Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на те, що між сторонами був укладений договір постачання природного газу, по якому виникла заборгованість у зв`язку із невиконанням відповідачем його умов. Представник позивача Попов В . Д. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не запречував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся належним чином - через оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи перенесення судового засідання на іншу дату від нього не надходило, відзив до суду не надав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи викладене, справу спрощеного позовного провадження розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до вимог ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з вимогами п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496, надалі Правила) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Позивач в порядку, передбаченому Правилами, розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви - приєднання по формі, встановленій у постанові НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут». Відповідно до вказаних Правил якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідач не подавав до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу. Тобто, між позивачем та відповідачем був укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам. Вказаний Договір був укладений з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. При цьому, в договорі було зазначено місце його виконання, а саме [ADDRESS] . Таким чином, відповідно до Типового договору постачання газу побутового споживача відповідач [PERSON] є споживачем природного газу (а.с. 9). Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували той факт, що відповідач не користувався наданими позивачем послугами газопостачання, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідач є споживачем послуг які надавалися позивачем. Також, судом встановлено, що доказом споживання відповідачем природного газу є часткова сплата останнім за спожитий відповідачу природний газ. Вказане підтверджується повідомленням про надходження коштів через Укрпошту за спожитий газ по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 12). Згідно п.20 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30 вересня 2015 року, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами. Відповідно до розрахунку боргу у відповідача за спожитий природний газ виникла заборгованість в сумі 4085,20 гривень по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 11). В порядку досудового врегулювання спору відповідачу надсилалося повідомлення про добровільну сплату боргу, однак останній заборгованість за спожитий природний газ не сплатив. Наведене підтверджується повідомленням (а.с. 22). На даний час, відповідач від газопостачання за адресою [ADDRESS] відключений, що вбачається із наряду №140/328 від 13.08.2018 (а.с. 13, 21). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань та у встановлені строки не оплатив наданні йому позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів, в результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка підлягає стягненню. Саме тому позов слід задовольнити. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1728,90 грн. На підставі ст.ст. 526, 611, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30 вересня 2015 року, суд

Outcome: approved