Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] 27.04.2016р. звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору купівлі - продажу, витребування майна, визнання права власності. В обґрунтування зазначає, що батькові її довірительки [PERSON] належав на праві власності гаражний бокс [ADDRESS], що підтверджується ордером №438 від 03.12.2000 виданим Ватутінською районною державною адміністрацією м. Києва. Після смерті [PERSON] даний гараж успадкувала його мати - бабця позивачки, [PERSON], зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а також із заявою до ГБК «Десна» про вступ до членів кооперативу, однак через свій похилий вік та погане самопочуття не завершила оформлення своїх спадкових справ і не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, померши [INFO] За життя [PERSON] склала два заповіти, а саме: заповіт від 23.08.2008р. відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] та заповіт від 18.09.2008р. відповідно до якого заповіла все своє майно своїй онуці [PERSON] Заповіт від 18.09.2008р. скасував виданий раніше заповіт від 23.08.2008р. відповідно до вимог ст. 1254 ЦК України. Також зазначає, що її довірителька - [PERSON], як спадкоємець за заповітом, у визначений законодавством строк звернулась до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 28.02.2011 р. рішенням Деснянського районного суду м. Києва було задоволено позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Оскільки позивачка не була стороною даного спору, вона не знала про існування даного рішення, яким право власності на її спадкове майна перейшло до [PERSON] Після смерті у 2011р. [PERSON] гараж перейшов у власність до доньки [PERSON], [PERSON], яка успадкувала його після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 17.01.2012р. за р. № 627 Синицею Т.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. 10.04.2012р. [PERSON] продала гараж [PERSON] Представник позивачки зазначає, що її довірителька 08.12.2015р. дізналася про існування рішення, про спадкування гаража [PERSON] та про його продаж. 11.12.2015р. [PERSON] звернулась до Апеляційного суду м. Києва зі скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2011р. 10.02.2016р. Апеляційний суд м. Києва скасував рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2011р. у справі № 2-1417/11, та ухвалив нове, яким відмовив у задоволенні позову [PERSON] Оскільки [PERSON] не був законним власником гаража, гараж не міг увійти до складу спадщини після його смерті, та [PERSON] не могла його успадкувати. Позивачка при цьому навіть не здогадувалася про те, що гараж вибув з її володіння, у зв'язку з чим вважає за можливе витребувати спірне нерухоме майно у набувача на підставі ст. 388 ЦК України. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом видане 17.01.2012 р. за р.№ 627 на ім'я [PERSON] порушує права позивачки, вважає, що відповідно до ст. 1301 ЦК України дане свідоцтво повинно бути визнано судом недійсним. Також скасування рішення суду (як правовстановлюючого документа [PERSON] на гараж) тягне за собою визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв'язку із наведеним, посилаючись на положення ст.ст.203, 215, 317, 330, 388, 658, 1254, 1261, 1268, 1301 ЦК України, представник позивачки просила суд: 1. визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я [PERSON] 17.01.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В.; 2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.04.2012р., укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. за р.№3542; 3. Витребувати у [PERSON] та повернути у власність позивачки гаражний бокс [ADDRESS]. Визнати за позивачкою право власності на вищевказаний гаражний бокс. Також представник позивачки просила стягнути з відповідачки [PERSON] витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути із неї витрати на утримання, та збереження майна в сумі 3850 грн. В обґрунтування зазначила, що 10.04.2012р. [PERSON] здійснила продаж гаражного боксу [ADDRESS], який був придбаний [PERSON] за відплатним договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Синицею Т.В. за р.№3542 та зареєстровано право власності у встановленому законом порядку. Так як [PERSON] стала членом ГБК «Десна» та стала власником вищевказаного гаражного боксу, у неї виник обов'язок сплачувати експлуатаційні внески щомісяця і сплатити вступний внесок. З довідки від 30.06.2016р. за №22 виданої ГБК «Десна», вбачається, що [PERSON] 02.07.2012р. був внесений вступний внесок в розмірі 800 грн. і сплачені експлуатаційні внески в сумі 570 грн. за 2012р., 600 грн. за 2013р., 600 грн. за 2014р., 800 грн. за 2015р. та 480 грн. за 2016р. Загальна суму сплачених позивачем за зустрічним позовом внесків становить 3850 грн. Оскільки [PERSON] є добросовісним набувачем, так як на момент укладення договору купівлі-продажу вона не знала і не могла знати про те що особа [PERSON]) у якої придбано річ, не мала права її відчужувати, відповідно до положень ч.3 ст. 390 ЦК України, має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідачки витрати на утримання, догляд та поховання [PERSON] в сумі 80 212,38 грн., за яких: 70 000,00 грн. - витрати на утримання та догляд за [PERSON], 10 212,38 грн. - витрати на поховання [PERSON], посилаючись не те, що вона є спадкоємицею за законом [PERSON] [PERSON], батько позивачки за зустрічним позовом, з березня 2008 р. доглядав за [PERSON], оскільки остання за станом здоров'я та похилий вік не мала змоги самостійно себе обслуговувати. Батько позивачки погодився доглядати за [PERSON] до її смерті, допомагати у вирішенні побутових питань, купувати ліки та продукти. З метою відшкодування витрат на догляд та утримання, які були понесені [PERSON], [PERSON] за життя обіцяла віддати йому гаражний бокс [ADDRESS]. В зв'язку із вказаним обставинами, [PERSON] було складено заповіт від 23.08.2008р., реалізовуючи який [PERSON] оформив на себе спірний гараж. Після смерті [PERSON] організацією її похорону займався виключно [PERSON], який ніс затрати на поховання та ритуальні послуги. Зазначає, що на поховання [PERSON] були зроблені витрати у розмірі 10 212,38 грн. В судовому засіданні представник позивачки вимоги первісного позовну підтримала в повному обсязі, у задоволенні зустрічних позовних заяв просила відмовити у повному обсязі, з огляду на їх безпідставність на необґрунтованість. Відповідач [PERSON], її представник в судовому засіданні вимоги своєї позовної заяви підтримали, у задоволенні первісного позову просили відмовити. В наданих суду запереченнях відповідачка зазначила, що позивачем за первісним позовом не надано доказів про наявність права власності на спірне майно, а також докази прийняття нею спадщини. Оскільки у позивача [PERSON] відсутні права на спірне спадкове майно (гараж), відтак такі права не можуть бути порушені та, відповідно, не можуть бути відновлені шляхом застосування способів судового захисту заявлених позивачем (визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, визнання права власності). Крім того, зазначила, що позивачка знала, що [PERSON] за життя обіцяла віддячити [PERSON] та оплатити витрати на догляд за собою (утримання), які були ним понесені, а оскільки грошових коштів у неї не було, [PERSON] обіцяла віддати [PERSON] гараж. Вважає, що позивач про вказані обставини знала та підтримувала такі домовленості [PERSON] та [PERSON], оскільки сама позивач за своєю бабцею не доглядала. В зв'язку із чим [PERSON] заявила про пропуск позивачем за первісним позовом строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Також відповідачка [PERSON] просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Відповідач [PERSON], її представник в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувати та просили суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] просили задовольнити. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] В наданих суду запереченнях представник відповідачки зазначила, що з поданої позивачем заяви не можливо з'ясувати характер спірних відносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Зазначає, що ухвалюючи рішенні по справі, суд повинен відмовити в задоволенні вимог про визнання недійсним свідоцтва про право спадщину, оскільки видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. свідоцтво не порушує права та інтереси позивача - [PERSON], стороною позивача у своєму позову не доведено зворотнє. З позовної заяви вбачається, що представник позивача просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.04.2012р. укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. за р.№3542. Позивачка [PERSON] не є стороною оспорюваного договору, таким чином між сторонами відсутні зобов'язально-правові відносини, що позбавляє права позивача звертатися до суду застосовуючи способи захисту прав, установлені для зобов'язальних правовідносин. Також позивачем не доведено наявність речового права власності на майно (гаражний бокс), яке знаходиться у власності відповідача 2. Оскільки у позивача відсутнє право власності на спірне майно, вона позбавлена права звертатися до суду із позовом про витребування майна у добросовісного набувача в порядку статті 388 ЦК України, так як позивач не є власником майна. Позивачем також не доведено, що гараж був набутий [PERSON] внаслідок вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжких обставин чи інших подібних обставин. Так само позивачем не доведено таких обставин набуття гаража ні [PERSON], ні [PERSON] Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Т.В. в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, заслухавши доводи та заперечення сторін, покази допитаних в судовому засіданні свідків, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial