Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Тульчинської державної нотаріальної контори та Тульчинського районного відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна. Позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.06.2020 Тульчинською державною нотаріальною конторою, позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок отримано позивачем у спадок після смерті батька [PERSON] . В даний час позивач має намір розпорядитись належним йому житловим будинком здійснивши його відчуження. Однак, коли він звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори, йому повідомили, що на житловий будинок накладено арешт. Вказаний арешт було зареєстровано Тульчинською державною нотаріальною конторою 23.07.2007, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5347500, зареєстровано: 23.07.2007 за № 5347500 реєстратором Тульчинська державна нотаріальна контора, підставі обтяження: не вказано, відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження: не визначено, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер 1908604VINNIITSA2, архівна дата 20.01.2000, дата виникнення: 12.01.1999, № реєстра 3, тип обтяження: арешт, реєстраційний номер обтяження: 5357934. Позивач вважає наявність арешту незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Так, в державній нотаріаьній конторі та відділі ДВС на даний час не збереглося документів, які б підтверджували підстави для арешту. При цьому, жодних постанов про накладення арешту не має, що підтверджує той факт, того, що на даний час відсутні будь-які правові підстави для існування арешту чи заборони на майно. Таким чином, необхідності в існуванні арешту на майно ні раніше, ні в даний час не було і не має. Крім того, попередній власник будинку [PERSON] помер, позивач оформив свої спадкові права на житловий будинок. До нього жодних майнових чи інших претензій ніхто не пред`являє. Таких претензій до його батька при житті також не пред`являлось. Наявність обтяження порушує права позивача щодо вільного володіння та розпорядження належним йому нерухомимм майном. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить скасувати арешт, зареєстрований Тульчинською державною нотаріальною конторою 23.07.2007, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5347500, зареєстровано: 23.07.2007 за № 5347500 реєстратором Тульчинська державна нотаріальна контора, підставі обтяження: не вказано, відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження: не визначено, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер 1908604VINNIITSA2, архівна дата 20.01.2000, дата виникнення: 12.01.1999, № реєстра 3, тип обтяження: арешт, реєстраційний номер обтяження: 5357934. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, судові витрати просить залишити за позивачем, заперечень щодо позовних вимог не має. Представник відповідача Тульчинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, будь-яких заперечень з приводу зняття арешту не має. Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.06.2020 Тульчинською державною нотаріальною конторою (а.с. 8), позивач [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та зареєстрував право власності за собою на дану нерухомість (а.с. 11). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.06.2020 (а.с. 7), на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 5357934, зареєстрований 23.07.2007 за № 5347500 реєстратором Тульчинська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження: не визначено, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , архівний номер 1908604VINNIITSA2, архівна дата 20.01.2000, дата виникнення: 12.01.1999, № реєстра 3, внутр. № 3001ЕО3522F14929672А, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5357934. Згідно довідок Тульчинського районного відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 81 та № 82 від 23.12.2020 (а.с. 12-13) у Тульчинському відділі ДВС не має на виконанні відкритих виконавчих проваджень про стягнення з позивача [PERSON] та його батька [PERSON] коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Наявність обтяження на належне позивачу майно не позбавляє його права володіння ним. Однак, наявність обтяження порушує його право власності, зокрема, право щодо відчуження майна. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що підстави для збереження обтяження на вищевказане нерухоме майно відсутні. Так, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення з позивача коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави, не має. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що на даний час позивач позбавлений можливості належним чином розпоряджатися своїм правом власності, підстави для збереження обтяження, накладеного відповідачем на майно відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України. Однак, беручи до уваги характер спору та встановлені обставини справи, суд не знаходить розумних підстав для стягнення з відповідачів судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved