Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.11.2016 року по 05.06.2018 року в сумі 23575,11грн., 3% річних в розмірі 2136,48 грн., інфляційні втрати в розмірі 4142,54 грн., та витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що ТОВ з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 р., та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khqaszbut.104.ua). Відповідач є споживачем цих послуг, оскільки за даними Оператора ГРМ за адресою: м. Харків, вул. Вятська, 55а, на його ім`я відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Внаслідок систематичного нехтування Боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість за період з 01.11.2016 по 05.06.2018 у розмірі 23575,11 грн., та не погашена станом на момент подання даної заяви до суду, що підтверджується розрахунком заборгованості.У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, Товариством нараховані 3% річних - 2136,48 грн., інфляційні втрати - 4142,54 грн. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача ТОВ «Харківгаз Збут» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 05.02.2021 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А. 09.02.2021 року судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 09.02.2021 року. Ухвалою судді від 10.02.2021 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Харківгаззбут» з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. та з 11.05.2017 р. згідно постанови №633 від 11.05.2017р. ТОВ «Харківгаззбут» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] як споживача природного газу за адресою: [ADDRESS] ( а.с.4). Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 09.02.2021, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт побутового споживача - це територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня тощо) , що належить споживачеві на правах власності або користування). Побутовий споживач- це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. Та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаззбут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015, та розміщений на офіційному сайті ТОВ. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. При цьому АТ «Харківгаз» відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 р., №2284 від 08.09.2015 р., №809 від 19.06.2017 р. в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. ТОВ «Харківгаззбут» відповідно до ліцензії надає послуги з постачання природного газу на території Харківської області. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст.633,634,641,642 ЦК України за формою типового розподілу природного газу. Згідно п. 7 гл. 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно п. 1 глава З Розділу 11 Кодексу ГРС, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вищевикладеного суд вважає, що відповідач є побутовим споживачем природного газу та є відповідальною особою за збитки, завдані несплатою за користування наданими послугами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 11 вересня 2019 року у справі № 509/3536/15-ц. Крім того, з довідки про нарахування та оплати за природний газ за особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що за період з 01.11.2016 по 05.06.2018 позивач, нараховував щомісячно плату за спожитий природний газ, але відповідач його оплату повністю не здійснював. При чому, доказів того, що відповідач не користується природним газом до суду не надано, так і того, що відмовився у встановленому законом порядку від послуг позивача. Суд враховує, що заявлений позивачем період стягнення заборгованості перевищує строки позовної давності, однак клопотання про застосування строків позовної давності по справі, яка може бути застосована лише за заявою сторони у спорі, до суду не надходило. Що стосується трьох процентів річних та інфляційних втрат на суму заборгованості нарахованих за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Тобто при вирішенні спірних правовідносин діє принцип презумпції винуватості боржника, який не надав суду об`єктивних і переконливих доказів про відсутність своєї вини у виникненні спірної заборгованості. Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Позивачем здійснено розрахунок інфляційних витрат та 3% річних починаючи з січня 2018 року по січень 2021 року. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Харківгаз збут» заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі за період з 01.11.2016 року по 05.06.2018 року в розмірі 23575,11 грн., 3% у розмірі 2136,48 грн., та інфляційних витрат у розмірі 4142,54 грн. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved