Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до суду та просить встановити факт, що має юридичне значення - факт постійного проживання [PERSON] , померлий [INFO] , із дружиною [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини ( [INFO] ) по [ADDRESS] . Посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , на житловий будинок [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] , які [PERSON] фактично прийняв, але юридично при житті документи на своє ім`я не переоформив після смерті своєї дружини - [PERSON] . Яка померла [INFO] . В судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, просили розглянути справу без їх участі, заву підтримали, просили задовольнити. Зазначили, що вони зробили всі можливі дії, якими було можливо довести даний факт, однак іншим способом, аніж в судовому порядку встановити факт не можливо. Представник Дівичківської сільської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив вирішити справу на підставі наявних доказів. Заперечень проти заяви не надав. Заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, так як являється дочкою померлого. Від прийняття спадщини позивач [PERSON] не відмовлялась і прийняла її згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, подавши протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини відповідну заяву до державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Харахурсах Є.М., в результаті чого 19.10.2019 було заведено спадкову справу № 1009/2019 після смерті [PERSON] . Також спадкоємцем за законом першої черги є син померлого - третя особа [PERSON] , який від прийняття спадщини відмовився, про що подав нотаріусу відповідну заяву та не заперечує, щоб позивач переоформив спадкове майно на своє ім`я. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, не має. 16 травня 2020 року Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою на ім`я позивача [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру. 04 червня 2020 року позивачу [PERSON] вищезазначеною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке [PERSON] (померлий [INFO] ) фактично прийняв, але юридично при житті на своє ім`я не переоформив після смерті дружини - [PERSON] (померла [INFO] ), у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів їх постійного проживання на момент смерті дружини. Заявнику рекомендовано звернутись до суду. [PERSON] намагався встановити факт постійного проживання з дружиною на час її смерті і навіть отримав 22 серпня 2019 року у приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Воробей О.М. лис-роз`яснення про відмову в заведенні спадкової справи через відсутність підтверджуючих документів про постійне проживання з дружиною. Звернутись до суду, щоб встановити даний факт [PERSON] не встиг, оскільки [INFO] помер. Підставою для відмов нотаріусів та подання даного позову стало те, що [INFO] померла - [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд та на земельну ділянку площею 0,2403 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою [ADDRESS] . [PERSON] (померлий [INFO] ) є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, так як являвся чоловіком померлої. Від прийняття спадщини [PERSON] не відмовлявся та прийняв її на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом із спадкодавцем - [PERSON] на день її смерті. Іншими спадкоємцями за законом є діти померлої - третя особа [PERSON] та позивач [PERSON] , які спадщину після смерті матері не прийняли. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті була непрацездатна (пенсійного віку), скаржилася на болі в серці, головну біль, рухалась мало та повільно, так як постійно перебувала у хворобливому стані, а тому потребувала сторонньої допомоги, яку постійно надавав чоловік - [PERSON] . З вказаних причин проживати одна за місцем реєстрації [PERSON] не могла. [PERSON] весь час піклувавсь за своєю дружиною [PERSON] та з березня 2013 року до дня її смерті ( [INFO] ) постійно проживав не за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] , а у будинку належний його дружині [PERSON] - по [ADDRESS] . [PERSON] намагався змінити місце реєстрації у своєму паспорті гр. України на місце постійного проживання в селі Дівички, але йому це не вдавалось, через відсутність належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу на дружину [PERSON] , а саме правовстановлюючого документу на житло, що є обов`язковими при зверненні до реєстраційних органів для зміни місця реєстрації. Через хворобливий стан та похилий вік, [PERSON] до дня смерті так і не змогла зареєструвати належним чином своє право власності на житло. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, на які вказує в позові заявник. Суд приймає до уваги усі подані заявником письмові докази та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 1, 6 Розділу IV Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. В силу вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 цього Кодексу, суд розглядає справи про встановлення фактів які мають вичерпний перелік. Однак, ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки підтверджена матеріалами справи, встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадкового майна, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто. На підставі викладеного,

Outcome: approved