Представник позивача - Кредитна спілка «Харківська Каса Взаємодопомоги» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу за кредитним договором №504/5 від 26.12.2019 року у розмірі 3515 грн. 40 коп. та судових витрат в сумі 2102 грн. 00 коп. Позовна заява обгрунтована тим, що 26.12.2019 року між кредитною спілкою «Харківська Каса Взаємодопомоги» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 504/5 (далі - Договір), згідно з яким позичальнику надано грошові кошти в розмірі 6 000 грн. Відповідно до графіку відповідач зобов`язався 26 числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти, зі строком повернення до 26.12.2020 року. Відповідно до умов укладеного договору, Позивач свої зобов`язання виконав та надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 6 000 грн. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала,порушила вимоги договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 16.12.2020 року складає 3 515,40 грн: за тілом кредиту у розмірі 2 994, 79 грн., за процентами - 520,61 грн. 31.10.2020 року позивач надіслав відповідачу попередження про дострокове витребування повної сплати за кредитом та процентів впродовж тридцяти днів, проте відповідач вимоги не виконала. Ухвалою суду від 18.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Згідно з вимогами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 26.12.2019 року між кредитною спілкою «Харківська Каса Взаємодопомоги» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 504/5, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 6 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Споживчий кредит надавався строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45% річних від суми залишку кредиту, зі строком повернення до 26.12.2020 року. Сторони домовились, що погашення кредиту та/або процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків 26 числа кожного місяця. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання виконав, надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 6000 грн. Статтею 1049 Цивільного Кодексу передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. За приписами пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за тілом кредиту не погашена і складає 2 994,79 грн., а тому підлягає стягненню з боржника [PERSON] . Позивач Кредитна спілка «Харківська Каса Взаємодопомоги» в позовній заяві також пред`явив вимогу про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах, встановлених договором, у розмірі 520,61 грн.. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 520,61 грн. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у мінімальному розмірі - 2 102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved