Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь навчального закладу суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1124,14 грн., 3% річних у розмірі 12,58 грн., пеню у розмірі 258,67 грн., що складає заборгованість у загальному розмірі 1395,39 грн., при цьому посилаючись на наступне. 16.08.2013 року між Державним вищім навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON] та відповідачем було укладено договір №663 про надання освітній послуг. Відповідно до 1 розділу договору, позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за заочною формою навчання, за напрямом - електромеханіка, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Згідно п. 4.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 12 270,00 грн. П. 4.3. договору встановлено, що відповідач повинен був вносити плату за семестр в сумі 2045.00 грн. Відповідно до п. 1.2 договору строк надання освітньої послуги встановлюється з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року. 31 жовтня 2014 року відповідача було відраховано з Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» за порушення умов договору про платне навчання. Заборгованість відповідача по оплаті за навчання складає 814,00 грн. 11 лютого 2015 року відповідачу була направлена претензія № 4 від 11 лютого 2015 року на суму 814,00 грн., яка залишена відповідачем поза увагою. У звязку з чим представник позивача звернувся до суду із позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про свідчать рекомендовані повідомлення, що повернулися до суду з відміткою «по закінченню терміну зберігання», причини його відсутності суду не відомі, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Тому на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини справи та\~\~визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються договором про надання освітній послуг №663 від 16.08.2013р. та нормами ЦК України. Так, 16.08.2013р. між Державним вищім навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг за №663. Згідно п.1.1 зазначеного договору позивач зобовязався за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за напрямом електромеханіка, форма навчання заочна. Строк надання послуги з 01.09.2013р. по 30.06.2016р. В свою чергу [PERSON], згідно п.3.1 договору зобовязався своєчасно вносити плату за освітню послугу у розмірах та у термін, встановлених договором. Згідно п.п.4.2, 4.3. загальна вартість послуги становить 12270,00 грн., відповідач зобовязаний вносить плату за семестр в сумі 2045,00 грн. Відповідно до п. 5.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (а.с.5). Відповідно до наказу №1441сз від 31.10.2014р. [PERSON] відрахований за порушення умов договору (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості по договору №663 від 16.08.2013р., заборгованість [PERSON] складає 814,00 грн. (а.с.7). 11.02.2015р. на адресу [PERSON] було надіслано претензію №43 з вимогою погашення суми заборгованості за надану освітню послугу (а.с.8). У звязку із неналежним виконанням [PERSON] зобовязання, згідно умов договору, утворилась заборгованість в загальному розмірі 1395,39 грн., з яких: 1124,14 грн. сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 12,58 грн. 3% річних, 258,67 грн. пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9,10,11,32-33). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Відповідно до п. 5.1. Договору №663 від 16.08.2013 року, укладеного між ДВНЗ «Криворізький національний університет» та [PERSON], за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Разом з тим, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем підтверджено наявність договірних відносин з відповідачем [PERSON] з приводу надання освітніх послуг. Зважаючи на наявність заборгованості за отримані послуги навчального закладу, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та з відповідача належить стягнути суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1124,14 грн., 3% річних у розмірі 12,58 грн., пеню у розмірі 258,67 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с.1) також належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved