Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №003-23032-01-011, мотивуючи тим, що 01 вересня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») м.Київ та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №003-23032-01-011. На підставі договору, відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України гривні та надано платіжну картку з пін-кодом, з обслуговуванням на умовах, викладених в тарифному пакеті «Віза Класичний». Відповідно до кредитного договору відповідачу відкрито кредитну лінію на сумі 100 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн.. Банк самостійно один раз на місяць міг змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому між сторонами було погоджено, що додаткова угода не складається. Позивач умови договору виконав, проте відповідач не виконує належним чином зобов»язання за кредитним договором, у зв»язку з чим станом на 10 березня 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 10 086 грн. 48 коп., яка складається з : тіло кредиту 1725 грн. 31 коп., прострочене тіло кредиту 5 146 грн. 43 коп., заборгованість за відсотками 3 214 грн. 74 коп.. На підставі неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, звернувся в суд за захистом прав позивача та просив стягнути заборгованість за договором кредиту. У судове засідання представник позивача не з»явився, у прохальній частині позовної заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечив Відповідач [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не зявився по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 03.10.2014 року за №1950200887273 та від 11 червня 2015 року за №1950200923008, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутності або перенесення розгляду. У позовній заяві представник позивача посилається на те, що позов подано на підставі ч.9 ст.110 ЦПК України, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідача по справі. Згідно отриманої відповіді, відповідач [PERSON] зареєстрований в с.Старосілля Городищенського району Черкаської області і знятим з реєстрації не значиться. Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутності. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, з»ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно до Статуту ПАТ «Дельта Банк» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» переіменовано на ПАТ «Дельта Банк» (а.с.7). Відповідно до укладеного 01 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем кредитного договору №003-23032-01-011, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Відповідно до зазначеного договору, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7 200 грн.. Позивач самостійно один раз на місяць міг змінювати розмір ліміту кредитної лінії, при цьому було погоджено, що у даному випадку додаткова угода не складається. Згідно до п.1.5 кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані ним у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед позивачем за договором, та вчинення інших операцій зазначених у договорі. У відповідності до п. 2.1, моментом надання позивачем відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Згідно до п.3.6 договору, власник картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов»язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обов»язковими складовими є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. У п.3.7 зазначено, що у разі порушення відповідачем строків сплати заборгованості за кредитною лінією або овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією або овердрафтом, а також інших платежів, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Відповідно до п.3.8 договору, при надходженні на рахунок коштів погашення існуючої заборгованості відбувається у наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається позивачем самостійно. Згідно п.3.9 та п.3.10, позивач нараховує та сплачує відповідачу проценти на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунку. Сплата процентів на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунках на кінець кожного операційного дня, здійснюється позивачем щомісячно, виходячи з кількості днів в періоді нарахування, з урахуванням вихідних днів, в останній робочий день поточного місяця, за період з дати останнього нарахування, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи його. При розрахунку процентів на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунку, не враховується день зарахування коштів на рахунок та не враховується день списання коштів з рахунку. Станом на 10 березня 2015 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 10 086 грн. 48 коп., яка складається з : тіло кредиту 1725 грн. 31 коп., прострочене тіло кредиту 5 146 грн. 43 коп., заборгованість за відсотками 3 214 грн. 74 коп.. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між ПАТ «Дельта Банк», позивачем, та [PERSON], відповідачем по справі, укладено договір №003-23032-01-011 від 01 вересня 2011 року про надання кредиту (а.с.2-3). На підставі зазначеного договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті гривні на загальну суму 100 000 грн. та здійснював обслуговування, згідно тарифів на обслуговування платіжних карток «Віза Класичний» (а.с.3). Крім того, на день укладення кредитного договору, позивач встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7 200 грн.. Відповідач, на день розгляду справи в суді, кредитну заборгованість не погасив. На підставі наведеного, слід вбачати, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем щодо надання кредиту, а відповідач зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, і відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, станом на 10 березня 2015 року має заборгованість 10086 грн. 48 коп.. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь Держави, згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позов підтверджується: копією договору №003-23032-01-011 від 01 вересня 2011 року про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, копією тарифів на обслуговування платіжних карток, копією паспорта [PERSON], розрахунком ціни позову від 10 березня 2015 року, копією довідки АА №267752 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копією статуту ПАТ «Дельта Банк» м.Київ. На підставі наведеного та

Outcome: approved