Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Ощадбанк») звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 33 528,83 грн. згідно договору № 1230441 від 14.08.2013 року та додаткового договору № 5 від 28.07.2014 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 14 серпня 2013 року був укладений Договір № 1230441 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною із змінами згідно Додаткового договору № 5 від 28.07.2014 року, за умовами яких відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 14 800,00 грн., яку збільшено до 30 000,00 грн., з процентною ставкою за кредитом в розмірі 10,5% річних. Позивач виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 31.08.2020 року становить 33 528,836 грн., яка складається з: 25 757,20 грн. - загальна сума основної заборгованості; 4 983,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 21,00 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування з 23.06.2017 року по 31.08.2020 року; 1 298,78 грн. - пеня за несплату процентів за користування кредитом з 26.08.2017 року по 31.08.2020 року; 630,88 грн. - 3% річних за прострочення сплати кредиту з 07.11.2019 року по 31.08.2020 року; 336,03 грн. - №% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 26.07.2017 року по 31.08.2020 року; 501,42 грн. - інфляційні втрати з серпня 2017 року по липень 2020 року за прострочення сплати процентів з серпня 2017 року по липень 2020 року, що є предметом позовних вимог. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.01.2021року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2021 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва. 16 вересня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято до свого провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області, до [PERSON] про стягнення заборгованості, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 16 вересня 2021 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Судом встановлено, що 14 серпня 2913 року був укладений Договір № 1230441 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною із змінами згідно Додаткового договору № 5 від 28.07.2014 року, за умовами яких відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 14 800,00 грн., яку збільшено до 30 000,00 грн., з процентною ставкою за кредитом в розмірі 10,5% річних. (а.с. 10-11, 12-17, 18, 19-22, 23-27) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 14.08.2013 року Договором № 1230441 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною із змінами згідно Додаткового договору № 5 від 28.07.2014 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим Договором санкціям. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 31.08.2020 року заборгованість відповідача за Договором у № 1230441 від 14.08.2013 р. становить 33 528,836 грн., яка складається з: 25 757,20 грн. - загальна сума основної заборгованості; 4 983,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 21,00 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування з 23.06.2017 року по 31.08.2020 року; 1 298,78 грн. - пеня за несплату процентів за користування кредитом з 26.08.2017 року по 31.08.2020 року; 630,88 грн. - 3% річних за прострочення сплати кредиту з 07.11.2019 року по 31.08.2020 року; 336,03 грн. - №% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 26.07.2017 року по 31.08.2020 року; 501,42 грн. - інфляційні втрати з серпня 2017 року по липень 2020 року за прострочення сплати процентів з серпня 2017 року по липень 2020 року, - правомірність заявлення яких доведено позивачем належними та допустимими доказами по справі, зокрема, розрахунком заборгованості відповідача та випискою по рахунку відповідача. (а.с. 5-9, 30-45) Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved