Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2015 р. відповідача було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, а саме, за спричинення тяжких тілесних ушкоджень своєму батькові [PERSON] рану на животі, ушкодження очеревини та печінки, крові у черевній порожнині. З приводу отриманих ушкоджень потерпілий [PERSON] з 27.09.2015 р. по 09.10.2015 р. знаходився на стаціонарному лікуванні у Білоцерківській міській лікарні №2, витрати якої на лікування потерпілого протягом 12 ліжко-днів склали 5547,96 грн. Оскільки цивільний позов під час розгляду кримінальної справи не розглядався, просив стягнути з відповідача зазначену суму у порядку цивільного судочинства. У судовому засіданні представник Білоцерківскої місцевої прокуратури - [PERSON] підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Міське фінансове управління та Білоцерківська міська лікарня №2 своїх представників у судове засідання не направили. Відповідач у судове засідання не прибув, ставлення до позову не висловив, причину неявки не повідомив. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на підставі такого. З вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2015 р. судом встановлено, що [PERSON] спричинив [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, у звязку з чим 27.09.2015 р. відкрите кримінальне провадження №12015110030003912 за ч.1 ст. 121 Кримінального кодексу України. Згідно з вироком, [PERSON] 27.09.2015 р., який перебував у стані алкогольного спяніння, в квартирі [ADDRESS] удар ножем в живіт [PERSON], чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани на животі, ушкодження очеревини та печінки, крові у черевній порожнині, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий протягом 12 днів з 27.09.2015 р. по 09.10.2015 р. перебував на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні № 2. Як вбачається з розрахунку Білоцерківської міської лікарні №2 від 26.11.2015 р., вартість 1 ліжко-дня становила у вересні 2015 р. 372,61 грн., а у жовтні 2015 р. 507,19 грн. Всього витрати лікарні склали 5547,96 грн. Згідно зі ст. 1206 Цивільного кодексу України та п. 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптом виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Судом встановлено, що Білоцерківська міська лікарня №2 перебуває у комунальній власності - у власності територіальної громади міста Біла Церква. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України, ч. З ст. 1206 Цивільного кодексу України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю, якою є Білоцерківська міська лікарня №2, здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету; кошти, отримані на відшкодування витрат на лікування, зараховуються до відповідного бюджету. У звязку з цим, задовольняючи позов, кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого суд зараховує до Білоцерківського місцевого бюджету. На підставі зазначеного,

Outcome: approved