Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Представник позивача Мерцалова Н.В. звернулась із заявою до суду, в якій просить ухвалити додаткове рішення по справи, яким вирішити позовну вимогу щодо стягнення з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» грошові кошти в сумі 3 004,66 гривень безпідставно стягнути з пенсії за виконавчим написом № 7836 від 10 вересня 2018 року, а також грошові кошти в сумі 6 004,66 гривень безпідставно стягнуті з пенсії в якості основної винагороди приватного виконавця Вольф Т.Л. за виконавчим написом № 7836 від 10 вересня 2018 року, а також грошові кошти в сумі 350 гривень безпідставно стягнуті з пенсії в якості витрат на проведення виконавчих дій, на загальну суму 29 009,66 гривень. В судове засідання учасники процесу до суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомляли, клопотань про відкладення до суду не надходило. Суд, вважає за можливе розглянути дане питання за їх відсутності, оскільки неприбуття їх у судове засідання осіб, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням суду від 19 грудня 2019 року позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчинений 10 вересня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 7836. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просив: «стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» грошові кошти в сумі 3 004,66 гривень безпідставно стягнути з пенсії за виконавчим написом № 7836 від 10 вересня 2018 року, а також грошові кошти в сумі 6 004,66 гривень безпідставно стягнуті з пенсії в якості основної винагороди приватного виконавця Вольф Т.Л. за виконавчим написом № 7836 від 10 вересня 2018 року, а також грошові кошти в сумі 350 гривень безпідставно стягнуті з пенсії в якості витрат на проведення виконавчих дій, на загальну суму 29 009,66 гривень», однак в рішенні суду дана позова вимога не була розглянута. Так, 04 жовтня 2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. у виконавчому провадженні № 57318043 по виконанню виконавчого напису № 7836 виданого 10.09.2018 р. приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 30 046,64 грн., що є предметом розгляду даного спору, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 6), відповідно якої звернуто стягнення на доходи позивача, які він отримує у Павлоградському об`єднаному управлінню ПФУ Дніпропетровської області. Вищевказаною постановою приватного виконавця від 04.10.2018 р. постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 % після вирахування утриманих податків, зборів, на користь стягувача, у першу чергу: - витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 350 грн. за реквізитами отримувача приватного виконавця Вольф Т.Л. (за реквізитами: р/р [NUMBER] у ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 300711, код отримувача: 3223901456); - суму боргу 30 046,64 грн. на користь стягувача за наступними реквізитами ( ПАТ 2ПУМБ», р/р [NUMBER] , МФО 334851, ОКПО 1933505456, призначення платежу: погашення боргу у виконавчому провадження № 57318043 за виконавчим написом № [NUMBER] від 10.09.2018, боржник: [PERSON] ) - основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3 004,66 грн. перерахувати за реквізитами отримувача приватного виконавця Вольф Т.Л. (а.с. 6 зв.). Згідно листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на запит адвоката Мерцалової Н.В., було надано вбачається, що 11 жовтня 2018 року на адресу управління надійшла постанова від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 04 жовтня 2018 року ВП № 57318043 про стягнення з [PERSON] боргу на користь «ПУМБ» у розмірі 30 046,64 гривень винагороди на користь приватного виконавця Вольф Т.Л. - 3004,66 гривень та витрат на проведення виконавчих дій - 350,00 гривень на користь приватного виконавця Вольф Т.Л. Згідно постанови було утримано та перераховано починаючи з листопада 2018 року боргу у розмірі 25 655,00 гривень, винагороди - 3 004,66 гривень та витрати на проведення виконавчих дій - 350,00 гривень. Витрати на проведення виконавчих дій та винагорода утримано та перераховано в повному обсязі, а борг частково. Залишок боргу на 01 вересня 2019 року складає 4 391,64 гривні. Та додано відповідну таблицю про розмір відрахувань боргу з 01 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року. (а.с. 8-8 звор.). Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. Зазначений правовий висновок міститься в постанові Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц. Оскільки під час розгляду справи визнано спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги у частині стягнення з АТ «ПУМБ» перерахованих грошових коштів, які утримані із заробітної плати позивача на виконання цього виконавчого напису, підлягають задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved