Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього на користь Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування в сумі 2320,92 грн. (перерахувати на рахунок №26037302034737 в АТ «Ощадбанк», МФО 313957, код ЄДРПОУ 37510516). Позов обґрунтовує тим, що ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 03.04.2017 року по справі №328/561/17 скасовано судовий наказ від 06.03.2017 року, виданий Токмацьким районним судом за заявою Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення місць загального користування. У зв'язку з чим позивач відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до рішення Токмацької міської ради №151 від 31.06.2013 року «Про визначення КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради виконавцем послуг з централізованого опалення», виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Токмак Запорізької області визначено Комунальне підприємство «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради. Комунальне підприємство «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м. Токмак. Послуга з теплопостачання віднесена до житлово-комунальних послуг. [PERSON] проживає в квартирі за адресою: м. Токмак, вул. Шевченко, 40/22. За вказаною адресою відповідачем у 2009 році були виконанні роботи з відключення квартири від мереж централізованої системи опалення та встановлено індивідуальне (автономне) опалення. Правовідносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Згідно з п.28 Правил, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних домів та визначенням плати за їх опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 31.10.2006 р. №359 була затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначенням плати за їх опалення, якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (надалі МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п.1.2 Методики). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обовязків і затриманням оплати за період з листопада 2010 року по березень 2017 року виникла заборгованість в сумі 2320,92 грн. На неодноразові звернення погасити існуючу заборгованість відповідач не реагує. В судове засідання представник позивача не зявився, однак суду надано заяву з клопотанням розглянути справу за відсутності представника відповідача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в [INFO], його квартира знаходиться на першому поверсі. На його поверсі батарей в підїзді немає, батареї є на другому і вище поверхах та труба проходить на горищі, тому і оплату за місця загального користування повинні платити мешканці другого поверху і вище. В його квартирі і в підвалі труби ізольовані, тому він позов не визнає. Крім того, він має дружину інваліда і коштів на оплату зазначеної в позові заборгованості не має. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вимоги позивача є не обґрунтованими та не доведеними, оскільки є незрозумілим, яким чином проводились розрахунки заборгованості за надання послуг з централізованого опалення місць загального користування. Крім того, труби в квартирі відповідача та в підвалі ізольовані, тому відповідач ніяких послуг не отримує. Вислухавши відповідача, представника відповідача дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.08.2013 року позивачу видані ліцензії Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, що підтверджується копіями ліцензій (а.с. 14-16). Комунальне підприємство «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради здійснює основний вид економічної діяльності у сфері постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 17). Комунальне підприємство «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м. Токмак. Послуга з теплопостачання віднесена до житлово-комунальних послуг. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 31.05.2013 року, ТОВ «Токмак теплоенергія» передало позивачу право вимоги дебіторської заборгованості по населенню в сумі 3546504,09 грн., що підтверджується копією договору з додатками (а.с. 11-13). Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 27.12.2010 №404 «Про погодження тарифів на послуги з централізованого опалення ТОВ «Токмак теплоенергія», погоджений наступний тариф: в опалювальний період абонплата за 1кв.м. опалювальної площі 1,43 грн., плата за 1кв.м. опалювальної площі 5,22 грн., всього за 1кв.м. опалювальної площі 6,65 грн.; в не опалювальний період - абонплата за 1кв.м. опалювальної площі 1,43 грн. (а.с. 10). Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 31.05.2013 №151 «Про визначення КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради виконавцем послуг з централізованого опалення», позивача з 01.06.2013 року визначено виконавцем послуг з централізованого опалення на території м. Токмак. Згідно п.2 зазначеного рішення, позивачу дозволено до затвердження нових тарифів, користуватися тарифами на послуги з централізованого опалення, затвердженими рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 27.12.2010 №404 «Про погодження тарифів на послуги з централізованого опалення ТОВ «Токмак теплоенергія» (а.с. 9). Рішеннями виконавчого комітету Токмацької міської ради від 07.10.2010 №303, від 14.04.2011 №102 визначена тривалість опалювального періоду 2010-2011 років, який розпочався 08.10.2010 року та закінчився 15.04.2011 року (а.с. 36, 37). Рішеннями виконавчого комітету Токмацької міської ради від 17.10.2011 №287, від 09.04.2012 №107 визначена тривалість опалювального періоду 2011-2012 років, який розпочався 17.10.2011 року та закінчився 09.04.2012 року (а.с. 38, 39). Рішеннями виконавчого комітету Токмацької міської ради від 26.10.2012 №303, від 03.04.2013 №92 визначена тривалість опалювального періоду 2012-2013 років, який розпочався 26.10.2012 року та закінчився 03.04.2013 року (а.с. 40, 41). Рішеннями виконавчого комітету Токмацької міської ради від 03.10.2013 №255, від 10.04.2014 №80 визначена тривалість опалювального періоду 2013-2014 років, який розпочався 03.10.2013 року та закінчився 10.04.2014 року (а.с. 42, 43). Рішеннями виконавчого комітету Токмацької міської ради від 22.10.2014 №192, від 14.04.2015 №83 визначена тривалість опалювального періоду 2014-2015 років, який розпочався 23.10.2014 року та закінчився 14.04.2015 року (а.с. 44, 45). Рішеннями виконавчого комітету Токмацької міської ради від 12.10.2015 №195, від 01.04.2016 №84 визначена тривалість опалювального періоду 2015-2016 років, який розпочався 13.10.2015 року та закінчився 01.04.2016 року (а.с. 46, 47). 30.04.2009 року відповідач [PERSON] відключив квартиру за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 40/22, від внутрішньо будинкової системи централізованого опалення, що підтверджується актами про відключення (а.с. 5-6). Відповідно до довідки голови правління ЖБК №3 «Ямальський» від 26.09.2017 року, в квартирі, що належить [PERSON] в м. Токмак, вул. Шевченка, 40/22 на трубах централізованого опалення, які пролягають транзитом в другі квартири в його підїзді є належна теплоізоляція, також теплоізольовані труби централізованого опалення в підвальному приміщенні [PERSON] Судом встановлено, що власник квартири [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], у встановленому законодавством порядку відєднався від систем центрального опалення, оскільки у нього встановлене індивідуальне (автономне) опалення. Предявляючи позов, Комунальне підприємство «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради посилається на те, що відповідач не сплачує послуги з опалення місць загального користування указаного вище багатоквартирного будинку. Пунктом 1 частини 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого опалення віднесені до житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Згідно з п.28 Правил, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 №359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення (далі Методика), якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п.1.2. Методики). Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.ст.20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч.1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установленні договором строки. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку і є його невід'ємною частиною. Відповідно до вимог п. 2 ст. 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Відповідачу, як і всім іншим мешканцям будинку, які відключені від систем централізованого опалення, нараховувалась оплата за опалення місць загального користування будинку, які останній з листопада 2010 року не сплачує, тому позивач просить стягнути заборгованість за період з листопада 2010 року по березень 2017 року в сумі 2320,92 грн. Відповідно до ст.25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. З досліджених доказів вбачається, що до 31.05.2013 року надання послуг з опалення будинку здійснювалось ТОВ «Токмак теплоенергія», а з 01.06.2013 року виконавцем цих послуг було визначено позивача. Оскільки позивач не є правонаступником ТОВ «Токмак теплоенергія», то 31 травня 2013 року воно відступило, а новий постачальник в особі позивача прийняв право вимоги до споживачів теплової енергії, які мають борги за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в гарячій воді, а також щодо боргів з оплати опалення МЗК. Згідно з п.2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення МЗК та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення МЗК залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника. Саме такі розяснення з приводу нарахування оплати за опалення МЗК надані Токмацькій міській раді Міністерством з питань житлово-комунального господарства України в листі від 17.06.2011 №7/15-6833. Обґрунтовуючи покладення цих витрат на споживачів, Міністерством було зазначено, що це передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд…» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України № 82 від 30.03.2001 року, згідно з яким втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж ЦО та ГВП не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Рішенням адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.09.2011 №55-рш встановлено, що ТОВ «Токмак теплоенергія» у періоді з січня 2010 року по серпень 2011 року неправильно здійснювало нарахування власникам квартир з індивідуальним опаленням плати за опалення МЗК у необґрунтовано завищеному розмірі, оскільки виставляло до оплати втрати теплової енергії неізольованими тепломережами, розміщеними у підвалах будинків, в той час як згідно з Додатком 12 СНіП 2.04.05-91, розмір втрат теплоти в прямій та зворотній магістралях, що проходять в неопалювальних приміщеннях, розраховується виходячи з того, що ці трубопроводи є теплоізольованими. В той же час, Антимонопольний комітет визнав обґрунтованим нарахування відключеним від мереж ЦО та ГВП власникам квартир втрат теплової енергії трубопроводами у підвалах та горищах будинків у випадках відсутності опалення у МЗК. Суд не бере до уваги зауваження відповідача та його представника щодо того, що їм є незрозумілим, яким чином проводився розрахунок заборгованості, оскільки вони не зазначали, що розрахунок проведено невірно, та клопотань щодо витребування детальної інформації про порядок проведення розрахунку не заявляли. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно наданого розрахунку заборгованість відповідача за період з листопада 2010 року по березень 2017 року складає 2320 грн. 92 коп. Разом з тим, відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За матеріалами справи позивач мав дізнатися про невнесення відповідачем послуг з теплопостачання місць загального користування наступного місяця після невнесення такої плати. Але, зважаючи на той факт, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період, що перевищує встановлений строк позовної давності, суд вважає за необхідне взяти до уваги заяву представника відповідача адвоката [PERSON], підтриману відповідачем [PERSON] про застосування строку позовної давності та стягнути заборгованість за останні три роки. При цьому за положеннями ст.ст.253, 256,257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не вносив плату з 01 листопада 2010 року, з відповідним позовом до суду позивач звернувся 15 травня 2017 року. Однак до пред'явлення вимог про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження позивач у березні 2017 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, що є підставою для переривання перебігу позовної давності, відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України. Таким чином, заборгованість не може бути стягнута після закінчення строку позовної давності, тому період за який слід стягнути заборгованість повинен обраховуватись з часу звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Відповідно до чого, строк заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, необхідно обраховувати з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року. Отже, сума заборгованості становитиме 127,68 + 338,14 + 654,95 + 459,58 = 1580,35 грн. До предявлення вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування в порядку позовного провадження позивач у березні 2017 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування. При подачі заяви про видачу судового наказу позивачем було сплачено судовий збір в сумі 800,00 грн. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 03.04.2017 року по справі №328/561/17 скасовано судовий наказ від 06.03.2017 року, виданий Токмацьким районним судом за заявою Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення місць загального користування. Враховуючи фактичні обставини справи, звернення позивача до суду за захистом порушеного права у березні 2017 року в порядку наказного провадження, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Приймаючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування, суд враховує правову позицію Верховного Суду України висловлену в постанові судової палата у цивільних справах Верховного Суду України від 01 березня 2017 року, справа № 703/686/15-ц (6-152цс17) та від 23.08.2017 року справа № 328/1754/16 (6-1207цс17). Відповідно до ч.2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600, 00 грн., що відповідає заявленій в позові сумі в розмірі 2320,92 грн. Задоволеній сумі в розмірі 1580,35 грн. буде відповідати такий розмір судового збору: 1600,00 грн. х 1580,35 грн. : 2320,92 грн. = 1089,46 грн. - який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial