Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 15740,57 грн., яка складається з 1366,49 грн. - заборгованість за кредитом, 13148,34 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 725,74 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1600 грн. В судове засідання представники позивача Сафір Ф.О. і Демченко А.М. не з'явилися, надали суду додаткові пояснення в яких на позовних вимогах наполягали в повному обсязі, фото відповідача з карткою банку, виписку по рахунку та довідку про строк дії картки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечував, просив застосувати строки позовної давності для звернення позивача до суду з даним позовом, пояснив, що дійсно 11.07.2013 року отримав кредитну картку [NUMBER] на своє ім'я з терміном дії до квітня 2017 року, однак нею весь час користувалася його мати [PERSON], яка [INFO] померла. Кредитною карткою він особисто не користувався та платежі по кредиту не здійснював. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 11.07.2013 року на підставі договору б/н від 11.08.2010 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав платіжну карту з кредитним лімітом в розмірі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві позичальника на отримання кредиту, яка завізована підписом відповідача, зазначено, що він ознайомлений і згоден із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також із Тарифами банку, погодився із тим, що заява разом із Умовами, Тарифами та Правилами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.5,6). Згідно п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням позивача і відповідач дає право позивачу в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою передбачено, що позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому в тарифах банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно п.1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися позивачем за умови інформування відповідача шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.2.9, 2.1.1.3.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу позивача виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до п.2.1.1.12.9 правил користування платіжною карткою, відповідач доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежів з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Згідно п.2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг, відповідач доручає позивачу здійснювати списання грошових коштів з рахунків, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті позивачу за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами відповідача в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою, позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої позивачем долі в разі невиконання відповідачем своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Пунктом 1.1.7.2 Умов встановлено, що кредитний договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Також передбачено автоматичне пролонгування дії договору на такий самий строк у разі, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору. Згідно п.2.1.1.2.11картка діє до останнього дня місяця вказаного на лицьовій стороні картки, включно (а.с.7-30). Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобов'язання. Згідно ст.ст.526-527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з цим, станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 15740,57 грн., яка складається з 1366,49 грн. - заборгованість за кредитом, 13148,34 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 725,74 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4). Вимоги відповідача щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з пропуском строку позовної давності, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно дост.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернути до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спору, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов'язанням, з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Як вбачається з довідки ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку з укладанням кредитного договору, [PERSON] була надана кредитна картка [NUMBER] з датою відкриття 11.07.2013 року і терміном дії до 04/17, отримання якої відповідачем, підтверджується фотознімком останнього з карткою банку (а.с.61,64). З позовом позивач звернувся 26.09.2017 року, тобто в межах строку позовної давності (а.с.2-3). Твердження відповідача, що кредитною карткою користувалася його мати, а не він та що він особисто не здійснював погашення заборгованості по кредиту, не виключає його обов'язків як клієнта банку та спростовується наданою позивачем випискою по рахунку, в якій вказані дати та суми зняття коштів та погашення заборгованості по даному кредиту (а.с.62-63). Доказів на спростування вказаної виписки по рахунку відповідачем до суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем та відповідачами наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи, у порядку ч.4 ст.10 ЦПК України було роз'яснено права та обов'язки, положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, а також на які посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved