Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Представник позивачів [PERSON], який діє в інтересах позивачів [PERSON], [PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON]. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] підтверджується рішеннями Хорольського районного суду від 23.03.2017 року та 11.12.2017 року та ухвалами від 07.08.2017 року та 16.02.2018 року. Після його смерті, у відповідності до заповіту, відкрилася спадщина на все належне померлому майно, в тому числі право на земельний пай площею 4,00 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, який належав йому на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. При зверненні до Хорольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого батька, а саме земельної частки (паю) площею 4,00 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, їм було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ, який посвідчує право на земельну частку (пай) відсутній. Тому позивачі змушені звернутися до суду, так як не мають можливості нотаріально оформити своє право на земельну частку (пай). Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з`явились, направили заяву в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленомустаттею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 11.02.2011 року, видане Андріївською сільською радою Хорольського району, Полтавської області, актовий запис № 3 ( а. с. 4). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне померлому майно, в тому числі право на земельну частку (пай) площею 4,00 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, який належав йому на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], вартість земельної частки (паю) становить 148966,81 грн. (а.с.10, 16). Заповіт від імені спадкодавця посвідчувався секретарем виконкому Харківецької сільської ради 22.05.1997 року, за реєстром № 10, на жилий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться в с. Харківці, Лохвицького району, Полтавської області та все майно, що належало йому на праві особистої власності на користь дочок [PERSON] та [PERSON] в рівних долях ( а.с. 7). Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] встановлено рішеннями Хорольського районного суду Полтавської області від 23.03.2017 року і 11.12.2017 року та ухвалами від 07.08.2017 року, 16.02.2018 року ( а.с. 5,6). Позивачі прийняли спадщину після померлого батька у відповідності до ст. 1270 ЦК України, подавши відповідні заяви до нотаріуса. 19.04.2016 року за поданими заявами заведена спадкова справа за № 106/2016, заповіт від імені спадкодавця посвідчувався секретарем виконкому Харківецької сільської ради 22.05.1997 року, за реєстром № 10, на жилий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться в с. Харківці, Лохвицького району, Полтавської області та все майно, що належало йому на праві особистої власності на користь дочок [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, що підтверджується письмовим поясненням завідувача Хорольської державної нотаріальної контори № 1022/01-09 від 14.06.2018 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 14.06.2018 року ( а.с. 26-28). При зверненні позивачами до Хорольської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори № 686/02-31 від 06.04.2018 року, № 685/02-31 від 06.04.2018 року (а.с. 8-9). Згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Лохвицькому районі від 18.07.2016 року № 31-1618-99.3-1164/2-16 встановлено, що за архівними даними на прізвище [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розпайованого колгоспу ім. Тесленка Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 4,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Підстава видачі: розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації № 493 від 30.09.1996 року ( а.с.10). За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved