Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та внесків з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних. В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. У період до встановлення будинкового лічильника загального обліку теплопостачання в будинку [ADDRESS] нарахування за послугу здійснювались згідно з п. п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому, згідно п. 20 вказаних вище Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Також вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.09.2018 року, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., вказана вище квартира перебувала у спільній власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] з 23.02.2009 року. У свою чергу на відповідачів, як на власників квартири [ADDRESS] , Конституцією України та чинним законодавством України було покладено обов`язок утримувати своє майно, у тому числі брати участь в оплаті житлово-комунальних послуг, включаючи послуги по опаленню та гарячому водопостачанню, які надавалися Позивачем у квартиру [ADDRESS] Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідачів), так і на виконавця (позивача). Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. 06.11.2018 року між співвласником квартири [ADDRESS] [PERSON] та позивачем було укладено Договір № 738/1/2 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Вказаний договір укладено на 1 рік. Згідно з пунктом 31 Договору № 738/1/2 він набирає чинності з дня його укладення та вважається щороку продовженим на наступний річний термін, якщо не пізніше, ніж за один місяць до закінчення його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Таких заяв сторонами не подавалось, тому договір № 738/1/2 є дійсним на сьогоднішній день. Окрім того, відповідачкою [PERSON] 06.11.2018 року було укладено договір з позивачем про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 24\~778 грн. 55 коп., що утворилася станом на 01.11.2018 року, за умовами якого відповідачка зобов`язалась погасити вказану заборгованість до 01.05.2019 року шляхом сплати щомісячно по 4\~129 грн. 76коп. боргу, а також сплачувати поточні нарахування. Вказаний договір відповідачкою [PERSON] не виконаний, про що свідчить збільшення заборгованості. Як видно з листа-розрахунку по о/р11162399, відповідачка своєчасно та у повному обсязі з грудня 2018 року не вносила плату, передбачену договором про реструктуризацію заборгованості. З листа-розрахунку вбачається, що новий власник оплачує лише поточну заборгованість, а відповідачка не виконала в повній мірі умов договору про реструктуризацію заборгованості, внаслідок чого, станом на 01.09.2020 року, утворилась заборгованість в розмірі 10\~933 грн. 89 коп. Таким чином, враховуючи, що відповідачка [PERSON] не вносила своєчасно та у повному обсязі плату в рахунок погашення визначеної в договорі про реструктуризацію суми боргу, поточні нарахування, починаючи з грудня 2018 року, договір про реструктуризацію заборгованості від 06.11.2018 року вважається розірваним відповідно до п. 7 даного Договору і, оскільки, починаючи з січня 2013 року відповідачі не вносили плату за отримані послуги, централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також не здійснювали внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, за ними рахується заборгованість, станом на 01.09.2020 року, в загальній сумі 10\~933 грн. 89коп. Крім того, згідно із частиною 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховано 3% річних від простроченої суми в розмірі 4 411 грн. 96 коп. та інфляційну складову боргу, яка становить 16568 грн. 91 коп. А тому, просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] солідарно на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та внесках в розмірі 10 933 грн. 89 коп., а також 3% річних в сумі 4 411 грн. 96 коп. та інфляційну складову боргу в сумі 16\~568 грн. 91 коп., що разом складає 31 914 грн. 36 коп., а також судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з`явився, подавши до суду заяву від 26.02.2021 року, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-порталі «Судова влада». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено,\~що житлово-комунальні\~послуги -\~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст.\~67-68,\~162 ЖК України, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №374 від 30.11.2012 року, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] . Черкасах здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Як вбачається із Договору купівлі-продажу від 28.09.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., відповідачі [PERSON] та [PERSON] передали у власність гр. [PERSON] належну їм на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності / [NUMBER] /, виданого Придніпровським райвиконкомом 23.02.2009 року, квартиру [ADDRESS] . Право власності було зареєстроване в КП ЧООБТІ 23.02.2009 року за № 244 в книзі № 274, реєстраційний номер 28482771 (а.с. 16). Відповідно до п. 5 вказаного Договору, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язались знятись з реєстраційного обліку самі та разом з іншими особами, а також погасити заборгованість з комунальних послуг. Таким чином, на відповідачів, як на власників майна, було покладено обов`язок по його утриманню та оплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі і послуг з централізованого опалення, які надавались до квартири [ADDRESS] , позивачем ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно». Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Однак відповідачі не оплачували вчасно та в повному обсязі надані їм послуги, в зв`язку з чим в них утворилась заборгованість за надані їм послуги з централізованого опалення. Також із матеріалів справи вбачається, що 06.11.2018 року між співвласником квартири [ADDRESS] [PERSON] та ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ», в особі заступника директора ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» з теплопостачання та збуту [PERSON] , було укладено Договір № 738/1/2 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 14-15). Пунктом 31 договору № 738/1/2 від 06.11.2018 року передбачено, що він укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим на наступний річний термін, якщо не пізніше, ніж за один місяць до закінчення його дії, однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. З матеріалів справи не вбачається, що сторонами вказаного Договору від 06.11.2018 року № 738/1/2 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не заявлялась вимога про його розірвання або про необхідність його перегляду, тому такий Договір є чинним на теперішній час. А відтак, відповідачка [PERSON] являється споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їй надає ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» за вказаною вище адресою. Крім того, 06.11.2018 року між ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ», в особі заступника директора з теплопостачання та збуту [PERSON] , та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір «Про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги» № 1103 (а.с. 17). Відповідно до п.1 вказаного Договору, підприємство ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», надало відповідачці [PERSON] розстрочку у погашенні заборгованості з теплопостачання, що утворилась станом на 01.11.2018 року на суму 24 778 грн. 55 коп. до 01.05.2019 року, щомісячно по 4\~129 грн. 76 коп. боргу, а також відповідачка зобов`язалася сплачувати поточні нарахування. З розрахунку по нарахуванню і оплаті за опалення та підігрів води вбачається, що за період з січня 2013 року по 01.09.2020 року по о/р [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] рахується заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води, а також по внесках за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, в сумі 10\~933 грн. 89 коп., оскільки оплата таких послуг проводилась несвоєчасно та не в повному обсязі (а.с. 6). В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що основний борг по о/р 11162399 за адресою: [ADDRESS] складає 10 933 грн. 89 коп., 3% річних за період прострочення платежів становлять 4 411 грн. 96 коп., а також інфляційна складова боргу становить 16 568 грн.91 коп. Таким чином, до стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», яке діє в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», підлягає заборгованість в загальній сумі 31 914 грн. 36 коп. Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.09.2018 року, відповідач [PERSON] передав своє право власності на квартиру [ADDRESS] іншій особі, а також відповідно до відповіді відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 09.12.2020 року він знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 09.10.2018 року, тому з цього часу він не є споживачем послуг, які надавав позивач, а мав сплачувати заборгованість за надані послуги лише до моменту відчуження квартири. Разом з тим, відповідачка [PERSON] , уклавши з позивачем Договір № 738/1/2 від 06.11.2018 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який на теперішній час є чинним, а також уклавши Договір «Про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги» № 1103, яким повністю визнала наявність боргу перед позивачем станом 01.11.2018 року в сумі 24\~778 грн. 55 коп., фактично прийняла на себе обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, які надаються ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» починаючи із 06.11.2018 року, а також взяла на себе зобов`язання по сплаті заборгованості, яка існувала на момент відчуження квартири та сплачувала її в зв`язку з чим вказана заборгованість суттєво зменшилася та станом на 01.09.2020 року складає з урахуванням подальших нарахувань і проплат 10 933 грн. 89 коп. А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача - Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесках, станом на 01.09.2020 року, в сумі 10 933 грн. 89 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 16 568 грн. 91 коп. та 3% річних у розмірі 4\~411 грн. 96 коп., а всього 31 914 грн. 36 коп. В задоволенні позову в частині солідарного стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», яке діє в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», боргу за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесках слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial