Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Представник служби у справах дітей Балтської райдержадміністрації Одеської області звернулась до Балтського районного суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо виховання і утримання своїх дітей, що суперечить ст. ст.. 150, 151, 155 СК України, ст.. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», Конституції України та Конвенції ООН про захист прав дітей. Відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 02.07.2015 року малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були відібрані у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав внаслідок нехтування ними своїми батьківськими обов'язками. Найменший хлопчик [PERSON] влаштований до КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини №3 «Сонечко» м. Одеса, а інші діти перебувають в КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку». За час перебування дітей в державних закладах батько - [PERSON] відвідав дітей лише раз 04.03.2016 року. З того часу більше не звертався до адміністрації дитячого будинку з метою побачення з дітьми, не телефонував, не писав листи, участі в матеріальному забезпеченні дітей не приймав і взагалі не цікавився їх долею. Мати дітей - [PERSON] взагалі жодного разу не відвідала своїх дітей у закладі і не цікавилася їх долею, що підтверджується довідкою КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» №479 від 22.07.2015 року. Звернень від [PERSON] та [PERSON] з приводу повернення дітей в сім`ю до служби у справах дітей Балтської райдержадміністрації не надходило. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Балтської райдержадміністрації Одеської області - Галайко О.Ф. пояснила, що місцезнаходження відповідачів невідоме, дітей в державних закладах вони не відвідують та шлях виправлення не стають. Вважає, що по справі наявні достатні докази, які підтверджують неналежне ставлення відповідачів до своїх батьківських обов'язків і необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення в пресі (газета «Одеські вісті», випуск № 89(4912) від 12.11.2016 року). Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги і просив суд задовольнити позов, з метою належного захисту інтересів малолітніх дітей. Наявний висновок відповідного органу про можливість позбавлення батьківських прав відповідачів вважає об'єктивним і повністю підтримує наведені у ньому висновки. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити заочне рішення по справі. Заслухавши пояснення позивача, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать їх свідоцтва про народження. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідачі після відібрання у них дітей разом не проживають. Будинок, де мешкало подружжя, разом із дітьми, в занедбаному стані, вибиті шибки. Будинок не придатний для проживання. [PERSON] веде бродячий спосіб життя, а [PERSON] на протязі не одного року перебуває на заробітках за межами України. Відповідно до висновку Балтської районної державної адміністрації Одеської області за № 01-32/1566 від 21.09.2016 року, у зв'язку із злісним ухиленням від виконання батьківських обов'язків щодо виховання своїх дітей, позбавлення батьківських прав є доцільним і таким, що відповідає інтересам дітей. Згідно з довідкою №479 від 22.07.2015 року, виданою директором КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку», за час перебування дітей в державних закладах батько - [PERSON] відвідав дітей лише раз 04.03.2016 року. З того часу більше не звертався до адміністрації дитячого будинку з метою побачення з дітьми, не телефонував, не писав листи, участі в матеріальному забезпеченні дітей не приймав і взагалі не цікавився їх долею, а мати дітей - [PERSON] взагалі жодного разу не відвідала своїх дітей у закладі і не цікавилася їх долею. Відповідно до довідки №443 від 07.06.2016 року, виданої головним лікарем КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини №3 «Сонечко», за весь час перебування [PERSON], [INFO], в дитячому закладі батько відвідав сина один раз, 05.02.2016 року, мати дитини, сина не відвідала жодного разу, не цікавилася його долею та здоров'ям ні в усній, ні в письмовій формі. Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Крім цього, суд вважає, що ухилення відповідачів від батьківських обов'язків - акт їх свідомої поведінки, оскільки вони мали реальну можливість виконувати свій обов'язок. Проаналізувавши зазначені докази, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] дійсно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, щодо виховання своїх дітей, тому їх необхідно позбавити щодо дітей батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved