Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Представник позивача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «КБ «Даніель» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсного нікчемного договору, посилаючись на те, що 16.01.2014 року між гр. [PERSON] та ПАТ « КБ «Даніель» укладено Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748, за яким вклад розміщено з 16.01.2014 року по 15.02.2014 року в сумі 193600 грн. 00 коп. В цей же день 16.01.2014 року Постановою Правління національного Банку України від 16.01.2014 року пр. №14 ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних. Фонд своїм рішенням №1 від 16.01.2014 року розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Даніель» і відповідно до цього рішення призначено уповноваженою особою Фонду Ожга Є.В. Представник позивача вважає, що Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748, за яким розміщено вклад з 16.01.2014 року по 15.02.2014 року є не дійсним, оскільки укладений з порушенням ч.ч.1,3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Також позивач посилається на те що договір укладено від імені ПАТ «КБ Даніель» заступником голови правління Богдановська О.В., яка діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.13 у день коли вона не мала повного обсягу цивільної дієздатності. Позивач зазначав, що відповідно до програмного засобу «Операційний день банку «Б2», в якому фіксується всі данні проведення операцій Банку в тому числі 16.01.2014 року, фінансова операція по отриманню та проведенню коштів по вкладним рахункам здійснена за вкладом відповідача після 18.00 год.16.01.2014 року, а саме 22.50 год., що вказує на здійснення фінансової операції після операційного часу та у позаробочий час, всупереч дії наказу «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи Банку» №273-о від 26.07.2013 року, встановлено режим операційного часу початок з 9.15 год. кінець 16,30 год., продовження операційного часу мало бути продовжено окремим наказом банку. Вказаний Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748, від 16.01.2014 року є недійсним (нікчемним) в силу вимог ч.3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З посиланням на ст.ст. 215,216,228 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9, з урахування вказаного позивач просить суд визнати недійсним нікчемний Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748 від 16.01.2014 року, укладеного між ПАТ «КБ Даніель» в особі заступника голови правління Богданової Олени Володимирівни та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити на підставах викладених в позовній заяві та матеріалів поданих до справи. Відповідач, належним чином повідомлений у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов не визнав. Суд заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи встановив наступне. Судом встановлено, що 16.01.2014 року між гр. [PERSON] та ПАТ « КБ «Даніель» укладено Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748, за яким розміщено вклад з 16.01.2014 року по 15.02.2014 року. Згідно витягу з програмного засобу Операційний день банку «Б2», щодо операцій за вкладними рахунками, 16.01.2014 року [PERSON] вніс кошти на вкладний рахунок, Договір банківського вкладу №Т-42748 від 16.01.2014 в сумі 193600 грн., час створення документу 16.01.2014 року о 22 год. 50 хв. Згідно Постанови Правління національного Банку України від 16.01.2014 року №14 ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії не платоспроможних. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 16.01.2014 року з 17.01.2014 року розпочато процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Даніель» в відповідно до цього рішення призначено уповноваженою особою Фонду Ожга Є.В. Позивач зазначає, що Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748, за яким розміщено вклад з 16.01.2014 року по 15.02.2014 року. є не дійсним, оскільки укладений з порушенням ч.ч.1,3 ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Судом встановлено, що згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 16.01.2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «КБ «Даніель» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17.01.2014 року. Пунктом 2 цього рішення встановлено, що тимчасова адміністрація запроваджується строком на три місяці з 17.01.2014 року по 16.04.2014 року та пунктом 3 призначено Уповноваженою особою фонду на тимчасову адміністрацію Ожга Є.В. згідно п. 4, який приступив до виконання обов'язків з 17.01.2014 року. Суд дійшов висновку, що згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вбачається, що повноваження органів управління банку призупиняється з Дня призначення уповноваженої особи Фонду, з 17.01.2014 року, а не в день прийняття такого рішення, як стверджує позивач, - 16.01.2014 року з часу видання наказу про призначення Уповноваженої особи Фонду та початок процедури виведення ПАТ «КБ «Даніель» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації, а тому твердження позивача на увагу не заслуговують. З матеріалів справи встановлено та не заперечується представником позивача факт внесення відповідачем готівкових коштів у розмірі 193600 грн. Згідно п 4 наказу №273-о від 26.07.2013 року ПАТ «КБ «Даніель» встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи банку» зазначено операції, які можуть здійснюватися в післяопераційний час, так в післяопераційний час, крім інших, здійснюються виключно операції по внесенню готівки на вкладні та поточні рахунки. Представник позивача у справі наведене положення Наказу не спростував. А тому суд не погоджується із твердженнями представника позивача, що працівники банку не мали права право приймати грошові кошти для внесення на рахунки, що не може визначатися підставами недійсності договору, у тому числі 16.01.2014 року по Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748, за яким розміщено вклад з 16.01.2014 року по 15.02.2014 року. Відповідно до ст. 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин). Судом встановлено, що згідно витягу з програмного засобу Операційний день банку «Б2», щодо операцій за вкладними рахунками, 16.01.2014 року [PERSON] вніс кошти на вкладний рахунок, Договір банківського вкладу №Т-42748 від 16.01.2014 в сумі 193600 грн., тобто в день, коли ще не було призначено уповноваженої особи Фонду, як визначено вимогами ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду, а не з дня видання наказу призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, а тому Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748, відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочину не суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; сторони договору, які вчиняли правочин, з вищевикладених підстав мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину було вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, форма договору дотримана; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду повідомлення представника позивача про відсутність повного обсягу цивільної дієздатності заступника голови правління Богданової О.В. так, як згідно положень ч.4 ст.36 ЦК України «Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це», будь - яких рішень про обмеження цивільної дієздатності Богданової О.В. представником позивача до суду не надано. Згідно ст.215 ЦК України Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З огляду на подані докази сторонами у справі суд дійшов висновку, що недійсність Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748 від 16.01.2014 року законом не встановлена, з вище наведених підстав. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року вказано, що відповідно до ст. 215-216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідки недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Відповідно до ст. 215-216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. З чого вбачається, що справи про визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено. Вимога позивача про визнання недійсним нікчемного Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42748, суперечать вимогам та формулюванням викладених у ст. 215 ЦПК України, та обраний позивачем спосіб захисту є помилковим. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed