Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» (далі - ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР») звернувся 04.11.2020 року до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 01.01.2015 року ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкових територій у Металургійному районі м. Кривого Рогу, в тому числі будинку [ADDRESS] . У період з 01.05.2017 року по 01.03.2020 року позивач надав відповідачам послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідачі не сплачували за надані житлово-комунальні послуги, утворилася заборгованість в сумі 3338,35грн. Станом на 01.03.2020 року позивачем нараховано інфляційні збитки - 283,45грн. та 3% річних - 159,83грн., пеня - 2,21грн., які позивач просить стягнути з відповідача та відшкодувати судові витрати - судовий збір в сумі 2102,00грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Відповідачі повідомлені про перебування в провадженні суду зазначеної цивільної справи, копії ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками отримали 15.04.2021 року. Правом надання відзиву на позов не скористалися. Частиною 1 статті 280 ЦПК України встановлено, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Сітісервіс-КР» надає житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , згідно з договором про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд від 27.12.2013 року (а.с.8, 9). Між сторонами виникли правовідносини по наданню з боку ТОВ «Сітісервіс-КР» та споживанню з боку відповідачів комунальних послуг, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. За користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги (ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України). Аналогічні положення містить ст.322 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Між сторонами у справі договір щодо надання житлово-комунальних послуг не укладався. Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем . Позивачем ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надано відповідачам послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за період з 01.05.2017 року по 01.03.2020 року, заборгованість в сумі 3338,35грн., яка не сплачувалася відповідачами протягом спірного періоду, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звернувся до суду 30.04.2020 року з заявою про видачу судового наказу, проте ухвалою суду від 22.06.2020 року було відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку з тим, що боржники не були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] протягом всього періоду, за яким рахується заборгованість (а.с.10). Так, відповідачі зареєстровані за зазначеною адресою, проте за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС, УДМС України в Дніпропетровській області за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована з 22.05.2018 року, [PERSON] - з 17.10.2019 року, [PERSON] - з 29.05.2019 року по 14.09.2020 року (а.с.19-21), у той час як позивач просить стягнути заборгованість з 01.05.2017 року по 01.03.2020 року. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги з 01.05.2018 року по 01.06.2019 року в сумі - 1642,08грн., за період з 01.06.2019 року по 01.10.2019 року солідарно з [PERSON] та [PERSON] в сумі 304,62грн., з 01.10.2019 року по 01.03.2020 року солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 269,69грн. В частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з 01.05.2017 року по 01.05.2018 слід відмовити, оскільки жоден з відповідачів не був споживачем зазначених послуг у цьому періоді. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем за період з 21.06.2017 року по 01.03.2020 року нараховано 3% річних - 159,83грн. та інфляційні витрати - 283,45грн. (а.с.7). З урахуванням задоволених вимог позивача щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги слід стягнути з [PERSON] за період з 01.05.2018 року по 01.06.2019 року 3% річних в сумі - 64,04грн. та інфляційні витрати - 92,69грн., за період з 01.06.2019 року по 01.10.2019 року солідарно з [PERSON] та [PERSON] 3% річних - 7,64грн. та інфляційні витрати - 1,17грн., з 01.10.2019 року по 01.03.2020 року солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - 3% річних - 3,94грн. та інфляційні витрати - 2,03грн. Крім того, ч.1 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Позивачем нараховано пеню за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року включно в сумі 2,21грн., яка підлягає стягненню у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачами комунальних послуг. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача до відповідачів такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідач в на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог 2102,00 грн.(1891,80 грн. +210.20 грн.). Пропорційно до задоволених вимог на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі: з відповідача [PERSON] - 1137,38грн. (2102х2047,41/3783,84=1137,38), [PERSON] - 138,10грн. (2102х248,60/3783,84=138,10), [PERSON] - 51,04грн. (2102х91,88/3783,84=51,04). На підставі викладеного,

Outcome: partial