Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Дім медицини» заборгованість за договором про надання медичних послуг, яка станом на 09.08.2019 року становить 37531,84 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 16.12.2018 року між ТОВ «Дім медицини» та відповідачем було укладено Договір про надання медичних послуг № 268456 від 16.12.2018 р. 19.12.2018 р. сторони уклали Додаток до Договору в якому зазначено остаточну вартість послуг та складено акт виконаних робіт. Проте станом на 09.08.2019 р. боржник не виконана умови договору, у встановлений термін сплати за наданні послуги оплату не здійснила, у зв`язку з чим, за умов договору у боржниці виникла відповідальність по сплаті штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, інфляційних збитків, 3% річних, що і стало підставою звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 03.10.2019 року суд постановив, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення суду не заперечує (а.с. 39). Відповідач у судові засідання не з`являлась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась, шляхом надіслання судових повісток та ухвал на зареєстроване місце проживання про, що свідчить почтове повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про невручення відправлення. В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 16.12.2018 між ТОВ «Дім медицини» та [PERSON] було укладено Договір про надання медичних послух № 268456 від 16.12.2018 р. згідно умов якого, п. 1 Договору виконавець зобов`язується здійснювати послуги з охорони здоров`я (також медичних послуг), зокрема надавати кваліфіковане обстеження та/або лікування і медичний супровід Замовнику, а Замовник зобов`язується оплатити надані послуги. 19.12.2018 р. між сторонами було укладено Додаток до Договору № 268456, згідно якого вартість послуг склала 22347,00 грн., суму якої замовник повинна сплатити до 31.12.2018 р. за фактом виконаних робіт, 19.12.2018 р. складено відповідний акт виконаних робіт (поставлених послуг) до договору про надання медичних послуг (а.с. 8-10). Однак, відповідач свій обов`язок по сплаті вартості наданих їй послуг не виконала, у зв`язку з чим станом на 09.08.2019 р. у боржниці виникла заборгованість, яка складається з: заборгованості за договором - 22347,00 грн., штрафу відповідно до п. 18 договору про надання медичних послуг № 268456 від 16 грудня 2018 року - 6704,10 грн., пені відповідно до п. 17 договору про надання медичних послуг № 268456 від 16 грудня 2018 року - 4793,89 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами - 2396,94 грн., інфляційних нарахувань на суму заборгованості за договором про надання медичних послуг № 268456 від 16 грудня 2018 року - 883,91 грн., 3 (три) відсотки річних від суми заборгованості за договором про надання медичних послуг № 268456 від 16 грудня 2018 року - 406,00 грн., про що складено відповідний розрахунок (а.с. 11-12). Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу медичні послуги вартість яких склала 22347,00 грн., що підтверджується актом (а.с. 10). У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 5 Акту відповідач зобов`язалась оплатити Позивачу наданні послуги до 31.12.2018 р. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно п. 16 Умов Договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов Договору згідно діючого законодавства України та урахуванням умов Договору. Відповідно п. 17 Умов, за невнесення платежів щодо оплати послуг чи внесення їх не в повному обсязі або з порушенням строків відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за яким нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення. Як встановлено судом, станом на 09.08.2019 р. [PERSON] не виконала оплату послуг. Тому, на виконання п. 17 Договору, згідно розрахунку заборгованості, з відповідача слід стягнути 4793,89 грн. штрафних санкцій. Згідно п. 18 Договору у разі прострочення оплати за наданні Послуги більш ніж на 30 календарних днів Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 30% від суми заборгованості. Розмір цього штрафу згідно розрахунку склав 6704,10 грн. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Так як розмір процентів не встановлений умовами договору, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно інформації з офіційного сайту НБУ про розмір облікової ставки НБУ в період з 01.02.2019 р. по 19.07.2019 р., розмір штрафу у відповідності ст. 536 ЦК України склав 2396,94 грн. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування в період з 01.01.2019 р. по 09.08.2019 р. становлять 883,91 грн. Проценти річних від суми заборгованості у період з 01.01.2019 р. по 09.08.2019 р. становлять 406,00 грн. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків. Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. З наданих позивачем доказів, суд може дійти висновку про правильність і достовірність розрахунку заборгованості відповідача перед ТОВ «Дім медицини». Оскільки відповідач у встановлений договором строк свої зобов`язання не виконала, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог представника позивача. Представник позивача також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Згідно ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно квитанції долученої до матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved