Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6171,56 грн. за кредитним договором б/н від 22.06.2012 та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до підписаної заяви б/н від 22.06.2012, [PERSON] отримав кредит у розмірі 4300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. У зв`язку з порушенням умов договору, станом на 30.06.2015 [PERSON] має заборгованість у сумі 6171 грн. 56 коп. Ухвалою судді від 15.09.2015 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання (а.с. 43). Ухвалою суду від 30.09.2015 призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 47). Заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2015 задоволено позов та стягнуто з [PERSON] \~на користь\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» в\~рахунок погашення\~заборгованості по\~кредитному договору\~б/н\~від 22.06.2012\~6171\~грн.\~56\~коп.,\~в тому\~числі:\~1452\~грн.\~02\~коп.\~заборгованості за\~кредитом,\~2364\~грн.\~66\~коп.\~заборгованості по\~процентам за\~користування кредитом,\~1584\~грн.\~81\~коп.\~заборгованості по\~комісії,\~500\~грн.\~00\~коп.\~та 270\~грн.\~07\~коп.\~штрафів,\~а також\~судові витрати\~в сумі\~243\~грн.\~60\~коп. (а.с. 51-53). 17.08.2020 представником відповідача подана заява про перегляд вищевказаного заочного рішення суду від 22.10.2015 (а.с. 95-120). Ухвалою судді від 18.08.2020 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 22.10.2015 у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказану заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 122-123). Ухвалою суду від 21.09.2020 заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 22.10.2015 задоволено, заочне рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2015 у цивільній справі № 397/1155/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано та призначено дану справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 152-153, 156-159). Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав, зазначених у відзиві (а.с. 165-171). Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, зазначених у відповіді на відзив (а.с. 177-184). Представник позивача у судове засідання не з?явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав відповідь на відзив. У відповідності до ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача, так як останнім подано відповідь на відзив і про причини неявки суду не повідомив.\~ Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника адвоката Надьон О.С. (а.с. 164). Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 186). Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 22.06.2012, відповідач заповнив вказану анкету в якій вказав, що ознайомився з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», та просив надати йому банківські послуги (а.с. 6). Відповідно до Витягу з Умов і правил надання банківських послуг: п. 1.1.7.12 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін; п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевищенні платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором; п. 2.1.1.5.6. -\~ у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку; п. 2.1.1.7.6. - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову; п. 2.1.1.12.11 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором (а.с. 9-32). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що\~заборгованість клієнта банку [PERSON] , станом на 30.06.2015, становить 6171 грн. 56 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 1452 грн. 02 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 2364 грн. 66 коп., заборгованості за пенею та комісією 1584 грн. 81 коп., штрафи 770 грн. 07 коп. (а.с. 5).\~\~ Згідно довідки з ЄДРПОУ, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, банківської ліцензії та Статуту, ПАТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, має право на здійснення банківських операцій (а.с. 35-37). Відносини, що склалися між сторонами відносяться\~до правовідносин щодо укладання правочинів\~- договорів, зокрема\~кредитного\~договору, а тому, в даному випадку,\~необхідно керуватися главами 48, 49, 71\~Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися\~ належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що\~якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник\~ повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» на момент звернення до суду з позовом не були повернуті, а також вимоги статті 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто вимоги позивача про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту є обгрунтованими. У своєму відзиві на позов представник відповідача посилається на те, що відповідач ніколи не отримував кредиту у позивача, підписи в зазначених документах вчинені не відповідачем, тому 05.03.2020 звернувся до слідчого відділення Світловодського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області із відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення. 17.03.2020 розпочате досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12020120270000415 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що підтверджується листом ГУНП в Кіровоградській області від 10.04.2020 за вих. № 392/02/27-20 (а.с. 171). Однак, питання щодо підписання відповідачем вищевказаного договору не відноситься до предмету заявленого позову. Доводи представника відповідача про те, що договір останнім не підписувався та не укладався, належними доказами не підтверджені і наявність кримінального провадження не підтверджує зазначених обставин. Відповідач правом на оспорення даного договору (визнання його недійсним) не скористався та не звертався до суду з відповідним позовом. Таким чином, суд приходить до висновку щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення тіла кредиту в сумі 1452,02 грн. на час звернення з позовом до суду. Разом з тим, відповідно до листа Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) від 24.11.2020 № 14032, на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.12.2018 на депозитний рахунок Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості за дублікатом виконавчого листа № 397/1155/15-ц (2/397/450/15) від 20.08.2018 виданим Олександрівським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшли кошти у розмірі 1842,89 грн., з них: 1474,43 грн. стягнуто в рахунок погашення боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»; 299,46 грн в рахунок погашення виконавчого збору; 69 грн. в рахунок сплати витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 187). Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за відсотками, пені та штрафами суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 22.06.2012 процентна ставка не зазначена, у ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками, пені та штрафами, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, позивач посилався на довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком довідка та Витяг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.06.2012 шляхом підписання анкети-заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1\~ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст.\~11\~ЗУ від\~12.05.1991\~№ 1023-XII «Про захист прав споживачів»). У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09.04.1985 № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст.\~42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Саме такий правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у цивільній справі № 342/180/17 від 03.07.2019. У зв`язку з вищевикладеним, позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем на даний час здійснено сплату коштів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 1474,43 грн. в рахунок погашення боргу, що перевищує заборгованість за тілом кредиту, яка існувала на день звернення з позовом до суду, а заборгованість по процентам, пенею та штрафами не підлягає стягненню з наведених вище підстав. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed