Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з наведеною позовною заявою, в якій просила: позбавити [PERSON], [INFO], уродженку м. Енергодар, Запорізької області, батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 14 листопада 1998 року позивач уклав шлюб з відповідачкою - [PERSON], [INFO]. Від даного шлюбу вони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося та 24 жовтня 2012 року Енергодарським міським судом було винесено рішення про розірвання їхнього шлюбу. З того моменту, як вони стали мешкати окремо один від одного, діти мешкають разом з позивачем - [PERSON]. Щоб мати кошти для утримання своєї сім'ї, позивач вимушений періодично виїжджати працювати за межі України. В той період, коли позивача не було дома, діти мешкали разом з бабусею - [PERSON], за місцем її реєстрації. Весь інший час - разом з позивачем в квартирі [ADDRESS]. В той же час донькам, за період відсутності батька, ніхто не забороняв мешкати і разом з мамою - [PERSON], але діти з неохотою йшли до матері ночувати, оскільки її часто не було вдома, а коли знаходилася вдома, то приводила до себе компанії друзів та розпивала з ними алкогольні напої. 09 березня 2013 року доньки прийшли додому (за місцем своєї реєстрації) від бабусі та побачили, що їх речі були вигорнуті із шкафів, меблі поломані. Після побаченого, вони зрозуміли, що їх присутність в квартирі для матері небажана та стали збирати свої речі, щоб піти до бабусі. Але [PERSON] не погодилася з тим, що доньки можуть щось забрати з квартири, окрім одягу. У них виникла сварка, в ході якої [PERSON] спочатку ображала нецензурними словами дітей, потім вдарила [PERSON] по обличчю, а коли вона впала, стала бити ногами. Дівчатка ледве втекли з квартири до бабусі. Ображена на свою матір, [PERSON] написала заяву до правоохоронних органів. Було відкрито кримінальне провадження та на судових засіданнях [PERSON] не заперечувала, що вдарила [PERSON], але свою вину так і не визнала. Після таких подій дівчатка взагалі відмовляються спілкуватися з матір'ю та не бажають її бачити. Але така поведінка дівчаток зовсім не засмучує відповідачку та вона взагалі не проявила жодного кроку для примирення з дівчатками після того випадку. Вироком Енергодарського міського суду від 12.08.2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. Окрім того, після тих подій, що сталися в березні 2013 року, повернувшись з чергової поїздки навесні 2013 року, позивач виявив, що замки на вхідних дверях в квартирі [ADDRESS] змінені. Після цього він зателефонував [PERSON], яка повідомила, що вона вважає, що ця квартира її, тому і змінила замки, і ключі від вхідних дверей не дасть. На неї не вплинув навіть той факт, що всі речі дітей, окрім зимових, знаходяться в квартирі. Тому позивач був вимушений звернутися до Енергодарського міського суду з позовом про визначення місця проживання [PERSON], усунення перешкод в користуванні квартирою та зміну умов договору найму. Рішенням Енергодарського міського суду від 09 вересня 2013 року було визначено місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] разом з батьком - [PERSON]. Окрім того, було встановлено порядок користування квартирою. Таким чином, з серпня 2012 року доньки мешкають разом з батьком та повністю знаходяться на його утриманні. З того моменту, як діти стали мешкати разом і позивачем, допомоги в утриманні дітей відповідачка не надає і, навіть, не намагалася зустрітися з дітьми та налагодити з ними контакт. Оскільки добровільно допомагати в утриманні доньок відповідачка не бажала, та за півтора року позивач так і не дочекався від неї добровільної допомоги в їх утриманні. Він звернувся до Енергодарського міського суду з позовом про стягнення аліментів на його користь на утримання дітей. Відповідно до рішенням Енергодарського міського суду з [PERSON] на користь позивача повинні стягуватися аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, починаючи з 27.01.2014 року. З моменту вирішення Енергодарським міським судом стягувати примусово аліменти на утримання дітей та до теперішнього часу відповідач не сплатила ні копійки. Станом на 01 вересня 2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 2022,28 грн. Починаючи з серпня 2012 року мати взагалі перестала цікавитися життям доньок. Оскільки позивач працює за межами України, та після вищеназваних подій, побоявся залишати самих доньок в м. Енергодар, тому восени 2013 року він, разом з доньками, поїхали за місцем його роботи до Ісламської республіки Іран. Там доньки продовжили своє навчання.. [PERSON] побажала продовжити своє навчання на Україні та вступила до ВУЗу в м. Запоріжжя, де на теперішній час навчається та кожні вихідні приїжджає до м. Енергодар, але мешкає у бабусі. [PERSON] на сьогодні знову поїхала з позивачем за місцем його роботи. Знаходячись поза межами України, позивач ніколи не втрачає зв'язок з [PERSON] та кожного дня спілкується з нею через скайп чи в телефонному режимі, оплачує її навчання та проживання в м. Запоріжжя. Відповідач, будучи матір'ю [PERSON] та [PERSON], повністю ігнорує їх існування. Вона, з моменту розлучення з позивачем, не піклувалася та не піклується ні про здоров'я доньок, ні про їх фізичний, духовний і моральний розвиток. Вона не спілкується з ними, не проявляє про них щонайменшої материнської турботи, хоча мала і має таку можливість. З березня 2013 року вона жодного разу не спілкувалася з доньками та не бажає цього робити, хоча всі можливості для спілкування у неї є (а.с.2-5). Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.33). Представник позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, заперечень проти позову не надала, про день розгляду справи повідомлена належним чином, в зв'язку з чим суд вважає можливим на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України ухвати заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу та свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. [INFO] народилась [PERSON], а [INFO] - [PERSON], батьками яких є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). На підставі ст.165 СК України позивач має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко з ними поводяться. В судовому засіданні з пояснень представника позивача - [PERSON] та свідків - [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей - [PERSON] та [PERSON]. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] підтвердила, що 09.03.2013 року її побила її мати - [PERSON], після чого остання не цікавиться її життям та не здійснює її утримання. Відповідно до пояснень [PERSON] - [PERSON], зловживає спиртними напоями, навіть не знає де вона навчається та жодного разу не була в її навчальному закладі. [PERSON] не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неї. Невиконання відповідачем обов'язків по вихованню дитини також підтверджуються: рішенням суду від 09.09.2013 року про визначення місця проживання та вселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9-12); розрахунком заборгованості по аліментам, сума якої станом на 01.09.2014 року складає 2022 грн. 28 коп. (а.с.13); вироком Енергодарського міського суду від 12.08.2013 року по справі №1-кп/316/74/13, яким [PERSON] визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України відносно її доньки [PERSON] (а.с.14); актом державного виконавця від 03.04.2014 року про вселення (а.с.15). Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.50-52). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами, а також відповідають вимогам ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України.

Outcome: approved