Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1869,07 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк встановив клієнту кредит в сумі 1500,00 грн., зі сплатою 30% річних. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 23.06.2018 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 1869,07 грн., з яких: основна заборгованість становить 1462,93 грн.; проценти за користування кредитом 291,27 грн.; пеня за прострочену заборгованість 74,14 грн.; комісія за розрахункове-касове обслуговування 24,00 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 5,70 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту 8,42 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 2,61 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. 10.10.2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 6 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.02.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] був укладений договір у вигляді заяви про приєднання №2638499/030217 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п.п. 3.1 договору, шляхом підписання цієї заяви про приєднання, до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п.п. 3.4 заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п.п. 3.4.1 клієнту відкривається поточний рахунок [NUMBER] в гривня, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надає клієнту платіжну картку типу Mastercard Debit Standart 0 грн. та персональний ідентифікаційний код. В своїй заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, клієнт просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Банк встановив клієнту кредит в сумі 1500,00 грн. Згідно п.п. 6.6 процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 % річних за користування кредитними коштами. Згідно додатку №1 до основного договору (ДКБО) плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40 (сорок) % на рік. Умовами п.п. 6.1 розділу VI (плата за послуги банку) договору (ДКБО) передбачено , що послуги, які надаються банком згідно з п.п. 1 п. 3.2 розділу ІІІ цього договору, оплачуються клієнтом з тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції, отримання послуг. Розмір плати за послуги, які надаються банком згідно з п.п. 3.3 п. 3.2 розділу ІІІ цього договору (ДКБО), проценти тощо визначаються в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та інших документів, які є невід'ємними частинами кредитного договору. Згідно п. 6.2 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), клієнт щомісяця здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов'язкового щомісячного платежу, також клієнт має право провести повне або часткове погашення кредиту. Згідно з п. 11 всі інші умови кредитного договору містяться в договорі. Згідно розділу ХХІІ (загальні умови надання кредиту) договору (ДКБО) датою укладання кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії уповноваженим представником банку, датою надання кредиту є дата використання клієнтом кредиту. Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) клієнт зобов'язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) за користування кредитом клієнт зобов'язаний сплачувати банку проценти, в порядку та розмірах, визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії та в додатку №1 до договору. Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини). Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) сплата нарахованих процентів за користування кредитом ( в тому числі процентів за користування кредитом протягом Грейс періоду) /обов'язкового щомісячного платежу/ процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлювальної кредитної ліні (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) будь-яке невиконання клієнтом умов договору породжує к банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов'язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором. Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством (в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов'язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів. Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) якщо банк на підставі договору вимагає здійснення внесків (платежів), строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі внески (платежі) або повернення кредиту мають бути здійсненні клієнтом протягом 30 календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду клієнт усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність. Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) клієнт зобов'язаний щомісяця отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором. Згідно розділу ХХІІ (ДКБО) у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов'язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. Згідно розділу ІХ (договору ДКБО) пеня нараховується у валюті грошового зобов'язання за неналежне виконання якого вона застосовується і сплачується в національній валюті за курсом встановленим НБУ на 15-00 годину, за київським часом банківського дня, в який сплачується пеня. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 23.06.2018 року становить 1869,07 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості (основного боргу) 1462,93 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 291,27 грн.; загальна сума заборгованості за розрахункове-касове обслуговування 24,00 грн.; загальна сума нарахованої пені 74,14 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 5,70 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту 8,42 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 2,61 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 1869,07 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved