Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Представник позивача у червні 2018 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що Гапон (у дівочості - [PERSON]) [PERSON] народилася [INFO] в м. Харків. Її матір'ю була [PERSON], батьком - [PERSON]. Позивач 13.08.1977 року одружилася та взяла прізвище чоловіка - Гапон. 25.09.2004 року в с. Кам'янка Тростянецького району Сумської області у віці 85 років померла рідна сестра матері позивача - [PERSON], [INFO]. Після смерті тітки залишилося спадкове майно земельна частка (пай) загальною площею 3,49 га, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області. На момент своєї смерті [PERSON] проживала в будинку престарілих при Кам'янській сільській церкві. Зареєстрована вона була за адресою: Сумська область Тростянецький район, с. Печини, вул. Зарічна (попередня назва вулиці - Кірова), 13. Крім неї за указаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав. [PERSON] була одинокою, на випадок смерті заповіту не залишила. Позивач [PERSON]\~була зареєстрована\~в [INFO],\~де мешкає\~і зараз із сім'єю. У зв'язку з тим, що матір позивача, рідна сестра [PERSON] - [PERSON], померла ще раніше - 30.06.1988 року, позивач є спадкоємицею [PERSON] другою черги за законом за правом представлення (частина 3 статті 1266 ЦК України). Єдиний син [PERSON] помер раніше за свою матір, дітей у нього не було. На цей час ніхто з потенційних спадкоємців до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті тітки позивача, не звертався, спадкова справа не відкривалася, спадщина відумерлою не визнавалася. Від спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], позивач не відмовлялася, але подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті тітки в передбачений законом шестимісячний строк не змогла в силу ряду поважних причин. [PERSON]\~мешкає віддалено\~від Тростянецького\~району в\~іншій області,\~що ускладнює\~подання відповідної\~заяви до\~нотаріуса за\~місцем відкриття\~спадщини.\~Також позивач\~немолода людина, пенсіонер (65 років) давно і часто хворіє, у неї хворі суглоби. Складно пересуватися. Через це, а також в силу неправильного уявлення про порядок прийняття спадщини позивач пропустила строк на прийняття спадщини. Важливу роль відіграло і те, що позивач вважала, що сам факт вступу у володіння і управління спадщиною (забрала документи, які залишилися після смерті тітки, в тому числі правовстановлюючі), є достатнім для підтвердження її прав спадкоємця. Позивач коли звернулася до нотаріальної контори, то з'ясувалося, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і постановою від 24.05.2018 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив її у вчиненні нотаріальної дії та роз'яснив право на звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача вважає, що ці обставини можуть бути визнані такими, що стали поважними причинами для пропуску шести місячного строку для прийняття спадщини. Крім того, ще однією перешкодою у реалізації спадкових прав після смерті тітки позивача, що зазначено також у вищеназваній постанові нотаріуса є те, що позивач не має змоги підтвердити свої родинні відносини з померлою, оскільки деякі з документів не збереглися. Інших вона не може отримати в органах реєстрації актів цивільного стану через відсутність такого права. Матір позивача [PERSON] (у дівочості - [PERSON]) [PERSON] народилася 26.01.1923 року в с. Козача Лисиця Грайворонського району Білгородської (на той час) області. Її батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Козаче-Лисичанської сільської ради Грайворонського району. Матір позивача вийшла заміж за [PERSON] 18.04.1947 року та взяла його прізвище, що підтверджується посвідкою про шлюб, виданою 18.04.1947 року Харківським міським ЗАГСом. Тітка по матері - [PERSON] (в дівочості - [PERSON]) [PERSON], народилася 24.04.1919 року в с. Козача Лисиця Грайворонського району Білгородської (на той час) області. Її батьками були також [PERSON] та [PERSON]. Вона вийшла заміж за свого чоловіка та взяла його прізвище - [PERSON]. Коли і де реєструвався цей шлюб позивачу не відомо. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд: 1)\~установити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO] є рідною племінницею по матері [PERSON], яка померла 25.09.2004 у с. Камянка Тростянецького району Сумської області; 2) визначити [PERSON], додатковий строк - 2 місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 25.09.2004 у с. Камянка Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 05.06.2018 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 06.07.2018 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] також у судовому засіданні пояснювала, що у [PERSON] був чоловік [PERSON], який загинув під час Другої світової війни, у тітки позивача був єдиний син [PERSON], який своєї родини не мав, жив з матірю, погано до неї ставився, ображав її, помер за два тижні до смерті матері. Позивач живе в Харкові, опікувалась тіткою, забезпечувала її лікування. Перед смертю [PERSON] незначний час прожила у будинку для людей похилого віку при Камянській церкві, де вона і померла, похованням займалась позивач. [PERSON]Т своєчасно не звернулась до нотаріуса через те, що має захворювання суглобів та чоловіка-інваліда. Представник відповідача у судове засідання не зявився, Печинська сільська рада подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі представника відповідача, щодо вирішення даного питання покладається на розсуд суду (а.с.36). \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено що [PERSON] померла 27.09.2004 року у віці 85 років у с.Камянка Тростянецького району Сумської області (а.с.13). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Печинської сільської ради №140 від 18.05.2018 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою по вул. Кірова (після перейменування Зарічна), 13 у с.Печини Тростянецького району, крім неї в даному будинку зареєстрованих не було. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Печинської сільської ради не посвідчувався (а.с.8). На підставі Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 52572092 від 11.07.2018 року, наданої Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою, судом установлено, що після смерті [PERSON], яка померла 25.09.2004 року, спадкова справа не заведена (а.с.33,32). Представник позивача [PERSON], звертаючись з вимогою про встановлення родинних відносин [PERSON] та [PERSON], посилалась на те, що установлення указаного факту має для позивача юридичне значення, зокрема, надасть можливість позивачу бути віднесеною до кола спадкоємців померлої [PERSON] з метою одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), який належав [PERSON] Відповідно до пункту 1 статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. [PERSON] (дівоче прізвище - Гапон) [PERSON] народилася 28.01.1953 року, її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON] (а.с.10,17). Судом установлено, що згідно з довідкою, виданою Козачо-Лисичанською сільською радою Грайворонського району Білгородської області, [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON] народилася у 1923 році в с.Козача Лисиця Грайворонського району Білгородської області, її батьками були: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Мати позивача [PERSON] померла 30.06.1988 року у віці 75 років у м.Харків (а.с.12). На підставі дослідженої під час судового розгляду архівної пенсійної справи [PERSON] установлено, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] народилась 24 квітня 1919 року, як і мати позивача - в с. Козача Лисиця Грайворонського району Білгородської області. Батьками [PERSON], як і батьками [PERSON] - були [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про одруження, що міститься в архівній пенсійній справі, яке було видано Тростянецьким райбюро ЗАГС 31.05.1972 року, [PERSON] та [PERSON] 15 січня 1941 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище «Тітарева». На підставі Повідомлення, виданого штабом Стрілецького полку № 575 від 01.11.1943 року установлено, що чоловік [PERSON] [PERSON] загинув 30.09.1943 року. Відповідно трудової книжки колгоспника № 251 [PERSON] була членом і працювала у колгоспі «Красноє знамя», проживала у с.Печини. Згідно з матеріалами архівної пенсійної справи 30.08.2004 року [PERSON] подала заяву до управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі заяву, в якій у звязку з переїздом на постійне місце проживання з с.Печини до с.Камянка просила перевести за новим місцем проживання виплату пенсії. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] жила по-сусідству з нею у с.Печини, сама вона була з Бєлгородської області, одружилась з [PERSON], який загинув на війні. У [PERSON]М був син [PERSON], який жив з матірю, родини власної не мав, зловживав алкоголем, ображав мати. Також у [PERSON] була сестра [PERSON], у якої була донька [PERSON], яка приїздила з м.Харків до тітки [PERSON] допомагати їй. [PERSON] забирала [PERSON] до м.Харків на час коли їй робили операцію на очах. Через те, що син [PERSON] ображав і вона була немічна її відправили до с.Камянка, до будинку для людей похилого віку при місцевій церкві, де вона і померла. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що позивач є племінницею [PERSON], яка народилась у Бєлгородській області, була одружена з [PERSON]. Після війни залишилась сама. У неї була сестра [PERSON], яка раніше за неї померла. Крім племінниці [PERSON] у неї з родичів нікого не залишилось, син [PERSON] помер, ображав [PERSON], яку перед смертю відправили до с.Камянка, де вона фактично і померла, хоча все життя прожила у с.Печини. Отже, досліджені під час судового розгляду письмові докази та показання свідків у сукупності поза розумним сумнівом доводять, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, а тому [PERSON], будучи донькою [PERSON], є рідною племінницею [PERSON]. Вирішуючи вимогу про визначення [PERSON] додаткової строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~Постановою від 24.05.2018 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності документів, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с.7). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини установлений частиною 1 статті 1270 ЦК України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом установлено, що померла [PERSON] на час відкриття спадщини 25.09.2004 року була зареєстрована сама і проживала окремо від позивача. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], спадкова справа після смерті останньої не заведена. Відповідно до статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом указаної норми позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Ураховуючи указані позивач обставини, які повязані із її захворюваннями, проживанням за межами Сумської області, які суд визнає поважною причиною, що перешкоджала позивачу своєчасно звернутись до нотаріуса, з огляду на відсутність у відповідача заперечень проти позову, оскільки інших спадкоємців немає, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON], позивач не подавала, спадкоємці, які б прийняли спадщину, судом не установлені. Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved