overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Представник позивача у жовтні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що позивач є власником квартири №[ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який тривалий період часу у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, не бере участі в утриманні квартирі. Відомо, що наприкінці 2013 р. відповідач покинув територію України, повернувся на батьківщину до Республіки Сербії. Враховуючи наведені обставини, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (ас. 43) Відповідач в судове засідання не з'явився, 21.05.2018 р. до суду надійшла нотаріально-посвідчена заява останнього про розгляд справи за його відстуності, позовні вимоги визнав (ас. 42). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Представник позивача у листопаді 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 р., у період якого народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства подружжя не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивач у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 22, 25). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Представник позивача у листопаді 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 27.05.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, під час якого у сторін народилася донька [PERSON] [INFO]. З 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Позивачка разом з дитиною є внутрішньо переміщеними особами. На даний час сторони більше ніж два роки не підтримують зв'язків, не спілкуються та фактично припинили шлюбні відносини і позивач перебуває у шлюбних стосунках з іншим чоловіком. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 27.05.2009 виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 137. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце проведення судових засідань. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 27.05.2009 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 137. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]». (а.с.8). У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Представник позивача у позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь Приватбанка 11330,82 грн за кредитним договором № б/н від 1 жовтня 2014 року, що складається з 498,07 гр. заборгованості за кредитом, 7217 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2600 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. та 515,75 грн. штрафів, а також судові витрати в сумі 1600 грн.. У судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і безумовно, не заперечував щодо стягнення з нього вищевказаних сум та винесення рішення відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини третьої пункту двадцять четвертого Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі статею 610 ЦК України, Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 625 цього ж Кодексу Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з вимогами частини першої статті 1049 цього ж Кодексу, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для винесення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Представник позивача Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , про відшкодування коштів субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 9420,65 грн., посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку щодо інформування про свій сімейний стан та інформації щодо доходів, витрат та майна чоловіка, під час отримання призначеної субсидії. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до заяви від 21.05.2015 р. відповідачу була призначена житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг на період з травня 2015 р. по квітень 2016 р. (рішення від 03.07.2015 р.). Згідно декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 21.05.2015 р. субсидію було призначено з урахуванням доходу членів сім`ї : [PERSON] . На наступний період субсидію було розраховано з травня 2016 р. по квітень 2017 р. (рішення від 02.08.2016 р.). Згідно із довідкою від 15.05.2016 р. про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги : склад сім`ї - [PERSON] , заявник. На наступний період субсидію було розраховано з травня 2017 р. по квітень 2018 р. (рішення від 02.08.2017 р.). Довідка від 14.06.2017 р. про забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами. На наступні сезони субсидію було призначено відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджених постановою КМУ від 21.10.1995 р. № 848 (в редакції постанови КМУ від 27.04.2018 р. №329). За інформацією відділу реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району від 15.05.2018 р. за адресою : [ADDRESS] , зареєстрована гр. [PERSON] (дата реєстрації 14.08.1979 р.). На неопалювальний сезон субсидію було призначено (розраховано) з травня 2018 р. по вересень 2018 р. (рішення від 11.08.2018 р.) і розраховано помісячно в сумі 0,00 грн. На опалювальний сезон субсидію було призначено (розраховано) з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р. . Помісячний розрахунок субсидії : з жовтня 2018 р. по жовтень 2018 р. в сумі 292,45 грн. (рішення від 08.11.2018), з листопада 2018 р. по листопад 2018 р., в сумі 1123,56 грн. (рішення від 23.11.2018р.), з грудня 2018 р. по березень 2019 р. в сумі 1198,93 грн. (рішення від 20.12.2018 р.), з лютого 2019 р. по березень 2019 р. в сумі 1428,95 грн. (рішення від 18.02.2019 р.), з квітня 2019 р. по квітень 2019 р. в сумі 478, 25 грн. (рішення від 16.04.2019 р.). З лютого 2019 р. житлова субсидія призначалася на надавалася відповідачу у грошовій формі. Після закінчення строку отримання житлової субсидії управлінням було самостійно здійснено призначення житлової субсидії на наступний строк

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача Усікова Л.О., звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором\~\~у розмірі\~\~14 604,40 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору від 13.04.2011 р. № 004-04523-130411 за яким [PERSON],_\~\~отримав\~\~від позивача\~кредитну лінію у розмірі 15000 грн., та повинен щомісячно у встановлені договором терміни частково погашати суму боргу. Однак [PERSON], станом на 08.04.2015 року не виконує належним чином зобов*язання за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність,\~\~на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач\~\~до суду не з'явився по причинам суду невідомим, про день слухання справи був\~\~повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. \~\~\~\~\~\~\~\~Постановлено\~\~ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 13.04 2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір № 004-04523-130411, за умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON], кредитну лінію у сумі 15000 грн., що підтверджується копією кредитного договору . \~\~\~\~\~\~\~\~На підставі розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на квітень 2015 р. вбачається, що заборгованість по кредитному договору складає 14 604,40 грн.,яка складається з\~\~суми боргу за тілом кредиту у розмірі 14 604,36\~\~грн., заборгованість за відсотками 0,04 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачу було неодноразово\~\~направлено лист про стан заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться. \~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідач не належним чином виконує умови кредитного договору, при розгляді справи у суді ним не було вжито жодних заходів щодо погашення заборгованості, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 248,60 грн.. \~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Представник позивача у січні 2019 року заявив позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані комунальні послуги в сумі 14 453 грн. 74 коп. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором. Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 08 лютого 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.09.1996 року, виданим державним нотаріусом 12 Київської державної нотаріальної контори Яцюк Л.В. Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачував, в результаті чого за період з 01.08.2015 р. по 31.11.2018р. виникла заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 14 453 грн. 74 коп. Житловий будинок [ADDRESS] був збудований на замовлення Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний-2» в 1969 році і перебуває на балансі кооперативу по теперішній час. Оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість [PERSON] не погашає, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в примусовому порядку. За таких фактів, з урахуванням відсутності заперечень до позову, суд визнає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 20, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 151, 156, ЖК України, ст.ст. 322, 360, 382, 526, 541, 543, 635 ЦК України. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Представник позивача у справі звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оренду приміщення , посилаючись на те, що 28 вересня 2009 року було укладено Договір оренди №28-09 між позивачем та відповідачем, згідно якого позивач зобов'язався передати в оренду приміщення за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов'язався прийняти приміщення і щомісячно сплачувати орендну плату в розмірі 840 грн. з ПДВ на р/р позивача. Позивач зазначив, що свої зобов'язання за вищевказаним Договором виконав, а відповідач не виконав зобов'язання стосовно оплати за оренду приміщення і станом на 13.02.2014 року сума заборгованості складає 10540 грн. В судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач з'явився, позов визнав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 28 вересня 2009 року було укладено Договір оренди №28-09 між позивачем та відповідачем, згідно якого позивач зобов'язався передати в оренду приміщення за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов'язався прийняти приміщення і щомісячно сплачувати орендну плату в розмірі 840 грн. з ПДВ на р/р позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судові витрати підлягають відшкодуванню у порядку ст. 88 ЦПК України, що підтверджено платіжним дорученням. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позов і просив стягнути з відповідача 37578,04 грн., посилаючись на те, що 04.05.2011 року між ПАТ комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який вказаний на картці. Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань, [PERSON] не виконав умов кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 14.10.2013 року має заборгованість у розмірі 37578,04 грн. Відповідач в судове засідання з'явився, заперечував проти відсотків. Встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000044552113 від 04.05.2011 року відповідач [PERSON] отримав від ПАТ комерційного банку «ПриватБанк» кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який вказаний на картці. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, станом на 14.10.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 37578,04 грн., яка складається з: - заборгованості за сумою кредиту: 20169,81 грн.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом: 15142,61 грн.; А також штрафі відповідно до умов кредитного договору: - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 1765,62 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушено наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 37578,04 грн. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 375,78 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved