Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» 13.10.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог представник позивача ПАТ «Дельта Банк» зазначив, що 04.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11328116000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 10 070,00 доларів США з розрахунку 13 % річних, за користування кредитними коштами за відповідним кредитним договором 26% річних, за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором строк, з 04.04.2008 року до повного повернення кредиту. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Заочним рішенням суду від 21 грудня 2015 року позовна заява ПАТ «Дельта Банк» була задоволена у повному обсязі та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , ФОП [PERSON] суму заборгованості розміром 222 951,45 гривень та судового збору у сумі 1325,75 гривень з кожного. 15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 21 грудня 2015 року. Ухвалою суду від 11 листопада 2016 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення була задоволена та рішення суду від 21 грудня 2015 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. 04 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати припиненим договір поруки №194663 укладений 04 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] . Посилалась на те, що Кредитором та [PERSON] 30 січня 2009 року була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору № 11328116000 від 04 квітня 2008 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації), згідно з якою була змінена схема погашення кредиту. Відповідно з п.2.1. Додаткової угоди, сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Відповідно до п.3.2. Додаткової угоди був змінений кінцевий термін повернення кредиту, а саме він був збільшений на два роки: з 04.04.2013 року до 04.04.2015 року. Поручитель, відповідно до Договору поруки № 194663 та Кредитного договору № 11328116000 від 04 квітня 2008 року вважав, що його зобов`язання перед Банком закінчуються 04.04.2013 року і Банк має право пред`явити йому вимогу про погашення боргу на протязі 6-ти місяців після зазначеної дати, тобто - до 04.10.2013 року. Але термін без згоди на це поручителя був збільшений на два роки - до 04.04.2015 року на підставі підписання між Банком та Позичальником 30 січня 2009 року Додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 11328116000. Про вищевказану зміну Кредитного договору № 11328116000 від 04 квітня 2008 року та підписання Додаткової угоди від 30 січня 2009 року поручитель, не був повідомлений ні шляхом листування, як передбачено договором, ні іншим чином. Таким чином, у зобов`язаннях, в яких бере участь Поручитель, відбулось відстрочення виконання, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами навіть, але сталось це без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, що не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. У зв`язку з чим [PERSON] просить визнати припиненим договір поруки укладений між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк». У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява від позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також в матеріалах справи наявна та заява представника [PERSON] адвоката Сокалюк В.П. про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11328116000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 10 070,00 доларів США з розрахунку 13 % річних, за користування кредитними коштами за відповідним кредитним договором 26% річних, за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором строк, з 04.04.2008 року до повного повернення кредиту. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля JAC HFC1020KR.(а.с.6-16) Виконання зобов`язань за кредитним договором було забезпечено Договором поруки № 194663 від 04 квітня 2008 року, який був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] , згідно з яким він поручається перед кредитором, тобто Банком за виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 11328116000 від 04 квітня 2008 року.(а.с.21-22) 30 січня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладена додаткова угода №1у відповідності до якої сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Позичальник згідно додаткової угоди з дати підписання цієї угоди зобов`язується повертати кредит та сплачувати сплату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів та крім того встановили, що нарахування процентів за кредитним договором здійснюється щомісяця у два етапи за методом « 30/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України.(а.с.19-20) Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці договору. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 11328116000 від 04.04.2018 року у нього перед позивачем ПАТ «Дельта Банк», станом на 16.06.2014 року виникла прострочена заборгованість яка підтверджується відповідним розрахунком, загальна сума якої становить 222951,45 гривні., з яких: - сума заборгованості за кредитом - 106461,23 гривень.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5771,84 гривень.; - сума заборгованості за відсотками - 103 804,04 гривень; - розмір мені за несвоєчасне повернення відсотків - 6 914,34 гривень. Жодних доказів щодо сплати коштів за цим договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідачі суду не надали. Останній платіж позичальником було здійснено до 19 грудня 2011 року, встановити чи сплачував кредитну заборгованість [PERSON] до вказаного часу не можливо через відстуність відповідних доказів у справі. Також судом встановлено що 18 червня 2014 року за вих. №31.4-08/6237/14 ПАТ «Дельта Банк» направляв [PERSON] досудову вимогу. Проте в матеріалах справи відсутні докази отримання [PERSON] вищевказаної вимоги.(а.с. 30) 18 червня 2014 року за вих. №31.4-08/6236/14 ПАТ «Дельта Банк» направляв ФОП [PERSON] претензію на суму 113 719,97 гривень. Проте в матеріалах справи відсутні докази отримання [PERSON] вищевказаної претензії.(а.с.31) У цей же час з моменту переуступки права вимоги боргу 08.12.2011 року і до моменту направленні досудової вимоги 18.06.2014 року ПАТ «Дельта Банк» не звертався а ні до боржника, а ні до поручителя із відповідними вимогами, не зважаючи на те що весь цей час відповідно до виписки по кредитному рахунку [PERSON] не здійснював жодні сплати. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору, однак підлягають задоволенню лише по відношенні до відповідача [PERSON] . При цьому суд зазначає, що порука [PERSON] , є такою, що повинна бути припиненою з наступних підстав. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель, тобто [PERSON] поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов`язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. Згідно з пунктами 1.3. договору поруки [PERSON] відповідає перед Кредитором (Позивачем) у тому ж обсязі, що і [PERSON] , за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основаної суми боргу( в т.ч. суми кредиту, регресу), сплати процентів, комісій відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших санкцій. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 554 Цивільного кодексу України, уразі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 559 ЦК України - порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Із аналізу вищевказаної норми закону вбачається, що в питанні належності стягнення грошових коштів з поручителя - є саме момент виникнення порушення у боржника та сповіщення про це поручителя або пред`явлення до поручителі відповідної вимоги. Отже, виходячи з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції на час укладання договору поруки №194663 від 04.04.2008 року) слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Стосовно зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ФОП [PERSON] про визнання договору поруки припиненим судом встановлено наступні обстави. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Також в силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. З наданої суду копії додаткової угоди №1 до договору поруки 194663 від 04 квітня 2008 року укладеної 30 січня 2009 року вбачається, що поручитель [PERSON] надав свою згоду на зміну основного зобов`язання. Виходячи з вищевикладеного зустрічні позовні вимоги про визнання поруки припиненою, згідно яких [PERSON] просить визнати поруку припиненою на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України є безпідставними, так як не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Крім цього, суд відмовляє представнику позивача у застосуванні наслідків пропуску строку позовної давності до вимог зустрічного позову [PERSON] про визнання поруки припиненою, з підстав того, що у задоволенні зустрічного позову було відмовлено за необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial