Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №617А-69 від 02.10.2008 року у сумі 12999488,78 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.10.2008 року банк та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №617А-69. З метою забезпечення виконання кредитних умов [PERSON] між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №617А-69-2. Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконав та має прострочену заборгованість, тому позивач просить стягнути вищевказану заборгованість з відповідачів в солідарному порядку. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, у судове засідання жодного разу не зявилися, про причини особистої неявки та їх поважність не повідомили, представник відповідачів в судове засідання також не зявився надавши заяву про відкладення розгляду справи а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 02.10.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» в особі Харківської філії та [PERSON] укладено кредитний договір № 617А-69 (а.с.8-10). З метою оформлення кредиту відповідач звернувся до банку з письмовою заявою від 03.09.2008 року (а.с.12). Згідно п. 1.1. кредитного договору на умовах, визначених цим договором, банк надає позичальнику грошові кошти (далі - кредит) у розмірі 140 630,00 дол. США на строк з 02.10.2008 року по 02.10.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5% річних для придбання автомобілю Меrsеdеs-Веnz GL 500 (а.с.8). Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається банком у безготівковій формі шляхом перерахування з поточного рахунку позичальника № 262060152501 на поточний рахунок продавця № 260080033301 у АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в м. Харків - МФО 350910 (а.с.8). Згідно п. 1.4. кредитного договору сукупна вартість кредиту за цим договором визначена в додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору. Вартість супутніх послуг на користь третіх осіб, зазначена в додатку № 1, визначається внутрішніми положеннями та тарифами третіх осіб, а також розміром зборів та платежів, визначених чинним законодавством обовязковими при наданні цих послуг. Банк не несе відповідальності за зміну сукупної вартості кредиту, якщо вона була спричинена змінами сум платежів на користь третіх осіб (а.с.8). Відповідно до п. 2.1. кредитного договору позичальник здійснює повергнення кредиту в готівковій або у безготівковій формі на відкритий банком позичальнику позичковий рахунок згідно з графіком, наведеним в додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору. Згідно п. 2.3. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються наступним чином: -2.3.1. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений в п. 1.1. цього договору, на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. 2.3.2. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту щомісячно за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця. -2.3.3. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день повернення кредиту. -2.3.4. Проценти за поточний календарний місяць сплачуються позичальником щомісяця не пізніше 15 числа наступного місяця на рахунок, вказаний банком, в готівковій формі через касу банку або в безготівковій формі». Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та 02.10.2008 року надав відповідачу грошові кошти разовим платежем у розмірі 140 630,00 дол. США, проте, в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором не виконує, відсотки за користування кредитом не сплачує та не здійснює повернення кредиту, у результаті чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 27.08.2015 року за розрахунком позивача становить 12 999 488 (дванадцять мільйонів дев'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 78 коп., що включає в себе: - заборгованість по кредиту - 69 583,51 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 1 574 216,35 грн.; - заборгованість за процентами - 14 026,00 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 317 315,96 грн.; - заборгованість по комісії - 4 355,50 грн.; - пеня, неустойка за прострочення сплати кредиту - 893 920,00 грн.; - пеня, неустойка за прострочення сплати кредиту - 362 590,94 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 8 203 043,76 грн.; - пеня, неустойка за прострочення сплати процентів - 138 040,00 грн.; - пеня, неустойка за прострочення сплати процентів - 32 067,27 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 725 471,07 грн.; - пеня, неустойка за прострочення сплати комісії - 146 580,00 грн.; - пеня, неустойка за прострочення сплати комісії - 6 265,74 грн.; - проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (основним зобовязанням) (3% річних згідно ст. 625 ЦК України) - 5 958,22 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 134 795,23 грн.; - проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (процентами) (3% річних згідно ст. 625 ЦК України) - 527,11 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 11 925,11 грн.; - проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (комісіями) (3% річних згідно ст. 625 ЦК України) - 103,00 грн.; - штраф згідно п. 7.2 кредитного договору за порушення п. 4.2.6 кредитного договору (5% від залишку заборгованості) - 30 657,32 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 693 573,15 грн.; - штраф за порушення п. 2.1.4. договору застави (5% від залишку заборгованості) - 6 625,17 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 149 883,91 грн. (розрахунок заборгованості додається). Пунктом. 4.2.6. кредитного договору встановлено обовязок позичальника не пізніше дати укладення цього договору та договору застави, за яким в заставу передається майно (автомобіль марки Меrsеdеs-Веnz GL 500, 2008 року випуску) з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором застрахувати за власний рахунок предмет застави на користь банку в рекомендованій банком страховій компанії на строк не менше 1 року за планом «Повне КАСКО» 100% вартості транспортного засобу. Позичальник також зобовязався не пізніше дати закінчення договору страхування майна, наданого банку у заставу, здійснювати подальше щорічне страхування предмету застави на користь банку в рекомендованій банком страховій компанії на строк не менше, ніж на 1 календарний рік. При цьому, на підставі п. 7.2. кредитного договору банк має право нараховувати позичальнику неустойку у розмірі 5% від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п. 4.2.6. цього договору за кожен факт порушення. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] було порушено вимогу вказаного пункту кредитного договору в частині страхування предмета застави, банком нараховано штрафи за кожен факт порушення у розмірі 30657,32 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 року (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 693 573,15 грн. Між банком та відповідачем укладено договір застави № 617А-69-2 від 02.10.2008 року (а.с. 20). На умовах договору застави в забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором заставодавець [PERSON] надає заставодержателю (позивачу) в заставу належний йому на праві власності автомобіль: марки Мегвесіез-Вепг, модель GL 500, 2008 року випуску. Згідно п. 2.1.4 на період фактичної дії цього договору [PERSON] зобовязався застрахувати за свій рахунок предмет застави на його повну вартість, але не меншу за ту, що визначена в п. 1.5. цього договору (722 629,00 грн.), на користь заставодержателя (позивача). За невиконання чи неналежне виконання даного пункту заставо держатель (позивач) має право вимагати від заставодавця [PERSON] сплати штрафу у розмірі 5% від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом. Враховуючи, що [PERSON] було порушено вимогу вказаного пункту договору застави в частині страхування предмета застави, банком нараховано штраф у розмірі 6 625,17 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 (2262,3411 грн./100 дол. США) становить 149 883,91 грн., що підтверджується розрахунком штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору та договору застави. Відповідно до п. 3.1.3. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за договором у наступних випадках, зокрема - прострочення сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом строком понад 2 місяці. Для реалізації цього права банк надсилає письмове повідомлення позичальнику із відповідною вимогою. Після спливу 30 календарних днів та за умови, що порушення не усунуте, на 31 календарний день після отримання позичальником такої вимоги термін кредиту вважається таким, що настав і позичальник зобовязаний сплатити наявну заборгованість за кредитом в повному обсязі. Якщо таке погашення не здійснене протягом 5 банківських днів, банк має право вжити заходи по стягненню наявної заборгованості за цим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній частковий платіж у рахунок погашення заборгованості за кредитними договором (часткове погашення процентів та комісії) здійснено відповідачем 03.03.2014 у загальній сумі 815,09 дол. США. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до [PERSON] (надалі Відповідача 1) з письмовою вимогою про дострокове погашення заборгованості № 4250/011-02 від 23.06.2015, яка була отримана ним09.07.2015, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23). Таким чином термін виконання зобовязань настав 10.07.2015 року. Однак, вказана вимога залишена [PERSON] без задоволення У забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] (надалі Відповідач 2)за кредитним договором перед позивачем між банком та [PERSON] укладено договір поруки №617А-69-2 від 02.10.2008 року (а.с.24). Згідно п. 1.2. договору поруки №617А-69-2 поручитель зобовязався перед кредитором відповідати всім своїм майном за виконання [PERSON] всіх його зобовязань перед кредитором, що виникають з умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.3. договору поруки № 617А-69-2 сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність у відповідності до ч. 1,2 ст. 554 ЦК України. Враховуючи, що у Відповідача 1 виникла заборгованість перед позивачем, позивач звернувся до Відповідача 2 з письмовою вимогою про погашення заборгованості № 5129/011- 02 від 06.08.2015, яка отримана ним 18.08.2015 року (а.с.26). Однак, вказана вимога залишена відповідачем [PERSON] без задоволення. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця на отримання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України також передбачено обовязок позичальника повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідач не виконав умови кредитного договору, чим порушив норми вищезазначених статей, тому до нього повинні застосовуватися положення ст. 611 ЦК України, які передбачають правові наслідки за порушення зобовязання. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України). Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобовязання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобовязальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника та кредитором боржника. Згідно п.1.3 Договору поруки поручителю відомі усі умови, кредитного договору укладеного між позивачем та [PERSON] Частиною 2 ст. 553 Цивільного кодексу України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Таким чином, обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель. За таких обставин суд приходить до висновку , що позивач правомірно вимагає з відповідачів повернення суми кредиту, відсотків та штрафних санкцій у примусовому порядку , посилаючись на кредитний договір. Разом з тим , за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що умовами договору передбачено одночасне стягнення декількох видів неустойки- штрафів та пені за порушення кредитних зобовязань, суми штрафів до стягнення з відповідача не підлягають. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15 . Суд вважає, що пеня є більш дієвою мірою впливу на боржника та к як обчислюється в відсотках від суми несвоєчасного виконання зобовязання та за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання своїх зобовязань. Отже пеня є більш дієвою мірою впливу на боржника та гарантує кредитору попередження або зменшення негативних наслідків від неналежного виконання або невиконання боржником договірного зобовязання. Таким чином належним способом забезпечення виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором є пеня, тоді як у стягненні періодичних штрафів згідно п.7.1.Договору (20 грн. за кожен день прострочення) слід відмовити. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору розмір пені нарахованої за прострочення основного зобовязання (кредиту), процентів, комісії значно перевищує розмір боргових зобовязань та суперечить загальним засадам цивільного законодавства, щодо справедливості, добросовісності та розумності. Ч.3 ст.551 ЦК України, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст..3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.3 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (правова позиція ВССУ у справі №6-100 цс14). Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача неустойки у виді пені, але зменшує її розмір до розміру заборгованості по кредиту, процентам та комісії. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3% річних згідно ст.625 ЦК України, а також штрафи згідно п.7.2 кредитного договору за порушення п.4.2.6 кредитного договору, п.2.1.4. договору застави. За таких обставин, суд дійшов висновку, що не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідачі порушили зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту 69583,51 доларів США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 року (2262,3411 грн. / 100 доларів США) становить 1574216,35 грн.; заборгованість за процентами 14026,00 доларів США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 року (2262,3411 грн./100 доларів США) становить 317315,96 грн.; заборгованість по комісії 4355,50 грн.; пеня, неустойка за прострочення сплати кредиту - 69583,51 доларів США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 року (2262,3411 грн. / 100 доларів США) становить 1574216,35 грн.; пеня, неустойка за прострочення сплати процентів - 14026,00 доларів США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 року (2262,3411 грн./100 доларів США) становить 317315,96 грн.; пеня, неустойка за прострочення сплати комісії - 4355,50 грн.; проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (основними зобовязаннями) (3%) 5958,22 доларів США, проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (процентами) (3% річних згідно ст.625 ЦК України) 527,11 доларів США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 року (2262,3411 грн./100 доларів США) становить 11925,11 грн.; проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (комісіями) (3% річних згідно ст.625 ЦК України) 103,00 грн.; штраф, згідно п.7.2 кредитного договору за порушення п.4.2.6 кредитного договору (5% від залишку заборгованості) 30657,32 доларів США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 року (2262,3411 грн./100 доларів США) становить 693573,15 грн.; штраф за порушення п.2.1.4. договору застави (5% від залишку заборгованості) 6625,17 доларів США, що по курсу НБУ станом на 27.08.2015 року (2262,3411 грн./100 доларів США) становить 149883,91 грн. Питання по судовим витратам необхідно вирішити відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial