Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Представник позивачки - адвокат Волков С.В. звернувся до суду із вказаним позовом. Вимоги позову мотивовано тим, що [PERSON] - матір позивачки, було включено до списку членів КСП «Нове життя». Однак, [INFO] [PERSON] померла, про що Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, складено відповідний запис за № 89. Згідно довідки Селянського-фермерського господарства «Нове життя» від 11.03.2020 № 14 [PERSON] була включена в розпаювання земельних часток (паїв), а саме: рілля - земельна ділянка № [NUMBER] ; сіножаті - земельна ділянка № [NUMBER] ; пасовища - земельна ділянка № [NUMBER] . 19.09.1996 рішенням Нетішинського міськвиконкому №247 [PERSON] було розпайована земельну частку (пай) розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та виготовлено на її ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №076957. Проте вказаний вище сертифікат [PERSON] не отримала в зв`язку із смертю, а тому вказаний документ зберігається в Нетішинському відділі Держгеокадастру, як такий що не отриманий, і після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. В управління та володіння спадковим майном вступила [PERSON] , проте нотаріально не оформила спадкових прав. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України, в редакції від 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За ч.1 ст.548 ЦК України від 1963 року, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст.561 ЦК України від 1963 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме, земельною часткою (пай) розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності СФГ «Нове життя» та розташована на території Нетішинської міської ради Хмельницької області. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах позивачка звернулась до Нетішинської державної нотаріальної контори. Однак, листом Нетішинської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 11.06.2020 для [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ССГ «Нове життя», яка належала її матері - [PERSON] , розташовану на території Нетішинської міської ради Хмельницької області, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на це спадкове майно. На підставі наведеного позивачка просила, встановити факт своєчасного прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також визнати за нею [PERSON] право власності на земельну частку (пай), площею 3,2 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) яка перебуває у колективній власності СФГ «Нове життя», розташованої на території Нетішинської міської ради Хмельницької області, виділена на підставі рішення Нетішинського міськвиконкому від 19.09.1996 року за №247, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №076957 від 03.12.1996 року, виготовленого на ім`я [PERSON] , який зареєстровано 07.10.1996 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №38, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] . Позивачка [PERSON] та її представник Волков С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд такі задовольнити. Представник відповідача - Юрчук Л.Є. подала суду заяву про слухання справи у відсутності представника Нетішинської міської ради. Крім того, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] подала суду письмові пояснення в яких просила слухання справи проводити у відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Також, зазначила, що Головне управління та його структурні підрозділи відповідно до статті 122 Земельного кодексу України не розпоряджається спірною земельною ділянкою, оскільки вона належить до земель колективної власності, а не до земель державної власності. При вирішенні спору просила врахувати, що згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Стаття 1258 ЦК України вказує, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області при вирішенні спору просила врахувати надані нею письмові пояснення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] про день, час і місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв чи клопотань від неї не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] - дочка позивачки показала, що спірна земельна ділянка належить її матері з 1995 року. Після смерті [PERSON] , яка була її бабою, [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема, земельною часткою (паєм). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені в графі батько зазначено « [PERSON] » в графі мати « [PERSON] ». Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 03.08.1969 року [PERSON] , 1947 року народження, зареєструвала 03.08.1969 року шлюб з [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №11. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , у віці 73 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №87. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , у віці 68 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №89. З довідки №14 виданої правлінням СФГ «Нове життя» від 11.09.2020 року вбачається, що [PERSON] була включена в розпаювання земельних часток (паїв). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області встановлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Нетішинським відділом земельних ресурсів [PERSON] не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №076957 на земельну ділянку площею 3,2 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Нетішинської міської ради за межам населеного пункту. Судом встановлено, що згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №076957 від 03.10.1996 року, зареєстрованого 07.10.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №38, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селянських господарств «Нове життя», виділена на підставі рішення Нетішинського міськвиконкому від 19.09.1996 року за №247. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , в управління спадковим майном, зокрема, земельною часткою (паєм) вступила позивачка [PERSON] . Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30.08.2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01.01.2004 року. Згідно ст.548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті [PERSON] для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається є постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом після смерті матері, [PERSON] . Крім того, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, останній в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на земельну частку (пай) за законом, у зв`язку з відсутністю право встановлювальних документів, що підтверджується листом про відмову у вчиненні нотаріальної дії №167/01-16 від 11.06.2020 року. Вищезазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216 1222 ЦК України, ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved