Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 338614 грн. 66 коп. звернути стягнення на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0475 га з кадастровим номером 1424510400:01:004:0168. В обґрунтування зазначив, що 13.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2511. Відповідно до умов зазначеного Договору [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 66900 грн., які повинен був повернути не пізніше 12.03.2018 року та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 18 відсотків річних. В забезпечення кредитного договору між позивачем та [PERSON] укладено 13.03.2008 року Іпотечний договір ВКІ № 540231 відповідно якому в забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: жилий будинок та прилягаючі споруди та будівлі за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянки розміром 0,0475 га з кадастровим номером 1424510400:01:004:0168 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору позивач був змушений звернутися до суду та рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 14.11.2011 року у справі № 2-627/2011 солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 87085 грн. 99 коп., судовий збір в розмірі 870 грн. 86 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.. Станом на 04.06.2021 року основна заборгованість за кредитним договором складає 338614 грн. 66 коп., яка складається: 50940 грн. 36 коп. прострочена заборгованість за основним боргом, 66254 грн. 14 коп. прострочена заборгованість за відсотками, 30151 грн. 67 коп. сума пені, 85528 грн. 86 коп. втрати від інфляції на суму простроченого кредиту, 76399 грн. 83 коп. втрати від інфляції на суму нарахованих відсотків, 14511 грн. 72 коп. 3 відсотки річних на суму простроченого кредиту, 14828 грн. 08 коп. 3 відсотки річних на суму нарахованих відсотків. Враховуючи, що [PERSON] не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, позивач вправі звернутися до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за наданим кредитом. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 23 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 03.08.2021 року позовну заяву залишено без руху повторно та надано строк на усунення виявлених недоліків. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 20.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про час та місце судового розгляду відповідно до вимог законодавства, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подавала. В зв`язку з неявною сторін та їх представників, судове засідання технічними засобами не фіксується. Суд, перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.03.2008 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір № 2511 (далі Кредитний договір) відповідно якому [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 66900 грн. зі сплатою 18 відсотків річних за користування кредитом (п.1.1. Кредитного договору), які повинен був повернути не пізніше 12.03.2018 року (п.1.2. Кредитного договору). 13.03.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір (далі Іпотечний договір) відповідно якому позивач має право в разі не виконання [PERSON] забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно п. 1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно земельна ділянка, розташована: [ADDRESS] , розміром 0,0475 га, кадастровий номер 1424510400:01:004:0168, та жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1. Іпотечного договору іпотекою забезпечено зобов`язання за Кредитним договором № 2511 від 13.08.2008 року між позивачем та [PERSON] .. Згідно п. 2.3.4. Іпотечного договору строк виконання зобов`язань, забезпеченого іпотекою закінчується 12.03.2018 року. Відповідно до п. 4.2. Іпотечного договору іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання, реалізації предмета іпотеки відповідно до закону, набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним. Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 14.11.2011 року № 2-627/2011 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на корись Старобешівського відділення № 3314 ПАТ «Державний ощадний банк України» суму боргу станом на 14.11.2011 року в розмірі 87085 грн. 99 коп., яка складається: 50940 грн. 36 коп. заборгованість по кредиту, 33539 грн. 68 коп. заборгованість по процентах, 2605 грн. 95 коп. пеня. Також стягнуто судовий збір в розмірі 870 грн. 86 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.. Як зазначено в постанові Великої Палати ВС від 26.01.2021 року № 522/1528/15-ц наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. В постанові КЦС в складі ВС від 10.07.2019 року № 522/3901/16-ц вказано, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав належним чином своїх обов`язків щодо своєчасного та в повному обсязі повернення кредитних коштів та сплату відсотків, що підтверджено рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 14.11.2011 року № 2-627/2011. Згідно із\~частиною першою статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до\~частин першої\~та\~другої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За\~частиною першою статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України). Відповідно до\~частини першої статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною четвертою статті 559 ЦК України\~(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора. З договору поруки слідує, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 4.2. Іпотечного договору) про його дію до припинення основного зобов`язання та дію Іпотечного договору до повного виконання умов Кредитного договору в разі пролонгації його строку не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частинні першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559\~ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга\~статті 252 ЦК України). З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосоване у другому реченні частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15). Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05.06.2019 року № 523/3082/14-ц висловлено наступну позицію «у разі пред`явлення вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень\~ч. 4 ст. 559 ЦК України\~порука припиняється в частині відповідних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку» (п. 74). Строк виконання зобов`язання [PERSON] за Кредитним договором настав у 2011 році з часу звернення позивача до суду про стягнення заборгованості. В той же час, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 20.07.2021 року, тобто поза межами шестимісячного строку. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed