Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами 24.07.2017 року був укладений договір № б/н. [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 03.07.2017 року має заборгованість у сумі 57385 грн. 45 коп., яку позивач і просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 11.08.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 14.08.2017 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 05.09.2017 року позовну заяву повернуто позивачу, у звязку з не усуненням недоліків. 21.09.2017 року представником позивача подано апеляційну скаргу на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.09.2017 року. 25 вересня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, недоліки усунуто. 20.10.2017 року Апеляційним судом Харківської області відкрито апеляційне провадження. 29.11.2017 року Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено, ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.09.2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 02.01.2018 року згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено [PERSON] 16 січня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: 3 мікрорайон[ADDRESS] міста Первомайський Харківської області. 23 лютого 2018 року судова повістка з додатками повернута до Первомайського міськрайонного суду Харківської області, як не отримана. Відповідно до ч. 4 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Станом на 03 березня 2018 року відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: між сторонами 24.07.2017 року був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 03.07.2017 року існує заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 57385 грн. 45 коп., яка складається з наступного: 9282 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом; 2300,35 заборгованість по процентам за користування кредитом; 42593,46 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2708,83 грн. штраф (процентна складова) ( а.с. 77,78). Всього заборгованість в сумі 57385 грн. 45 коп. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стосовно стягнення сум штрафів, а саме фіксована частина 500 грн. та процентна складова 2708,83 грн., суд має зазначити, що згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто, Банк неправомірно просить одночасно застосувати подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Статтею 611 ЦК України, передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених законом. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями вказаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. У зв'язку з чим, суд зменшує розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з 42593,46 грн. до суми заборгованості за кредитом 9282,81 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial