Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 73332,72 доларів США та судові витрати по справі в сумі 29568,60 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №661/Ф03.18/254 на купівлю автотранспортних засобів, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 44100,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,55% річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 07 жовтня 2014 року, а позичальник в свою чергу зобовязався повернути кредит та сплатити проценти, комісії в порядку, в строки та на умовах, визначених Договором. Кредит був наданий для оплати придбаного автомобіля марки MITSUBISHI модель PAJERO, 2007 року випуску, сірого кольору. В обумовлені Кредитним Договором строки позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом в розмірі 73332,72 доларів США. По теперішній час відповідач свої зобовязання не виконав, кредитну заборгованість не погасив, в звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом(а.с.1-2). Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує роти заочного розгляду справи (а.с.52,57). Відповідач в судове засідання не зявилась повторно, повідомлялась про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістила, заперечень проти позову не надала, та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 жовтня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №661/Ф03.18/254 (далі Кредитний Договір), за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 44100,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,55% річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 07 жовтня 2014 року, а позичальник в свою чергу зобовязався повернути кредит та сплатити проценти, комісії в порядку, в строки та на умовах, визначених Договором. Кредит був наданий для оплати придбаного автомобіля марки MITSUBISHI модель PAJERO, 2007 року випуску, сірого кольору (а.с.4-6). В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк належним чином виконав свої зобовязання щодо видачі грошових коштів позичальнику, що підтверджується заявою на видачу готівки №03 від 08 жовтня 2007 року (а.с.8). Відповідно до умов кредитного договору Відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у строки та в розмірах встановлених графіком погашення кредиту. Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. В обумовлені кредитним договором строки відповідач своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 23.02.2017 р. в розмірі 73332,72 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 36716,60 доларів США, та заборгованість за відсотками 36616,12 доларів США (а.с.14-16). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved