Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Представник позивача звернулась до відповідача із позовом про стягнення суми боргу за відпущену теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. В порушення житлового законодавства відповідач не сплачує надані послуги за опалення житлового приміщення, у зв'язку із чим виникла заборгованість за період з 01.12.2005р. по 01.10.2010р. у сумі 7738 грн. 66 коп. Просила стягнути зазначену заборгованість та судовий збір у сумі 229,40 грн. У судовому засіданні представник позивача Анісімова І.В., діюча за довіреністю ( а.с. 10), підтримала позов і пояснила, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. КП «Макіївтепломережа» надає комунальні послуги теплопостачання у будинок, в якому мешкає відповідач, виконує свої обов'язки по постачанню у будинок і відповідно і у квартиру відповідача теплову енергію, проте відповідач тривалий час в односторонньому порядку не сплачує комунальні платежі за теплову енергію. 29.09.2010р. вона звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за відпущену теплову енергію за період з 01.12.2005 року по 01.09.2010 року в сумі 7738,66 гривень та 15.10.2010р. був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача зазначеної заборгованості. Ухвалою суду від 19.11.2010р. судовий наказ від 15.10.2010р. був скасований. Оскільки відповідач не сплачував платежі за відпущену теплову енергію, то заборгованість на дату звернення з позовом до суду 10.06.2013р. склала 7738,66 гривень, яку просить стягнути з відповідача на користь КП «Макіївтепломережа» і стягнути понесені витрати на сплату судового збору 229,40 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про застосування строку позовної давності, на підставі того, що за період з 01.12.2005р. по 01.10.2010р. сплив трирічний строк позовної давності. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. (а.с. 15) Повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією особового рахунку [NUMBER], виданого КП «Макіївтепломережа» (а.с. 4) та споживачем послуг, які надає позивач. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач ( орендар ) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-1У, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 «Правил надання послуг з центрального опалювання, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для опалення послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з центрального опалення між КП «Макіївтепломережа» та відповідачем, не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачка зобов'язана була вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Проте, відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України на Законом України «Про житлово-комунальні послуги» випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання житлово-комунальних послуг, має наслідком його недійсність, не передбачені, а тому відсутність письмового договору між КП «Макіївтепломережа» та відповідачем, не позбавляє відповідача обов'язків оплати наданих послуг з централізованого опалення займаної нею та членами її сім'ї квартири. Згідно з розрахунком боргу, відповідач [PERSON] має заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2005р. по 01.10.2010р. у сумі 7738,66 грн. (а.с. 6-8) Статтями 256, 257 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем [PERSON] подана до суду заява про застосування строку позовної давності, на підставі того, що за період з 01.12.2005р. по 01.10.2010р. сплив трирічний строк позовної давності, у зв'язку із чим, просив у задоволенні позову відмовити. (а.с. 15) Частинами 2, 3 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного чи кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до копії реєстру наказів, що направлені до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області за вересень 2010 р., заява про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2005р. по 01.10.2010р. у сумі 7738,66 грн. була направлена до суду 29.09.2010р. Судовий наказ був виданий 15.10.2010р. та ухвалою суду від 19.11.2010р. був скасований. (а.с. 5, 30) 10.06.2013р. до суду був поданий зазначений позов. Отже, перебіг позовної давності був перерваний у зв'язку із поданням 29.09.2010р. КП «Макіївтепломережа» заяви про видачу судового наказу та його виданням на підставі поданої заяви, тобто проведення стягнення в порядку наказного провадження, що передбачено розділом ІІ ЦПК України. У зв'язку із скасуванням 19.11.2010р. судового наказу від 15.10.2010р. перебіг позовної давності почався заново, його початком є час подання до суду заяви про видачу судового наказу, на підставі чого заява відповідача про застосування позовної давності та відмови у задоволенні позову підлягає частковому задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна давність повинна бути застосована до позовних вимог КП «Макіївтепломережа» про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію за період з 01.12.2005р. по 01.10.2007р., тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 01.10.2007р. по 01.10.2010р. у сумі 5235,62 грн.(а.с.29) У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1664 від 27.05.2013р. (а.с.2), але враховуючи, що позов задоволено частково, стягненню на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 153 грн. 70 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 64, 66-68 ЖК України, ст.ст. 509, 815 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»,

Outcome: partial