Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 03.02.2016 року, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP21360196 від 05.04.2006 року, яка станом на 08.12.2015 року становить 21 567,71 грн. та складається із заборгованості: за кредитом - 886,75 грн., по процентам за користування кредитом - 5645,33 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13 532,41 грн., штрафу 500 грн. - фіксована частина та 1003,22 грн. - процентна складова; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказує, що 05.04.2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем укладено кредитний договір № DNH4KP21360196, за яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 973,70 грн. зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості. Свої зобовязання за договором банк виконав, натомість відповідач покладені на нього обовязки належним чином не виконує, в результаті чого станом на 08.12.2015 року має заборгованість в розмірі 21 567,71 грн., яку позивач просить суд стягнути з [PERSON] в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав клопотання, викладене в позові, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № DNH4KP21360196 шляхом підписання Заяви позичальника про приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.5, 6-9). Відповідно до п. 1.1. Статуту (а.с.14) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно заяви позичальника (а.с.5) [PERSON] отримав строковий кредит в сумі 973,70 грн. строком на 24 місяці по 07.04.2008 року включно за відсотковою ставкою 2,09 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту на споживчі цілі придбання мобільного телефону Samsung X300/Modern Black вартістю 749 грн. та для оплати комісії банку та компанії, що здійснила продаж товару СПД [PERSON] В свою чергу, позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним на умовах та в строки, обумовлені сторонами, а саме: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця позичальник зобовязаний надавати банку щомісячний платіж (ануїтетний) в сумі 52,18 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка включає заборгованість за кредитом, відсотки, комісію та інші витрати згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) (а.с.5-зворот). Пунктом 4.3 Умов (а.с.8-зворот) передбачено узгоджений сторонами наступний порядок зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості: 1) відшкодування збитків/витрат банку згідно п.3.2.11, 3.3.8 Умов; 2) прострочена комісія по кредиту; 3) прострочена винагорода; 4) прострочені відсотки за користування кредитом; 5) простроченої заборгованості за кредитом; частина суми, що залишилась, направляється на погашення заборгованості по кредиту, та в порядку черговості комісії, винагороди, відсотків, кредиту. Відповідно до заяви позичальника та п.4.2 Умов, у випадку порушення позичальником зобовязань за кредитом, він сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 6% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Крім того, у випадку порушення позичальником строку платежів більш ніж на 30 днів, він зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.5.3 Умов, а.с.9). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним\~ договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання якого не допускається. Банк свої зобов'язання за кредитним договором № DNH4KP21360196 від 05.04.2006 року виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі на споживчі цілі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати їх повернення. В порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання не виконав, внісши востаннє 27.07.2006 року в рахунок сплати відсотків за користування кредитом 19,35 грн., а загалом 71,23 грн. (з розрахунку: 19,35+20,68+31,20), в результаті чого станом на 08.12.2015 року утворилась заборгованість за кредитом 886,75 грн., по процентам за користування кредитом 5645,33 грн., яку суд вважає доведеною, а наданий позивачем розрахунок заборгованості (а.с.3-4), належним та допустимим доказом, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, суд також вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом із застосуваннм підвищеної відсоткової ставки до простроченої суми кредиту в розмірі 6% щомісячно (72 % на рік) з огляду на дійсність істотних порушень відповідачем кредитних зобовязань, що відповідає вимогам п. 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) (а.с.8 зворот) та заяві позичальника, підписанням якої він підтвердив свою згоду з усіма викладеними в них умовами. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не\~ повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Виходячи зі змісту ст.ст.546,548,549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (штраф, пеня), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. З огляду на істотність порушення відповідачем строків платежів по грошовим зобовязанням, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) в сумі 500 грн. фіксована частина та 1003,22 грн. процентна складова, які також підлягають стягненню з відповідача. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 13\~532,41 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Так, згідно п.5.1. Умов (а.с.9) при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених п.п.3.2.2, 3.2.3 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязаний сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. З урахуванням ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України відносно обов'язку суду сприяти сторонам в здійсненні їхніх прав, застосовуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України суд вправі зменшити розмір неустойки як цивільно-правової відповідальності боржника за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що також зазначено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14. В розумінні ч.3 ст.551 ЦК України істотними обставинами можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно роз'яснень, викладених у п.27 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року\~ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. В ході судового розгляду судом встановлено, що розмір заборгованості за пенею, нарахованої за прострочення виконання [PERSON] кредитних зобов'язань, станом на 08.12.2015 року\~ складає 13532,41 грн., в той час як заборгованість відповідача по кредиту та відсоткам за користування ним складає сумарно 6 532,08 грн. (з розрахунку: 886,75 + 5645,33). Таким чином, очевидним є те, що заявлений позивачем розмір пені є неспівмірним з розміром основного боргу відповідача і не відповідає визначеним п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509, ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам конституційного принципу верховенства права (абз.2 п.3.2Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №7-рп/13). Враховуючи встановлену неспівмірність, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до 6 530 грн., що кореспондується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі № 6-1120цс15 та від 03.09.2014 року у справі 6-100цс14. Аналізуючи фактичні обставини справи, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON]\~ на користь позивача заборгованості за кредитним договором № DNH4KP21360196 від 05.04.2006 року станом на 08.12.2015 року в загальному розмірі 14 565,30 грн., яка включає заборгованість: за кредитом 886,75 грн., по процентам за користування кредитом 5645,33 грн., а також неустойку, яка включає штраф в сумі 500 грн. фіксована частина, 1003,22 грн. процентна складова, та пеню 6530 грн. (виходячи з розрахунку: 886,75+5645,33+500+1003,22+6530). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог,

Outcome: partial