Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «УНІВЕРМАГ «РОСІЯ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «РОС І Я» звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 21 вересня 2004 року між ВАТ «УНІВЕРМАГ «РОСІЯ», правонаступником якого є ПАТ «УНІВЕРМАГ «РОСІЯ» та [PERSON] було укладено договір позики № 09/п/2004 з додатками до нього, згідно якого відповідач отримав грошову позику на загальну суму 11500000,00 грн. Відповідно до умов договору позики 1 та додаткової угоди до договору позики № 09/п/2004 від 21.09.2006 року, відповідач повертає позику частинами, першу частину позики у сумі 200000,00 грн. до 31.12.2015 року. Також, 10 січня 2008 року між ТОВ «Торговий центр «РОС І Я» та [PERSON] було укладено договір позики № 01/2008-п з додатками до нього, згідно якого відповідач отримав грошову позику на загальну суму 54000000,00 грн. Відповідно до умов договору позики 2 та додаткових угод до договору позики № 01/2008-п від 10.01.2008 року, відповідач повертає позику частинами, першу частину позики у сумі 250000,00 грн. до 31.12.2016 року. Позивачі свої зобов'язання за Договорами позики та додатковими угодами до них виконали в повному обсязі, а саме надали відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Відповідач ухиляється від повернення повної суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Позивачі звертались до відповідача з вимогою сплатити борг, проте, відповідач повідомив, що в нього відсутня можливість повернути кошти. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договорами позики відповідач станом на час розгляду справи має наступну заборгованість: за договором позики № 09/п/2004 від 21.09.2004 року, що утворилась станом на 31.12.2015 року, у розмірі 110000,00 грн.; за договором позики № 01/2008-п від 10.01.2008 року, що утворилась станом на 31.12.2016 року у розмірі 110000,00 грн. У зв'язку із вищевикладеним, позивачі просять суд: - стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «УНІВЕРМАГ «РОСІЯ» заборгованість за договором позики № 09/п/2004 року від 21.09.2004 року, що утворилась станом на 31.12.2015 року у розмірі 110000,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «РОС І Я» заборгованість за договором позики № 01/2008-п року від 10.01.2008 року, що утворилась станом на 31.12.2016 року у розмірі 110000,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «УНІВЕРМАГ «РОСІЯ» сплачену суму судового збору у розмірі 1650,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «РОС І Я» сплачену суму судового збору у розмірі 1650,00 грн. В судовому засіданні представники позивачів присутні не були, надали заяви про розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні відповідач присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові пояснення по суті позову, в яких визнав факт укладення спірних договорів та повідомив, що у нього відсутня можливість вчасно здійснити повернення грошових коштів. Причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив. Від імені відповідача до суду надійшло електронне повідомлення № 1 від 04.12.2017 року, в якому містилося прохання розглянути справу без участі відповідача, проте суд не може взяти таке повідомлення до уваги, адже воно не містить підпису відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачі не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 вересня 2004 року між ВАТ «УНІВЕРМАГ «РОСІЯ» та [PERSON] було укладено договір позики № 09/п/2004, згідно якого відповідач отримав грошову позику на загальну суму 1500000,00 грн. Згідно п. 2.2 вказаного договору позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в сумі, в якій її було надано, у строк не пізніше 24 вересня 2008 року. З додаткової угоди № 1 від 10.02.2006 року до договору позики № 09/п/2004 від 21.09.2004 року вбачається, що відповідно до п. 7.2 Договору сторони прийшли до згоди про внесення змін до договору, а саме: пункт 1.1 викласти в наступній редакції: «1.1. В порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає позичальникові у власність грошові кошти в сумі 11500000 грн., а позичальник приймає та зобов'язується повернути їх у визначені в цьому договорі строки». Пункт 2.2. договору викласти в новій редакції: «2.2. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в сумі, в якій її було надано, у строк не пізніше 31 грудня 2015 року». Всі інші умови вищевказаного договору, які не охоплені цією додатковою угодою, залишаються без змін і сторони підтверджують про них свої зобов'язання. З додаткової угоди від 11 квітня 2014 року до договору № 09/п/2004 від 21.09.2004 року вбачається, що сторони домовились доповнити розділ 2 Договору пунктом 2.5 та викласти його в наступній редакції: «2.4. Позичальник повертає позику у терміни, передбачені цим договором, за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 61». Всі інші умови договору залишаються незмінними. 10 січня 2008 року між ТОВ «Торговий центр «РОС І Я» та [PERSON] було укладено договір позики № 01/2008-п, згідно якого відповідач отримав грошову позику на загальну суму 20000000,00 грн. Згідно п. 2.2 вказаного договору позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в сумі, в якій її було надано, у строк не пізніше 31 грудня 2012 року. З додаткової угоди від 13 лютого 2009 року до договору позики № 01/2008-п від 10.01.2009 року вбачається, що сторони домовились змінити пункт 1.2 договору та викласти його в наступній редакції: «1.2. Сторони домовились, що позика позичальнику надається в сумі 25000000,00 грн. на безпроцентній (безвідсотковій) основі. Всі інші умови договору залишаються незмінними. Згідно додаткової угоди від 13квітня 2009 року до договору позики № 01/2008-п від 10.01.2009 року сторони домовились змінити пункт 1.2 договору та викласти його в наступній редакції: «1.2. Сторони домовились, що позика позичальнику надається в сумі 32000000,00 грн. на безпроцентній (безвідсотковій) основі. Всі інші умови договору залишаються незмінними. Згідно додаткової угоди від 12 жовтня 2009 року до договору позики № 01/2008-п від 10.01.2009 року сторони домовились змінити пункт 1.2 договору та викласти його в наступній редакції: «1.2. Сторони домовились, що позика позичальнику надається в сумі 39000000,00 грн. на безпроцентній (безвідсотковій) основі. Всі інші умови договору залишаються незмінними. З додаткової угоди від 15 березня 2010 року до договору позики № 01/2008-п від 10.01.2009 року вбачається, що сторони домовились змінити пункт 1.2 договору та викласти його в наступній редакції: «1.2. Сторони домовились, що позика позичальнику надається в сумі 54000000,00 грн. на безпроцентній (безвідсотковій) основі. Всі інші умови договору залишаються незмінними. Згідно додаткової угоди від 18 листопада 2013 року до договору позики № 01/2008-п від 10.01.2009 року сторони домовились змінити пункт 2.2 договору та викласти його в наступній редакції: «2.2. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в сумі, в якій її було надано, у строк не пізніше 31 грудня 2016 року (надалі - Дата повернення)». Всі інші умови договору залишаються незмінними. З додаткової угоди від 10 квітня 2014 року до договору № 01/2008-п від 10.01.2008 року вбачається, що сторони домовились доповнити розділ 2 Договору пунктом 2.4 та викласти його в наступній редакції: «2.4. позичальник повертає позику у терміни, передбачені цим договором, за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 61». Всі інші умови договору залишаються незмінними. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач станом на 31.12.2015 року порушив умови договору позики № 09/п/2004 року від 21.09.2004 року та має прострочену заборгованість у розмірі 110000,00 грн. Також, станом на 31.12.2016 року відповідач порушив умови договору позики № 01/2008-п від 10.01.2008 року та має прострочену заборгованість у розмірі 110000,00 грн. Стягнення заборгованості саме у вищевказаних розмірах є правом позивачів, що не обмежує їх в подальшому стягнути з відповідача інші суми заборгованості. Таким чином, факти, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «УНІВЕРМАГ «РОСІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «РОС І Я» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачами судових витрат підтверджується квитанцією від 23.10.2017 року № 0.0.877916297.1 про сплату судового збору в сумі 1 650,00 грн. та квитанцією від 23.10.2017 року № 0.0.877918824.1 про сплату судового збору в сумі 1 650,00 грн., у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів вищевказані суми судових витрат.

Outcome: approved