Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Прокурор Великобурлуцького району Харківської області в інтересах держави в особі Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області звернувся до суду з заявою, в якій просить: ухвалити рішення про визнання спадщини відумерлою, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO], а саме: сертифікату серії ХР № 0034209 на право на земельну частку (пай), площею 6,90 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97 456 грн. 70 коп., яка розташована за межами населеного пункту на території Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. На обґрунтування своїх вимог прокурор вказав, що прокуратурою Великобурлуцького району Харківської області проведено перевірку діяльності Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та встановлено підстави представництва інтересів держави в особі територіальної громади Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області шляхом подання заяви про визнання спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], відумерлою. Перевіркою встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0034209, зареєстрованого 25 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну ділянку (пай) за № 209, право на земельну ділянку, площею 6,90 умовних кадастрових гектара, вартістю 19 062 грн. 00 коп., яка розташована за межами населеного пункту на території Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області належить [PERSON] Згідно актового запису про смерть № 2 від 05 лютого 1999 року, [PERSON] помер [INFO] На час смерті [PERSON] проживав один. З часу смерті [PERSON] по теперішній час спадкоємці за оформленням спадщини не зверталися. За таких обставин прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Григорівської сільської ради з даною заявою. В судовому засіданні прокурор підтвердив свої вимоги, пояснивши при цьому, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), площею 6,90 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97 456 грн. 70 коп., що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0034209, зареєстрованим 25 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну ділянку (пай) за № 209. За оформленням вищевказаної спадщини ніхто не звертався, тому, оскільки по передачі таких земель у власність територіальних громад зачіпаються інтереси держави, просив його вимоги задовольнити. Представник Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не з'явився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином (а.с.22), на адресу суду Григорівський сільський голова направив листа, в якому просить розглядати справу без їх участі (а.с. 23-24). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника Григорівської сільської ради. Представник заінтересованої особи - начальник Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області в судовому засіданні по суті проти вимог прокурора не заперечував, але вважав, що у прокурора не було підстав на звернення до суду з даною заявою. Вислухавши пояснення прокурора, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви прокурора необхідно відмовити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.8 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. [INFO] у віці 87 років помер [PERSON], що підтверджується записом акту про смерть № 2 від 05 січня 1999 року, виданого завідуючим відділом запису актів громадянського стану (а.с.07). Часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], тобто [INFO] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), площею 6,90 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97 456 грн. 70 коп., яка розташована за межами населеного пункту на території Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яке посвідчене сертифікатом серії ХР № 0034209 на право на земельну частку (пай), зареєстрованим 25 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну ділянку (пай) за № 209 (а.с.06). Померлий постійно по день смерті проживав в с. Григорівка Великобурлуцького району Харківської області, проживав один, що підтверджується довідкою Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 03 лютого 2014 року за вих. № 02-14/66 (а.с.04). Згідно довідки Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області за вих. 152/01-16 від 21 лютого 2014 року письмові заяви про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не подавалися, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Саме на цю норму статті посилається прокурор при зверненні з заявою до суду. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Таким чином, виникли між сторонами правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), площею 6,90 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97 456 грн. 70 коп. Таким чином, на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч.1 ст.555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Отже, норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 р. і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. За таких обставин, спадщина перейшла до держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР, тому заява про визнання спадщини відумерлою не підлягає задоволенню. (Лист ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed