Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] подав до суду позовну заяву, в якій просить : Визнати право власності на житлову квартиру №2 у житловому будинку №3 по вул. Шкільній в селі Оселівка Кельменецького району Чернівецької області, загальною площею 50,5 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат площею 37,0 кв.м. у тому числі: 1-ша кімната -19,4 кв.м., 2-га кімната -17,6 кв. м., кухні площею 13.5 кв.м., вартістю 95036,00 грн. - за позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності та не заперечує щодо визнання права власності за позивачами. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області [PERSON] заперечень щодо позову не подавав. Позов заявлений з тих підстав, що позивачі добросовісно заволоділи квартирою №2 в будинку №3 по вул.. Шкільній в селі Оселівка Кельменецького району Чернівецької області, як чужим майном та продовжують відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років і відтак вони набули право власності на вказане вище майно. Представник позивачів [PERSON] дав суду пояснення про те, що він підтримує позов повністю з тих підстав, що зазначені в позовній заяві. Крім того, він пояснив, що позивачі вселилися в квартиру за рішенням зборів колгоспників, яким спірна квартира була надана [PERSON] у будинку спеціаліста, як дільничному інспектору міліції. Сім'я останнього складалася з позивачки [PERSON], яка була його дружиною та його дочки [PERSON], а 6 квітня 1994 року тут народився позивач [PERSON] В 1991 році позивачка [PERSON] з покійним чоловіком біля будинку побудували господарські споруди. 04.04.1997 року [PERSON] загинув, а позивачі продовжували проживати в спірній квартирі. 24.01.1998 року рішенням загальних зборів членів спілки «Ім.. Шевченка» було вирішено провести позивачці даровизну спірної квартири, але відповідні документи не було оформлено. В 2002 році позивачка була вимушена переїхати з дітьми в смт. Кельменці, так як вона здійснювала догляд за хворою матір'ю. Вона знялася з реєстрації в спірній квартирі і з того часу в спірній квартирі ніхто не проживав. Після реорганізації колгоспу та селянської спілки спірна квартира перебувала на балансі ТзОВ «Ім.. Шевченка». Претензій з боку третіх осіб до даної квартири немає, оскільки дана квартира рахувалася за позивачкою [PERSON] дана квартира в подальшому була продана громадянину [PERSON], проте даний правочин був визнаний судом недійсним. На даний час спірна квартира на підставі балансу належить ТзОВ «Ім. Шевченка», дана квартира не визнана безгосподарною, тому є всі правові підстави для визнання за позивачами права власності на спірну квартиру. Представник Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області сільський голова [PERSON] пояснив, що спірна квартира на балансі сільської ради не перебуває, балансоутримувачем був колгосп, а в подальшому ТзОВ «Ім.. Шевченка». З приводу спірної квартири [ADDRESS] до нього зверталися громадяни села, але так як територіальна громада не є її власником, то жодних рішень з приводу даної квартири сільська рада не могла приймати. Судом досліджено такі докази: копія витягу із наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області від 16.04.1997 року №37о/с, копія довідки МВС України в Чернівецькій області від 24.04.1997 року, копія паспорта громадянки України [PERSON] серії КР № 100532, копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І- МИ № 397744, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ- МИ № 493037, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І- МИ № 047480, копія трудової книжки [PERSON] серії БТ-ІІ 2236468, копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії І- МИ № 032854, копія рішення виконавчого комітету Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 20.09.1991 року № 43, копія протоколу загальних зборів спілки ім. Шевченка від 24.01.1998 року, копія акту приймання від 26.03.2014 року, копія листа Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 10.02.2015 року № 01, копія листа Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 09.04.2015 року № 02, копія листа Кельменецького РЕМ Чернівціобленерго від 09.04.2015 року № 70, копія рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13.02.2015 року по справі № 717/2077/14-ц, копія технічного паспорта квартири [ADDRESS], копія висновку про вартість майна від 25.03.2015 року, копія паспорта громадянки України [PERSON] серії КР № 848064, копія паспорта громадянина України серії КР № 022677, копія довідки Кельменецької селищної ради від 13.03.2015 року № 823, копія довідки Кельменецького ВУЖКГ від 11.03.2015 року №84, копія довідки Кельменецького БТІ від 02.06.2015 року №51, копія свідоцтва про право власності на житло від 1994 року, копія листа Кельменецького РЕМ від 27.05.2015 року №105. Судом встановлено, що згідно акту приймання передачі від 26.03.2014 року за даними бух обліку в ТзОВ « Т.Г.Шевченка» перебуває будинок спеціаліста в селі Оселівка Кельменецького району Чернівецької області. В квартирі [ADDRESS] були зареєстровані та проживали з 16 грудня 1997 року по 9 січня 2002 року позивачка [PERSON] та її діти позивачі [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення №43 від 20.09.1991 року виконавчого комітету Оселівської сільської ради народних депутатів вирішено оплатити об'єм робіт по ремонту квартири дільничного інспектора Косташ В.А. Відповідно до протоколу №1 загальних зборів членів спілки ім.. Шевченка від 24.01.1998 року збори вирішили провести даровизну житлової площі квартири, де проживає [PERSON], як вдові дільничного інспектора Косташ В.А. 9 січня 2002 року позивачка [PERSON] знялася з реєстрації місця проживання в [INFO] та з 10.01.2002 року місце проживання позивачки [PERSON] було зареєстровано в [INFO] площа,6 кв.2. За цією ж адресою зареєстрована позивачка [PERSON] Позивач [PERSON] також був зареєстрований за цією адресою, а з 04.12.2012 року зареєстрований [INFO]. З довідки Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 10.02.2015 року № 01 вбачається, що в спірній квартирі ніхто не проживає і даною квартирою користувався громадянин [PERSON] З рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13.02.2015 року вбачається, що спірна квартира передавалася громадянину [PERSON] згідно акту прийому - передачі на підставі договору купівлі продажу спірної квартири, який був визнаний судом нікчемним. Представник позивачів та представник сільської ради не заперечували тієї обставини, що спірною є квартира [ADDRESS], а не квартира №4, оскільки №4 є помилковим і в дійсності спірна квартира має №2. Позивачі з 9 січня 2002 року не володіли спірною квартирою, тобто вони не проживали в даній квартирі, не здійснювали заходів щодо її догляду, охорони, ремонту, тощо. Вказані вище обставини стверджується доказами, дослідженими судом в їх сукупності. Отже, між позивачами та відповідачем виникли правовідносини з приводу права власності на квартиру. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В матеріалах справи відсутні, а позивачі та їх представник в порушення ст..60 ЦПК України не надали суду жодного доказу, що позивачі добросовісно заволоділи спірною квартирою, тобто що вони вселилися в спірну квартиру на підставі документів, які надають право на вселення та проживання в квартирі, а також не надали суду доказів, які б підтверджували, що позивачі проживали, були зареєстровані, здійснювали заходи щодо охорони, ремонту, тощо та безперервно володіли квартирою №2 в будинку №3 в селі Оселівка Кельменецького району Чернівецької області протягом десяти років в період з 1 січня 2001 року по 1 січня 2011 року, чи по момент розгляду даної справи в суді. З доказів, досліджених судом вбачається, що позивачі не зареєстровані та не проживають в спірній квартирі з 9 січня 2002 року, тому володіння спірною квартирою перервалося з 2002 року, тобто протягом строку набувальної давності. Крім того, спірною квартирою з 31.07.2014 року по 13 лютого 2015 року користувався громадянин [PERSON]. В матеріалах справи відсутні, а позивачі та їх представник в порушення ст.60 ЦПК України не надали суду жодного доказу, що позивачі з 9 січня 2002 року володіли спірною квартирою, тобто що вони проживали в даній квартирі, здійснювали заходи щодо її догляду, охорони, ремонту, тощо. В порушення ст. 60 ЦПК України позивачі та їх представник не надали суду жодного доказу, що позивачі проживали в спірній квартирі з 1990 року по 16 грудня 1997 року. Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що позивачка [PERSON] проживала в спірній квартирі з 1990 по 2002 рік і, відповідно, вона має право на спірне майно за набувальною давністю, оскільки в даний період діяв Цивільний кодекс Української РСР, а ст.344 ЦК України, якою передбачено порядок набуття права власності за набувальною давністю, набрала чинності лише з 1 січня 2004 року. Викладене вище узгоджується з практикою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ( реєстровий номер 42557351). Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Представник позивачів та позивачі не змінювали підставу або предмет позову. Враховуючи викладене, вище суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Г. Шевченко», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Оселівська сільська рада Кельменецького району Чернівецької області про визнання права власності на майно в порядку набувальної давності не підлягає задоволенню і в позові слід відмовити повністю за безпідставністю, тобто правові підстави для задоволення позову відсутні, вимоги позивачів не обґрунтовані та не підтверджуються належними доказами. На підставі ст.ст. 344 ЦК України,

Outcome: dismissed