Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах [PERSON], [PERSON] та просить визнати за ними, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 13 квітня 2007 року їх матері [PERSON], право власності на ? частку (за кожним) житлового будинку № 52 (загальною площею 60,50 кв.м, житловою площею 28,60 кв.м) із господарськими будівлями і спорудами по вулиці Шевченка в с.Положаї Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 квітня 2007 року померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 серпня 2006 року Ташанською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 58). За даним заповітом спадкодавець житловий будинок, що знаходиться в с. Положаї Переяслав-Хмельницького району Київської області по вулиці Шевченка, 52, заповіла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] позивачам по справі. Інше майно: право на земельну частку (пай) та грошові вклади з відсотками заповіла [PERSON]. Позивачі прийняли спадщину за заповітом, подавши відповідні заяви до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, на підставі чого була заведена спадкова справа № 584 за 2007 рік після смерті 13.04.2007 [PERSON]. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. 16.10.2007 та 01.04.2008 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори на імя позивачів були видані Свідоцтва про право власності на спадщину за законом по ? частці на майновий пай в КСП «Дружба» та позивачу [PERSON] ? Свідоцтво про право власності за заповітом на право на земельну частку (пай). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на імя померлої. Факт володіння померлою [PERSON] спірним будинком позивачі підтверджують витягом з погосподарської книги № 5 Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2011 2015 роки, особовий рахунок № 407-1; копією технічного паспорта на житловий будинок № 52 по вулиці Шевченка в с. Положаї Переяслав-Хмельницького району Київської області, виготовленого 17.08.2017 ТОВ «Лендвізор»; довідкою Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 264 від 14 липня 2017 року. Своє право на спадщину позивачі підтверджують копією заповіту, посвідченого 22 серпня 2006 року Ташанською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 58); матеріалами спадкової справи № 584/2007 після смерті 13.04.2007 [PERSON], заведеної Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою Київської області. Представник позивачів подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі та справу розглянути без його участі. Представник відповідача Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову розяснені та зрозумілі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. \~ \~ \~ \~ Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє її спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. \~ \~ \~ Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1235 ЦК України,

Outcome: approved