Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами 20.09.2011 року був укладений договір № б/н., відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2015 року має заборгованість у сумі - 23867 грн. 13 коп., яку позивач і просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, однак до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, тому, суд, отримавши згоду представника позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом, на підставі письмових доказів по справі, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами 20.09.2011 року був укладений договір № б/н. Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови договору, не виконала їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2015 року за ним числиться заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 23867 грн. 13 коп., яка складається з наступного: 7100 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 12660 грн. 41 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2494 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1112 грн. 72 коп. - штраф (процентна складова) ( а.с. 9-10). Всього стягнути заборгованість в сумі - 23867 грн. 13 коп. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ст. 1054 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася зі сплатою відсотків. Стосовно стягнення сум штрафів, а саме фіксована частина 500 грн. та процентна складова 1112,72 грн., суд має зазначити, що згідно із п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто Банк неправомірно просить одночасно застосувати подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. В порядку ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат за публікацію оголошення у пресі, суд дійшов висновку про відмову в цій частині, так як станом на час прийняття рішення позивачем не представлено оригіналу квитанції, а надано лише копію. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. ст. 526, 549, 610-612, 625, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial