Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова група «ТАС» в особі Херсонської філії ПАТ «Страхова група «ТАС», про стягнення страхового відшкодування, розмір якого складає 52975,00грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 3000,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.12.2018 року мало місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося зіткнення транспортного засобу Renault Сlіо, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] із транспортним засобом Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 30.01.2019 року по справі №523/149/19 [PERSON] визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої транспортний засіб Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження. На час заподіяння шкоди транспортний засіб Renault Сlіо, реєстраційний номер [NUMBER] було забезпечено договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 7222381, який було укладено з ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС». Відповідно довідки АТ «ПРАВЕКС БАНК» №1841 від 25.02.2019 року, позивачем, 08.01.2019 року, було отримано страхове відшкодування в розмірі 47025,00 грн. за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 7222381. Проте, відповідно висновку № 01-19 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] від 03.01.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП від 07.12.2018 року, дорівнює 193878,90 грн. При цьому вартість проведення автотоварознавчого дослідження дорівнює 3000,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 10.01.2019 року. Відповідно акту виконаних робіт та квитанції від 01.03.2019 року СПД [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] дорівнює 238094,58 грн. Відповідач зобов`язаний був виплатити страхове відшкодування у розмірі 100000,00 грн., в межах страхової суми, а з урахуванням виплаченої частини страхового відшкодування - 47025,00 грн., відповідач зобов`язаний доплатити страхове відшкодування в розмірі 52975,00 грн. (100000,00 - 47025,00).?Посилаючись на зазначені обставини просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 52975,00 грн. та судові витрати. 06.06.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. 06.12.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість (а.с 40). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши вступне слово представника позивача, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 07.12.2018 року мало місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося зіткнення транспортного засобу Renault Сlіо, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] із транспортним засобом Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 30.01.2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 523/149/19 [PERSON] визнано визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с. 4). Відповідно до статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 21.12.2018 року [PERSON] була подана заява до АТ «Страхова Група «ТАС» про виплату страхового відшкодування, а також заява-погодження, відповідно до якої [PERSON] погодився із сумою майнового збитку (страхового відшкодування) у розмірі 47025,00 грн. (а.с. 41) Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] від 03.01.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП від 07.12.2018 року становить 193878,90 грн. (а.с. 5-9). 04.01.2019 року АТ «Страхова Група «ТАС» складено страховий акт про виплату страхового відшкодування у розмірі 47025,00 грн. та [PERSON] перераховано страхове відшкодування (а.с. 12, 43). 08.0.2018 року між [PERSON] та АТ «Страхова Група «ТАС» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/7222381), відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Renault Сlіо, реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100000,00 грн, розмір франшизи - 0,00 грн. Строк дії договору з 09.0.2018 року до 08.12.2018 року (а.с. 44). Позивачем визначено розмір завданої майнової шкоди у розмірі 52975,00 (ліміт відповідальності 100000,00 грн. - виплата страхової компанії 47025,00 грн. = 52975,00грн.) та 3000,00 грн. - витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до статті 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Згідно зі ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідачем подано до суду страховий акт від 04.01.2019 року з розрахунком суми страхового відшкодування у сумі 47025,00 грн., який складено спеціалістом з відділу виплат Регіонального Управління врегулювання страхових випадків АТ «Страхова Група «ТАС», що відповідає вимогам Закону. Заперечення щодо неправомірних дій представника страховика під час визначення розміру страхового відшкодування у матеріалах справи відсутні, відповідних доказів позивачем [PERSON] та його представником до суду не надано. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Оскільки суму страхового відшкодування, яка була погоджена між сторонами у розмірі 47025,00 грн. було сплачено у повному обсязі позивачеві у порядку та у спосіб, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач - АТ «Страхова Група «ТАС» належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, передбачений Законом. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у Постанові від 27 березня 2019 року (справа № 295/12342/16-ц, провадження № 61-21223св18) Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed