Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] ,який діє в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про відшкодуванняморальної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок злочину. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] та її представник [PERSON] посилаються на наступні обставини. 31.07.2019 року Ружинським районним судом Житомирської області у справі №291/839/19 винесено вирок, яким затвердив угоду про примирення від 24.06.2019 року, укладену між [PERSON] та позивачкою [PERSON] у кримінальному провадженні за №12019060290000101 від 13.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, ст.128 КК України. Про те, що 08 травня 2019 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, відповідачка [PERSON] неподалік дошкільного дитячого закладу, який розташований по [ADDRESS] , [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно нанесла [PERSON] правою рукою один удар в область область голови. Внаслідок вказаних неправомірних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в лівій щічній ділянці. Вказані дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України , як умисне легке тілесне ушкодження. Безпосередньо після цього, в тому ж місці, тобто неподалік дошкільного дитячого закладу, який розташований по [ADDRESS] , [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних стосунків штовхнула від себе позивачку [PERSON] , яка від цього впала у рівчак. Внаслідок падіння позивачка [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, щл викликали тривалий розлад здоров`я у вигляді закритого перелому латеральної лодижки і заднього краю суглобової поверхні великогомілкової кістки. Вказані дії [PERSON] кваліфіковані за ст. 128 КК України , як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Під час досудового розслідування відповідачка [PERSON] повністю визнала свою вину. В кримінальному провадженні позивачкою цивільного позову щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди заявлено не було. Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідачки [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 68000,00 грн. та стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.. У судовому засіданні позивачка та її представник свої вимоги підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили їх задовольнити. В судовому засідання відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що позивачкою не було заявлено цивільного позову до відповідачки, крім того на момент розгляду кримінального провадження у позивачки [PERSON] будь-яких притензій до відповідачки не було. Суд, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом, 08 травня 2019 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, відповідачка [PERSON] неподалік дошкільного дитячого закладу, який розташований по [ADDRESS] , [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно нанесла [PERSON] правою рукою один удар в область область голови. Внаслідок вказаних неправомірних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в лівій щічній ділянці. Вказані дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України , як умисне легке тілесне ушкодження. Безпосередньо після цього, в тому ж місці, тобто неподалік дошкільного дитячого закладу, який розташований по [ADDRESS] , [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних стосунків штовхнула від себе позивачку [PERSON] , яка від цього впала у рівчак. Внаслідок падіння позивачка [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, щл викликали тривалий розлад здоров`я у вигляді закритого перелому латеральної лодижки і заднього краю суглобової поверхні великогомілкової кістки. Вказані дії [PERSON] кваліфіковані за ст. 128 КК України , як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Під час досудового розслідування відповідачка [PERSON] повністю визнала свою вину. 31.07.2019 року Ружинським районним судом Житомирської області у справі №291/839/19 винесено вирок, яким затверджено угоду про примирення від 24.06.2019 року, укладену між [PERSON] та позивачкою [PERSON] у кримінальному провадженні за №12019060290000101 від 13.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, ст..128 КК України. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в неї з відповідачкою склалися неприязні відносини, так як вона мала інтимні стосунки з її цивільним чоловіком [PERSON] .. Через що остання нанесла позивачці тілесні ушкодження, та була за це засуджена вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 31.07.2019 року. Дані свідчення і підтвердив свідок [PERSON] .. Свідок [PERSON] , суду пояснила, що працює в дитячому садочку, має добрі відносини як з позивачем так і з відповідачем. Позивачка водить дитину до них в дитячий садок. Одного разу бачила як між [PERSON] та [PERSON] біля дитячого садочка був якийсь конфлікт, та вони шарпали одна одну, після того в [PERSON] був гіпс на нозі. Причини їхнього конфлікту не знає. Таким чином, вироком суду, було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачки та отриманими тілесними ушкодженнями позивачки [PERSON] . Хоча при розгляді кримінального провадження позивачка не подавала цивільний позов щодо стягнення матеріальної чи моральної шкоди з відповідачки, але на даний час вимога Позивача про стягнення з Відповідача відшкодування завданої моральної шкоди, завданої злочином, підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ст.23 ПК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03,1995 року № 4«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого Відповідачем, який в ході судового розгляду кримінального провадження вину визнав та розкаявся у вчиненому, Позивач безумовно зазнала моральної шкоди, яка полягає в негативних психологічних наслідках та фізичних страждань, пов`язаних з отриманими травмами, що стало наслідком нераціонального витрачання життєвого часу та в погіршенні звичайних умов життя. Визначаючи розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань Позивача, фінансове становище, суб`єктивне відношення до вчиненого Відповідачем, а також вищевказані обставини, досліджені в судовому засіданні та визначає її в розмірі 10 000,00 грн., які необхідно стягнути з Відповідачки на користь Позивача. Даний розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, на думку суду, враховує всі обставини, досліджені в судовому засіданні та відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні. При вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Як слідує з ч.ч.2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З клопотання представника позивача [PERSON] вбачається, що він просить стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] витрати за надання правової допомоги відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 30.08.2019 року, актів про надані і прийняття правової допомоги (юридичних послуг) від 11.10.2019 року, та 15.09.2020 року, оригіналу квитанції від 30.09.2019 року, всього на суму 5000 грн. 00 коп. Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача - адвокатом Ющуком І.А. вимоги про стягнення витрат за надання правої допомоги обгрунтовані, та підтверджені частково, а тому підлягають до часткового задоволення. В матеріалах справи наявний договір про надання професійної правничої допомоги від 25.02.2019 року, акт про надані послуги (виконані роботи) адвокатом від 30.08.2019 року, акти про надання і прийняття правової допомоги (юридичних послуг) від 11.10.2019 року, та 15.09.2020 року, оригінал квитанції від 30.09.2019 року При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом ( стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, якою понесенні витарти. Як вбачається із ч. 6 ст. 137 ППК України обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи обсяг фактично виконаної адвокатами роботи, наданих послуг, витрачений на це час, участь в судових засіданнях, приймаючи до уваги доводи та заперечення відповідачів, дотримуючись принципів розумності та справедливості суд вважає, що заявлений представником позивача адвокатом Ющуком І.А. на користь позивача. розмір витрат на правничу допомогу підлягає частковому відшкодуванню, а саме в розмірі 3 тис. грн.. Судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідачки . Відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України в даному судовому засіданні проголошується вступна та резолютивна частина рішення, а складання рішення в повному обсязі відкладається на 10 днів. Відповідно до ст..ст. 11, 23, 202, 203, 205, 215, 216, 220, 759, 798, 799, 979, 988, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188 та 1194 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями), ст. 4, 5, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

Outcome: partial