Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Київського національного торговельно - економічного університету основну суму заборгованості за наданий цільовий пільговий державний кредит на здобуття вищої освіти та відсотків за користування ним з 30.06.2013 року по 30.06.2016 року в сумі 1298,01 грн., пеню в розмірі 317,65 грн., 3 % річних в розмір 117,03 грн. та інфляційні витрати в розмірі 1146, 99 грн., що складає загальну суму заборгованості у розмірі 2 562,03 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн.. Посилається на те, що 23.12.2004 року між Київським національним торговельно - економічним університетом та [PERSON] була укладена угода № 4 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, на підставі якого позивач надав відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо - кваліфікаційним рівнем «Бакалавр», «Спеціаліст (магістр)» зі спеціальності «Менеджмент організацій», за денною формою навчання, а відповідач зобов'язався повернути протягом 15 років (по 1/5 частині кожний рік) використаний на навчання кредит у сумі 5500 грн. та три відсотки річних за користування кредитом готівкою або безготівковому порядку на банківський рахунок КНТЕУ, починаючи з 12 місяця після закінчення навчання, тобто з 30.05.2006року по 30.06.2020 року. Відповідачем за даною угодою частково здійснювалось відшкодування кредиту, однак на сьогодні заборгованість не погашена, станом на 30.05.2017 року відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти у розмірі 2 562,03 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, з проханням розглядати справу за відсутності їхнього представника. В поданій заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Встановлено, що 23.12.2004 року між Київським національним торговельно - економічним університетом та [PERSON] була укладена угода № 4 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, на підставі якого позивач надав відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо - кваліфікаційним рівнем «Бакалавр», «Спеціаліст (магістр)» зі спеціальності «Менеджмент організацій», за денною формою навчання, а відповідач зобов'язався повернути протягом 15 років (по 1/5 частині кожний рік) використаний на навчання кредит у сумі 5500 грн. та три відсотки річних за користування кредитом готівкою або безготівковому порядку на банківський рахунок КНТЕУ, починаючи з 12 місяця після закінчення навчання, тобто з 30.05.2006року по 30.06.2020 року. Відповідно до умов Угоди повернення кредиту та відсотків за користування ним здійснюється в установлені терміни, які визначені додатком №1 до Угоди. Однак відповідач порушує вимоги Угоди про надання йому цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Розділом 7 Угоди передбачена пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої в строк у випадку ухилення [PERSON] від повернення кредиту чи відсотків за користування ним. Станом на 30.05.2017 року відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти та відсотків за користування ним з 30.06.2013 по 30.06.2016 у сумі 1298, 01 грн., пеню в сумі 317,65 грн., 3% річних у сумі 117, 03 грн. та інфляційні витрати у сумі 1146, 99 грн.. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved