Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

представник позивача просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) КСГП «Україна» № 249 площею 2,79 га, що розташована на території Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, обґрунтовуючи позов наступним. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] належала земельна частка (пай) за № [NUMBER] площею 2,79 га, що розташована на території Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] заповіт на своє майно, яке залишилось після нього, в тому числі і на земельну частку (пай), не складав. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишилась його дочка [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги після [PERSON] не залишилось. Оскільки після [PERSON] інших спадкоємців першої черги не залишилось, вона може успадкувати всю спадщину свого батька, в тому числі і вищезазначену земельну частку (пай). Вона у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] та спадкова справа не заводилась. Після звернення до нотаріальної контори для заведення спадкової справи, нотаріус пояснив їй, що нею пропущений строк на прийняття спадщини [PERSON] . У зв`язку з тим, що нею було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України. Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 02.07.2020 р. їй було визнано причини пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , поважними та встановлено їй додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Вона у встановлений рішенням суду тримісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко О.П. із заявою про прийняття спадщини [PERSON] , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа. Після заведення спадкової справи вона звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадкових прав на земельну частку (пай). Для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус попросила надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Разом з тим, у неї відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), оскільки він був втрачений. У зв`язку з чим приватний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину та вона не змогла у встановленому порядку через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після [PERSON] . Тому питання визнання права спадкоємців на земельну частку (пай) необхідно вирішувати в судовому порядку згідно Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Представник відповідача в особі Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області на підготовче засідання не з`явився, подавши до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги позивача визнають та проти них не заперечують. Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про винесення рішення про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] належала земельна частка (пай) за № [NUMBER] площею 2,79 га, що розташована на території Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] заповіт на своє майно, яке залишилось після нього, в тому числі і на земельну частку (пай), не складав. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишилась дочка [PERSON] . [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги після [PERSON] не залишилось. Оскільки після [PERSON] інших спадкоємців першої черги не залишилось, позивач успадковує всю спадщину свого батька, в тому числі і вищезазначену земельну частку (пай). Позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] та спадкова справа не заводилась. Після звернення до нотаріальної контори для заведення спадкової справи, нотаріус пояснив позивачу, що нею пропущений строк на прийняття спадщини [PERSON] . У зв`язку з тим, що позивачем було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , нотаріус відмовив позивачу у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 02.07.2020 р. позивачу було визнано причини пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , поважними та встановлено їй додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач у встановлений рішенням суду тримісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко О.П. із заявою про прийняття спадщини [PERSON] , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа. Після заведення спадкової справи вона звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадкових прав на земельну частку (пай). Для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус попросила надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Разом з тим, у позивача відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), оскільки він був втрачений. У зв`язку з чим приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та вона не змогла у встановленому порядку через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після [PERSON] . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що у даному випадку позивач не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, а відтак позов є законним і обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved