Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Конопська Є.І. звернулася в суд з вище вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилалася на те, що 11.07.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Кредитор), та [PERSON] укладено Кредитний договір №014/0002/82/40552, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в розмірі 40800 грн., під 17% річних до 10.07.2017р. Уклавши кредитний договір [PERSON] зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 10.1 Кредитного договору). А також, на вимогу Кредитора достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу Кредитора (пункт 5.5. Кредитного договору). Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання, у зв'язку з чим Кредитор надіслав йому лист-вимогу про дострокове погашення кредиту та усунення порушень за кредитним договором. Однак, [PERSON] вимогу Кредитора не виконав, а тому станом на 26.02.2014 року виникла заборгованість у розмірі 25718,37 гривень, з якої: 16660 гривень -заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 2720 грн.); 2833,14 гривень - заборгованість за відсотками; 6225,23 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Просила стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер - [NUMBER], на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/0002/82/40552 від 11.07.2007 року у сумі 25718,37 гривень, з якої: 16660 гривень -заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 2720 грн.); 2833,14 гривень - заборгованість за відсотками; 6225,23 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені останнім внаслідок сплати судового збору по справі. Представник позивача Куриш В.І. в судове засідання не з'явився, однак направив до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти винесення заочного рішення, а також просив розглянути справу без присутності представника позивача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю визнав та не заперечив проти їх задоволення, просив розглянути справу у його відсутності. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що 11.07.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0002/82/40552, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 40800 гривень під 17 % річних по 10.07.2017р. (включно). Даний договір діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, процентів за користування, неустойок, відшкодування можливих збитків). Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних (до 15 числа) платежів у строки та розмірах згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Взяті на себе зобов'язання перед Банком [PERSON] у визначений договором строк не виконав, що призвело до виникнення заборгованості по кредитному договору. Згідно п.5.5 Кредитного договору [PERSON] зобов'язувався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені цим кредитним договором протягом 30 календарних днів з моменту надіслання Кредитором на його адресу відповідного листа-повідомлення, а також у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 10.1 Кредитного договору). На вимогу позивача про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором за «114-28-о-оо/1851 від 19.09.2013 року відповідач не відреагував і в добровільному порядку заборгованість не погасив. Розмір заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 26.02.2014 року становить 25718,37 гривень, а саме: 16660 гривень -заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 2720 грн.); 2833,14 гривень - заборгованість за відсотками; 6225,23 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Таким чином, між сторонами існують цивільні права і обов'язки відповідно до Кредитного договору від 11.07.2007 року та вимог ст.ст.11, 509 ЦК України, тобто зобов'язання у правовідносинах, в яких одна сторона має вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а друга сторона має право вимагати виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зі змісту ст.610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.1054 ч.ч.1,2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти в кредит позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги на суму 25718,37 грн., які визнані відповідачем слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір, сплата якого підтверджена документально. На підставі ст.ст.509, 526, 536, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved