Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON]А про відшкодування збитків в порядку регресу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30 вересня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № 552031. Між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 10 лютого 2014 року було укладено Додатковий договір №1 до договору № 552031, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 7400 грн. Позичальник належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбаченому вищевказаним договором, тому, станом на 27.07.2015 заборгованість [PERSON] за договором становила 7464,23 грн. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завдані внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами, були застраховані ПАТ «Українська пожежні страхова компанія» згідно з договором добровільного страхування кредитів №055/06 від 01.08.2014. У звязку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. 03.08.2018 року, між ПАТ «УПСК» та Фізичною особою підприємцем [PERSON] укладено договір №03/08/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. Зокрема, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 7464,23 грн., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання позичальником своїх зобовязань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки №552031 та додатковим договором до нього. Враховуючи викладене, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення збитків в порядку регресу в сумі 7464,23 грн., судового збору в сумі 704,80 та витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Згідно з Указом Президента України № 294/2018 від 28 вересня 2018 року суддю Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунька Ярослава Володимировича переведено шляхом відрядження строком до шести місяців на роботу на посаду судді Оболонського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Мельник І.О., яка ухвалою від 04.10.2018 призначила справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не зявився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.09.2013 між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № 552031. Між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 10.02.2014 укладено додатковий договір №1 до договору № 552031, згідно з яким відповідачу надано кредит у сумі 7400 грн. Відповідач належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбаченому вищевказаним договором, тому, станом на 27.07.2015 заборгованість [PERSON] за договором становила 7464,23 грн. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані ПАТ «Українська пожежні страхова компанія» згідно з договором добровільного страхування кредитів № 055/06 від 01.08.2014. У звязку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «УПСК», виконуючи свої зобовязання по договору № 055/06 від 01.08.2014, визнав факт неповного погашення відповідачем грошового зобов'язання згідно з умовами договору перед АТ «Ощадбанк», страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 7464,23 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України, особа, яка відшкодував шкоду, завдану іншою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної сторони у розмірі виплаченого відшкодування. Також, згідно з приписами ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, ні страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З вищенаведеного вбачається те, що в розумінні ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» у відповідача виникло зобов'язання перед ПАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 7464,23 грн. Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу № РУФ/06/013/15/9 від 16.10.2015 про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку зі сторони [PERSON] проведено не було. Між ПАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] 03.08.2018 укладено договір №03/08/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. Зокрема, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 7464,23 грн., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобовязань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки №552031 та додатковим договором до нього. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 7464,23 грн. на відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. Крім того, підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення судових витрат, оскільки згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає понесений ними і документально підтверджений судовий збір в розмірі 704,80 грн. Також, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами витрати на правничу допомогу адвоката. В даному випадку, витрати на правову допомогу склали 1000 грн. Зі згоди\~\~ представника позивача, суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено\~ст. 280-282 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України,

Outcome: approved