Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

представник позивачі просить визнати порушеними їх права, [PERSON] та [PERSON] як споживачів, визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 2005352807 від 21.08.2013 p., укладений між нею, [PERSON], та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», визнати недійсним договір добровільного страхування держателя кредитної картки № 06/08/2005352807 від 21.08.2013 р., укладений між нею, [PERSON], та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», визнати недійсним договір добровільного страхування життя № 04/05/2005352807 від 21.08.2013 р., укладений між нею, [PERSON], та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 2005267015 від 16.08.2013 р., укладений між нею, [PERSON], та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», визнати недійсним договір добровільного страхування держателя кредитної картки № 06/08/2005267015 від 16.08.2013 р., укладений між нею, [PERSON], та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», визнати недійсним договір добровільного страхування життя № 04/05/2005267015 від 16.08.2013 р., укладений між нею, [PERSON], та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», судові витрати покласти на відповідача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», посилаючись на те, що 16.08.2013 року та 21.08.2013 року до їхнього будинку приїхали двоє чоловіків, які запропонували виготовити та встановити металопластикові вікна у їхньому житловому будинку. Оскільки названа ними вартість вікон була прийнятною для них, вони погодилися на виготовлення таких вікон. 17.08.2013 р. та 22.08.2013 р. до їхніх будинків знову приїхали ті самі двоє чоловіків, які привезли якісь документи та попросили їх підписати. На що вони заперечували та відмовилися підписати документи. Але чоловіки почали наполягати їх підписати, пояснюючи що ці документи ні до чого не зобов'язують. Довірившись їм, вони підписали документи не читаючи їх. Коли чоловіки поїхали, а вони прочитали документи та дізналися, що вони підписали договори на замовлення металоплатикових вікон, договори страхування та кредитні договори, відповідно до якого вони отримали від ПАТ «ОТП Банк» кредит. Зокрема, [PERSON] - у сумі 15 444,80 гривень, [PERSON] - у сумі 16 358,73 грн. При цьому, на договорах страхування та кредитному договорі, які вони підписала та які залишились у них, від імені ПАТ «ОТП Банк» стоїть не оригінал підпису та печатки банку. Крім того, відповідно до кредитного договору продавцем товару зазначений приватний підприємець [PERSON], а згідно договору на встановлення вікон виконавцем за договором на встановлення вікон був приватний підприємець [PERSON]. Оскільки вони не мали наміру замовляти виготовлення вікон, страхуватися та брати кредит, вони написали заяву, в якій зазначила що не отримували вікна та просили розірвати кредитний договір. Написавши заяву про розірвання договору кредиту, вони були впевнені в тому, що у зв'язку з відмовою договорів, які вони підписали, втрачають силу. Але, не заважаючи на відмову їх від вікон, ПАТ «ОТП Банк» перерахувало кошти на рахунок приватного підприємця [PERSON], а з них почали вимагати сплати коштів за кредитом та відсотків. З метою з'ясування питання, на що були використані кошти та де товар (вікна), вони зателефонували по телефону. Проте, на телефонні дзвінки ніхто не відповідав. Вони зрозуміли, що їх обманули та шахрайським шляхом заволоділи коштами від кредиту, який було оформлено на них. У зв'язку із шахрайськими діями щодо них, вони звернулися до правоохоронних органів із заявами про порушення кримінального провадження. Крім цього, враховуючи те, що відповідно до п. 1.2.3. кредитного договору споживчого кредиту № 2005352807 від 21.08.2013 р. та № 2005267015 від 16.08.2013 р. підставою для перерахунку банком коштів продавцям є оригінал договору, він по телефону просив підтвердити наявність оригіналу кредитного договору. Також, він просив, у зв'язку із їхньою відмовою від отримання товару, звернутись з вимогою сплати коштів за кредитом від приватного підприємця [PERSON], оскільки відповідно до п. 1.5.8 договору про надання споживчого кредиту № 2005352807 від 21.08.2013 р. та № 2005267015 від 16.08.2013 р. у випадку повернення товару, обміну на товар меншої якості перерахування Банку коштів за повернутий товар або плату різниці вартості обмінюваного товару, здійснює продавець. З підстав зазначених нижче кредитний договір та договір страхування повинні бути визнані недійсними. Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільнім і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Виходячи з положень ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України використання факсимільного відтворення підпису при вчиненні правочинів допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін. Необхідно зазначити, що випадків, які встановлені законом або іншими актами цивільного законодавства, не передбачено використання факсимільного відтворення підпису при підписанні кредитних договорів та договорів страхування. Отже, підписання кредитних договорів та договорів страхування з використанням факсимільного відтворення підпису допускається лише за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Підписуючи кредитний договір та договір страхування він не давав згоди на використання факсимільного відтворення підпису, тому використання такого підпису суперечить ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України. Слід також звернути увагу на те, що ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України передбачено лише використання факсимільного відтворення підпису. При цьому, вказаною нормою не передбачено використання факсимільного відтворення печатки юридичної особи. Під час підписання кредитного договору та договору страхування ПАТ «ОТП Банк» було використано факсимільне відтворення печатки банку, що суперечить ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, оскільки правочин, який вчиняє юридична особа скріплюється печаткою. Отже, кредитний договір та договір страхування суперечать вимогам Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України. Відсутність його згоди на використання факсимільного відтворення підпису та печатки ПАТ «ОТП Банк» на кредитному договорі та договорі страхування не можуть вважатись проявом волевиявлення на укладання таких правочинів. Отже, при підписанні кредитного договору та договору страхування не було дотримано вимоги ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи те, що під час підписання кредитного договору та договору страхування не було дотримано вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України такі договору мають бути визнані недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При підписанні спірних договорів були порушені їхні права як споживача, оскільки було порушено свободу вибору продукції, свободу волевиявлення та принцип рівності сторін. Представник відповідача в судове засідання не з'явився та подав до суду заперечення, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимогах позивачам. Провести розгляд справи за відсутності представника банку. Укладений з позивачами договір кредиту відповідає всім вимогам чинного законодавства та вимогам, що ставляться до такого типу договорів. Крім того, до укладання кредитного договору позивачу в письмові формі було повідомлено про умови кредитування, в обсязі, встановленому Законом України «Про захист прав споживачів», постановою НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» № 168 від 10.05.2007 р. На підтвердження цього договір містить власноручний підпис позивача із зазначенням вказаної інформації, а також підписаний позивачем інформаційний листок. Під час укладання оспорюваного договору підпис на договорі з боку відповідача було виконано з використанням факсимільного відтворення печатки та підписів уповноважених осіб відповідача, позивач підписавши договір надав свою згоду відповідно до п. 3.14 на такий порядок укладання, засвідчив свою обізнаність з усіма умовами договору та договору про порядок укладання правочинів. Зі змісту ч. 3 ст.207 ЦК України випливає, що письмова згода сторін на використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису є лише формою підтвердження відповідного факсимільного відтворення підпису його власноручному аналогу. Відсутність такої письмової угоди у випадку вчинення дій по виконанню договору, підписаного факсиміле, не може бути умовою недійсності правочину. На підтвердження правової позиції відповідача надаємо копію рішення апеляційного суду з аналогічного спору. Крім того, договір був схвалений обома сторонами правочину, а саме: шляхом перерахування відповідачем кредитних коштів в розмірі встановленому договором та сплатою позивачем за користування кредитними коштами процентів, комісії та пені. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, будучи повідомлені про час і місце судового засідання. Вислухавши представника позивачів та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимогах позивачам слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 21 серпня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2005352807, згідно якого відповідач відповідно до умов договору, передбачених п. п. 1.1, 1.2.2, 1.2.3 перерахував суму кредиту в розмірі 13790 грн. на користь фізичної особи - підприємця [PERSON] в рамках програми споживчого кредитування. 21 серпня 2013 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Кардіф» укладено договір добровільного страхування держателя кредитної картки № 06/08/2005352807 Пунктом 3.11 кредитного договору № 2005352807 передбачено, що підписання позичальником цього договору засвідчує, що позичальнику була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються та повністю роз'яснені всі питання, що має позичальник по цьому договору. Згідно інформаційного листка передбачено умови кредитування по продукту «Вигідний» підписанням кредитного договору № 2005352807 позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що будь-які умови цього Договору є істотними і підлягають виконанню, зміст статей 6, 207, 627 ЦК України позичальнику роз'яснено. Відповідно до п. 3.19 кредитного договору № 2005352807 договір укладається відповідно до ст.ст. 6, 207, 627 ЦК України і підписання його зі сторони банку відбувається шляхом нанесенням на нього типографським засобами відбитків печаток та підписів уповноважених осіб банку. Сторони підписанням цього договору надають свою письмову згоду на укладення договору в порядку передбаченому п. 3.19. договору, який їм повністю зрозумілий та з яким вони повністю погоджуються. Пунктом 20.5 договору добровільного страхування держателя кредитної картки передбачено, що підписанням договору страхувальник заявляє, гарантує та підтверджує, що зміст ст.ст. 6, 207, 627 ЦК України Страхувальнику роз'яснено, із зразками відбитка печатки і підписів посадових осіб Банку, зазначеними в договорі про порядок підписання правочинів б/н від 01.07.2011, укладеного відповідно до ст.634 ЦК України щодо порядку підписання договорів страхування, Страхувальник ознайомлений та повністю погоджується. 16 серпня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2005267015, згідно якого відповідач відповідно до умов договору, передбачених п.п. 1.1, 1.2.2, 1.2.3 перерахував суму кредиту в розмірі 14 606 грн. 01 коп. на користь фізичної особи - підприємця [PERSON] в рамках програми споживчого кредитування. 16 серпня 2013 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Кардіф» укладено договір добровільного страхування держателя кредитної картки № 06/08/2005267015. Пунктом 3.11 кредитного договору № 2005267015 передбачено, що підписання позичальником цього договору засвідчує, що позичальнику була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються та повністю роз'яснені всі питання, що має позичальник по цьому договору. Згідно інформаційного листка передбачено умови кредитування по продукту «Вигідний» підписанням кредитного договору № 2005267015 позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що будь-які умови цього Договору є істотними і підлягають виконанню, зміст статей 6, 207, 627 ЦК України позичальнику роз'яснено. Відповідно до п. 3.19 кредитного договору № 2005352807 договір укладається відповідно до ст.ст. 6, 207, 627 ЦК України і підписання його зі сторони банку відбувається шляхом нанесенням на нього типографським засобами відбитків печаток та підписів уповноважених осіб банку. Сторони підписанням цього договору надають свою письмову згоду на укладення договору в порядку передбаченому п. 3.19. договору, який їм повністю зрозумілий та з яким вони повністю погоджуються. Пунктом 20.5 договору добровільного страхування держателя кредитної картки передбачено, що підписанням договору страхувальник заявляє, гарантує та підтверджує, що зміст ст.ст. 6, 207, 627 ЦК України Страхувальнику роз'яснено, із зразками відбитка печатки і підписів посадових осіб Банку, зазначеними в договорі про порядок підписання правочинів б/н від 01.07.2011, укладеного відповідно до ст. 634 ЦК України щодо порядку підписання договорів страхування, Страхувальник ознайомлений та повністю погоджується. Судом встановлено, що позивачі не отримував суми кредиту на руки, оскільки кошти мали бути перераховані банком на рахунок виконавця робіт. Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема статтями 547, 719, 981, 1055, 1059,1107, 1118 ЦК тощо. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» моментом набрання договором страхування чинності є момент внесення першого страхового платежу. Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачами та їхнім представником не надано доказів на підтвердження внесення першого страхового платежу, а тому вказаний договір не набрав чинності. Крім того, позивачами не було доведено, що були порушені їхні права як споживачам на свободу вибору продукції, свободу волевиявлення та принцип рівності сторін. Окрім того, суд не може взяти до уваги твердження представника позивачів про те, що вони не давали згоду при укладенні договорів на використання факсимільного підпису та печатки, оскільки при підписанні спірних договорів позивачі погодились з його умовами, не заперечували проти надання кредиту, про що свідчить їхні підписи, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачів не підлягають до задоволення і у задоволенні позовних вимогах позивачам відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed