Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Прокурор Гусятинського району Тернопільської області в інтересах держави в особі позивача Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області звернувся до суду з позовом до директора Копичинецького міського центру культури і дозвілля [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення [PERSON] з посади художнього керівника Копичинецького міського центру культури і дозвілля. Вказав, що наказом № 158-К від 21.12.2012 року директора Копичинецького міського центру культури і дозвілля було звільнено із займаної посади художнього керівника даного центру - [PERSON] згідно п.3 ст.40 КЗпП України за невиконання своїх посадових обов'язків. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2013 року було визнано недійсним наказ про звільнення [PERSON] з посади художнього керівника вказаного вище центру, поновлено останню на посаді художнього керівника, стягнуто з Копичинецького міського центру культури і дозвілля на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 6417 гривень 32 копійки та 500 гривень моральної шкоди, яке набрало законної сили. Рішення суду виконане. [PERSON] поновлена на посаді художнього керівника центру і Копичинецькою міською радою з місцевого бюджету її відшкодовано заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 5194,18 гривень, утримано інші обов'язкові платежі та директором [PERSON] відшкодовано [PERSON] 500 гривень моральної шкоди. Оскільки шкода міському центру культури і дозвілля заподіяна з вини його директора [PERSON], який видав незаконний наказ про звільнення [PERSON], вона підлягає відшкодуванню за його рахунок відповідно до п.8 ст.134 КЗпП України в повному обсязі, як це встановлено в результаті проведеної перевірки прокуратурою Гусятинського району. Посилаючись на наведене, просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з директора Копичинецького міського центру культури і дозвілля [PERSON] на користь Копичинецької міської ради кошти виплачені з бюджету міста Копичинці [PERSON] за час вимушеного прогулу в сумі 5194,18 гривень на виконання рішення Гусятинського районного суду від 29.04.2013 року; стягнути з останнього на користь Копичинецької міської ради також кошти виплачені з бюджету міста Копичинці у вигляді: податку з доходів фізичних осіб в сумі 927,95 гривень; єдиного соціального внеску в сумі 231,03 гривень; внесків районного комітету працівників культури в сумі 41,70 гривень; внесків обласній організації профспілки працівників культури в сумі 22,46 гривень. В судовому засіданні прокурор Гусятинського району уточнені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовні заяві, просила позов задовольнити.Вказала що 500 гривень моральної шкоди [PERSON] - відповідач по справі відшкодував [PERSON]. Представник позивача Копичинецької міської ради позов прокурора підтримав в частині стягнення коштів, але не з директора Копичинецького міського центру культури і дозвілля [PERSON], а з начальника відділу культури та туризму Гусятинської районної державної адміністрації [PERSON], посилаючись на те, що саме [PERSON] незаконно видав розпорядження № 54-к від 01.06.2011 року про переведення [PERSON] на посаду художнього керівника Копичинецького центру культури і дозвілля та у зв'язку з тим, що вказане розпорядження суперечить Положенню про відділ культури і туризму Гусятинської райдержадміністрації, зокрема пункту 8.3., згідно якого начальник відділу призначає на посаду та звільняє з посади лише працівників відділу, керівників закладів культури, що належать до комунальної власності відповідного рівня. [PERSON] не є керівником закладу культури, а лише працівником центру культури і дозвілля згідно установчих документів центру. Також пояснив, що кошти з директора центру - відповідача по справі не стягували, тому, що знали, що прокурор подасть позов до суду. Перші півроку кошти не стягували, оскільки не знали в який спосіб. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що судова справа щодо поновлення [PERSON] розглянута неповно. Вважає, що вказані у позові 6417,32 гривень слід стягнути з начальника відділу культури і туризму Гусятинської районної державної адміністрації [PERSON] з вищевказаних підстав, що вказав представник позивача Копичинецької міської ради в судовому засіданні. Крім того, вказав, що він відшкодував [PERSON] моральної шкоди згідно рішення суду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду від 29 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 13 червня 2013 року було визнано недійсним наказ директора Копичинецького міського центру культури і дозвілля [PERSON] №158-к від 21.12.2012 року «Про звільнення [PERSON] з посади художнього керівника Копичинецького міського центру культури і дозвілля». Поновлено на роботі [PERSON] на посаді художнього керівника Копичинецького міського центру культури і дозвілля і з вказаного Центру на її користь стягнуто 6417,32 гривень заробітної плати за час вимушеного прогулу та 500 гривень моральної шкоди. Наказом № 5-К від 07 травня 2013 року директора Копичинецького міського центру культури і дозвілля Гусятинського району Тернопільської області [PERSON] поновлено [PERSON] на посаді художнього керівника вказаного Центру. Згідно платіжних доручень за № 720, 721, 722, 723, 724 від 31 липня 2013 року, тобто 31 липня 2013 року [PERSON] Копичинецькою міською радою було виплачено 5194,18 гривень зарплати за час вимушеного прогулу, утримано в рахунок сплати податку з доходів фізичних осіб 927,95 гривень; 231,03 гривень єдиного соціального внеску; 41,70 гривень внесків райкому працівників культури; 22,46 гривень внесків обласній організації профспілки працівників культури, а всього за рішенням суду її було виплачено Копичинецькою міською радою 6417,32 гривень. Згідно із вимогами п.8 ч.1 ст. 134 КЗпП України службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини підприємству, установі, організації. Статтею 237 цього Кодексу визначено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з наступними змінами та доповненнями, з метою запобігання незаконним звільненням, судам слід неухильно додержуватись, зокрема вимог статей 134(п.8), 237 КЗпП України про притягнення до участі в справі про поновлення на роботу і покладення на службову особу обов'язку відшкодувати шкоду підприємству, установі, організації, заподіяну в зв'язку з оплатою незаконно звільненому або переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи. При цьому належить враховувати, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, не виконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після ведення в дію п.8 ст.134 та нової редакції ст.237 КЗпП України ( з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі,організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалося раніше. На підставі наведеного, з директора Копичинецького міського центру культури і дозвілля [PERSON] на користь Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області у відшкодування шкоди, спричиненої незаконним звільненням [PERSON] з посади художнього керівника Копичинецького міського центру культури і дозвілля підлягає стягненню 6417,32 грн. Також слід стягнути з відповідача 243,60 гривень судового збору. Твердження відповідача та представника позивача про те, що вказані суми в позові підлягають стягненню не з відповідача по справі, а з начальника відділу культури і туризму Гусятинської райдержадміністрації, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, з яких вбачається, що шкоду центру культури і дозвілля заподіяно з вини його директора [PERSON], який видав незаконний наказ про звільнення [PERSON] з посади художнього керівника цього центру. На підставі викладеного ст.1166 ЦК України, ст.ст.134, 136,237 КЗпП України,

Outcome: approved