Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася\~ до суду з зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] (страхувальник) 02.12.2016 року уклали Договір страхування транспортних засобів №АК/5231116, предметом якого є страхування автомобіля «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з Договором (поліс ЦВ) позивач зобов`язався в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу, зобов`язався дотримуватись умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 07.04.2017 року в м. Кролевець по проспекту Миру відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі потерпілий) та застрахованого автомобіля «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 11.05.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, оскільки відповідач, перебуваючи за кермом у стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем потерпілого. 10.04.2017 року потерпілий звернувся із заявою до позивача про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору. На підставі страхового акта та розрахунку суми страхового відшкодування до нього позивачем виплачено страхове відшкодування на користь потерпілого в розмірі 11425,55 грн. відповідно до платіжного доручення № 23272 від 13.07.2017р. Відповідач свої зобов`язання за договором страхування не виконав, що призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди. 19.03.2019 року відповідачу було направлено регресну вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Вказану вимогу відповідач отримав 26.03.2019 року, однак станом на 18.11.2019 року страхове відшкодування не повернуто. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму в якості страхового відшкодування в розмірі 11425,55 грн. Відповідно до поданої суду заяви представник позивача просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.5). Відповідач у наданий судом строк та станом на 15.06.2020 року своїм правом подання до суду клопотань та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови Кролевецького районного суду Сумської області від 11 травня 2017 року, яка набрала законної сили, [PERSON] 7 квітня 2017 року близько 11 години 15 хвилин по проспекту Миру в м.Кролевець Сумської області керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з роту, хитка хода). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Крім того, [PERSON] 7 квітня 2017 року близько 11 години 40 хвилин по проспекту Миру в м.Кролевець Сумської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124, ст.173 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (а.с.54-55). Таким чином, з вини відповідача була спричинена ДТП, в результаті якої заподіяно матеріальні збитки власнику автомобіля марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що також підтверджується протоколом огляду транспортного засобу (а.с.67-68). Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, дорівнює ринковій вартості, визначена у звіті №PZU/83/04/17 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу\~ і склала 12641 грн. 86 коп. (а.с.56-66). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача (страхувальника) під час експлуатації ним автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , була застрахована позивачем (страховиком) відповідно до полісу №АК [NUMBER] 5231116 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс страхування). Франшиза за даним полісом страхування становить 00 грн. Строк дії договору - з 05.12.2016 року по 04.12.2017 року (а.с.44). На підставі заяви потерпілого [PERSON] , яка надійшла до позивача 10 квітня 2017 року (а.с.47-51), з метою виконання договірних зобов`язань позивач склав страховий акт від 12.07.2017 року та прийняв рішення про визнання даної події страховим випадком (а.с.80), та на підставі розрахунку страхового відшкодування до страхового акта (а.с.81) виплатив страхове відшкодування [PERSON] на суму 11425 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням №23272 від 13 липня 2017 року (а.с.82). Правовідносини, що є предметом спору в даній справі, випливають із регресу та регулюються\~ст.1191 ЦК України\~і\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон). Згідно з ч.1\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Право на подачу позивачем регресного позову до відповідача передбачено підпунктом 38.1.1. «а» статті 38 Закону, яким встановлено, що страховик після\~ виплати\~ страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія\~\~\~ забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки №4 від 01.03.2013 року керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Відповідно до постанови Кролевецького районного суду від 11 травня 2017 року [PERSON] керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з роту, хитка хода). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 54-55). Судом не встановлено підстав для відмови у позові ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». За вказаних обставин, виходячи з положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час настання ДТП), враховуючи доведеність вини відповідача у скоєнні ДТП і факту перерахування позивачем відшкодування, виплачених останнім коштів потерпілій особі, є підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу 11425 грн. 55 коп. У відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1191 ЦК України,

Outcome: approved