Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Представник позивачки звернулася до Новоархангельського районного суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, згідно якого [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON] , який до дня смерті проживав в домоволодінні в с. Торговиця, Новоархангельського району Кіровоградської області. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку розміром 3,94 га, яка розташована на території Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3523687700:02:000:0631, що посвідчується Державним актом на право власності на землю серїї 1-КР №009936 від 30.12.2001 року. Постановою Новоархангельської державної нотаріальної контори №128/02-31 від 12.03.2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька [PERSON] , було відмовлено через розбіжності кадастрових номерів, оскільки в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку - зазначено кадастровий номер 3523682901:51:000:0016, а у витязі із Державного земельного кадастру вказано кадастровий номер 3523687700:02:000:9531. Ця обставина перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дядька [PERSON] , померлого [INFO] . Оскільки вирішити спір в добровільному порядку неможливо позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом, просив визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, надіслав до суду заяву в якій просив розглянути цивільну справу у відсутність її представника. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, при цьому надав заяву про відсутність інших спадкоємців щодо вказаного майна. Представник третьої особи - Новоархангельської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Сторони скористалися своїм правом, передбаченим ст. 211 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Із заяв позивача та представників відповідачів вбачається, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутність, тому підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом, які регулюються нормами ЗК України та ЦК Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [INFO] рідного дядька позивача [PERSON] , на звернення [PERSON] , в установлений законом строк до Новоархангельської державної нотаріальної контори, нотаріус у відповідності до порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, здійснив перевірку факту смерті, спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, складу спадкового майна та ін. У відповідності до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» на підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру, згідно п. 4.20, глава 10, ІІ розділ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, ст. 38 Закону України «Про державний земельний кадастр». Постановою Новоархангельської державної нотаріальної контори №128/02-31 від 12.03.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті дядька [PERSON] , померлого [INFO] , через не співпадіння кадастрових номерів, оскільки у пред`явленому нею Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку серїї 1-КР №009936 від 30.12.2001 року зазначено кадастровий номер 3523687700:02:000:0631, а в отриманому на запит нотаріуса витязі з Державного земельного кадастру вказано кадастровий номер 3523687700:02:000:9591 (а.с. 19-20). Після смерті [INFO] [PERSON] , в Новоархангельській районній державній нотаріальній конторі 30 квітня 2010 року заведена спадкова справа № 123/2010 р. на підставі заяви [PERSON] (а.с. 42-67). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Торговицькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом №45 [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). У померлого [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із права приватної власності на земельну ділянку, виданої на його ім`я, на підставі Державного акту на право власності на землю серїї 1-КР №009936 від 30.12.2001 року, площею 3,94 га, розташовану на території Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3523687700:02:000:0631 (а.с. 8). Згідно відповіді начальника відділу у Новоархангельському районі ГУ ДГК у Кіровоградській області №597/117-19 від 11.02.2019 року на запит державного нотаріуса, на сьогоднішній день вищезгаданий кадастровий номер 3523687700:02:000:0631 було присвоєно іншій земельній ділянці на території Торговицької сільської ради. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» присвоєння при реєстрації земельної ділянки вже внесеного в Державний земельний кадастр кадастрового номеру не вважається за можливе. Після виготовлення електронного документу, при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру шляхом реєстрації земельної ділянки площею 3,9372 га, розташованої на території Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку 1- КР №009936 від 30 грудня 2001 року було присвоєно новий кадастровий номер 3523687700:02:000:9591, про що свідчить витяг з ДЗК НВ-3511608812020 від 17.08.2020 року (а.с. 15). З довідки №29 від 05.04.2017 року, виданої виконкомом Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області селищної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований до дня смерті [INFO] , по [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно запису про народження №37 [PERSON] народилася [INFO] , у відомостях про матір зазначено - « [PERSON] », у відомостях про батька зазначено тільки ім`я « [PERSON] » (а.с. 54). Згідно запису про народження №34 [PERSON] народився [INFO] , у відомостях про мати зазначено « [PERSON] », у відомостях про батька зазначено тільки ім`я « [PERSON] » (а.с. 53). У відповідності до запису про одруження №6 від 09 лютого 1969 року, [PERSON] одружилася із [PERSON] , після шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 55). Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.2017 року, актовий запис №13 (а.с. 10, 56). Згідно копії свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 11.10.1996 року, [PERSON] , одружилась із [PERSON] , актовий запис №14, та після одруження змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 57). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Cвідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 ст.1296ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і шляхом прийняття спадщини. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів , що перендбачено ст. 4 ЦПК України. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює оформити спадщину та визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. Позивач не має іншої можливості захистити своє майнове право, окрім як в судовому порядку, за положеннями ст.16 ЦК України його право підлягає захисту судом і заявлений позивачем спосіб такого захисту відповідає способу відновлення цих прав. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріали справи містять належні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] та неможливості у позасудовому порядку оформити спадщину. При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак такі вимоги позивачем не заявлені, то понесені витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд вважає, що понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за ним у зв`язку з проханням в письмовій заяві. Підстав для допущення до негайного виконання судового рішення немає. Враховуючи викладене та

Outcome: approved