Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Представник ТзОВ «Еміграційний центр» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів за договором про надання послуг. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 29.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг №ДВ2013-20130129, відповідно до якого позивач зобов`язується надати відповідачу інформаційно-консультативні послуги щодо умов і порядку отримання відповідачем імміграційної візи на право постійного проживання на території США та правильного заповнення документів для подачі в посольство США, а відповідач зобов`язується оплатити позивачу за надані послуги, а також виконувати інші умови даного договору. За даним договором інформаційно-консультативні послуги надаються позивачем відповідачу за плату. Вартість послуг за даним договором становить 65200грн., що еквівалентно 8000 доларів США. Відповідач зобов`язаний оплатити вартість наданих послуг на протязі 12 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг до даного договору в наступному порядку: 20% вартості послуг на протязі 2 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг; 30% вартості послуг на протязі 6 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг; решта суми на протязі 12 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, що підтверджується підписаним 12.06.2013 року відповідачем актом прийому-передачі наданих послуг до договору № ДВ2013-20130129. Відповідач свої зобов`язання за договором в частині оплати не виконав. Оскільки сторони домовились про визначення гривневого еквіваленту послуг по відношенню гривні до долара США, а також про їх відповідну індексацію, тому у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 210240грн. (26,28грн. за 1 долар США). Окрім цього, відповідно до договору, за порушення своїх зобов`язань щодо сплати послуг відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг, вказаних в п. 3.2 даного договору за кожен день прострочення. Сума пені складає 23798грн. Також, відповідачем порушено свій обов`язок щодо пред`явлення позивачу оригіналу закордонного паспорта та імміграційної візи, в зв`язку з чим відповідач, відповідно до п. 6.11.р. 6 договору, сплачує позивачу штраф в розмірі 30% від вартості послуг, вказаних в п. 3.2 даного договору. Сума штрафу складає 19560грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму коштів в розмірі 253598грн. та судові витрати. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву вказавши, що сторона відповідача заперечує щодо задоволення заяви, оскільки згідно умов договору про надання інформаційно - консультативних послуг № ДВ2013-20130129, а саме пункту 3.3 договору відповідач [PERSON] зобов`язаний був повернути кошти трьома частинами, а саме 20 % від загальної суми на протязі 2 місяців, 30 % від загальної суми на протязі 6 місяців та решту коштів на протязі 12 місяців з моменту підписання акту прийому - передачі наданих послуг. Акт прийому - передачі до договору про надання інформаційно - консультативних послуг № ДВ2013-20130129 сторонами підписано 12.06.2013. А отже, початок перебігу позовної давності по платежу у розмірі 20 % від суми 65200 грн. розпочався 12.08.2013, по платежу у розмірі 30% від суми визначеної пунктом 3.3 договору - розпочався 12.12.2013, дані строки позовної давності закінчились відповідно 12.08.2016 та 12.12.2016. отже на момент пред`явлення позивачем позову 09.06.2017, строк позовної давності по вимогам сплати на користь позивача 20 % та 30% (разом 50%) від суми договору 65200 грн., що становить 32600 грн. закінчився. Вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 19560 грн. за невиконання відповідачем обов`язку передбаченого п. 6.11 Договору щодо пред`явлення оригіналу закордонного паспорта та імміграційної візи не підлягають до задоволення. Пунктом 3.13 Договору передбачено у випадку надання Клієнту імміграційної візи на право постійного проживання на території США, клієнт на протязі 10 робочих днів з дня проведення співбесіди, на якій йому було надано імміграційну візу зобов`язаний прибути до консультанта та пред`явити йому для огляду оригінал імміграційної візи на право постійного проживання на території США і надати копію даної візи. За безпідставне невиконання чи несвоєчасне виконання вказаного обов`язку пунктом 6.11 Договору передбачено сплату штрафу в розмірі 30 % від вартості послуг за договором. Із акту прийому - передачі наданих послуг від 12.06.2013 року вбачається, що інтерв`ю в посольстві США по імміграційній візі [PERSON] було призначено на 18.06.2013 року. Таким чином, перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення штрафу розпочався за спливом 10 робочих днів після 18.06.2013 року. Станом на час пред`явлення позову строк позовної давності по вказаній вимозі сплив, а тому у задоволенні вимог позову про стягнення штрафу слід відмовити за спливом позовної давності. Пунктом 6.9 Договору про надання інформаційно - консультативних послуг передбачено, що за порушення своїх зобов`язань щодо оплати послуг, клієнт сплачує консультативну пеню в розмірі 0,1 % від вартості послуг, вказаних в п. 3.2 даного договору за кожен день прострочення. Оскільки сума [PERSON] перед товариством з обмеженою відповідальністю «Еміграційний центр» становить 32600 грн., то сума пені за рік за кожен день прострочення складає 11899,00 грн. Оскільки в жодному з пунктів договору не передбачено оплату за надані послуги в іноземній валюті чи в переводі з іноземної валюти на гривневий еквівалент на час платежу, сума, що підлягає стягненню визначається у розмірі 50 % від суми зазначеної в п. 33 договору про надання інформаційно - консультативних послуг № ДВ2013-20130129 і становить 32600 грн. Згідно пункту 3.8 договору про надання інформаційно-консультативних послуг сторони передбачили, що вартість послуг підлягає індексації на день повного розрахунку. Враховуючи вимоги ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України відповідач просить суд застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення 50% від суми зазначеної в п.33 договору, а також до вимог позивача про стягнення штрафу в розмірі 19560,00 грн. за невиконання відповідачем обов`язку передбаченого п. 6.11 Договору. вважають, що сума боргу [PERSON] становить 32600 грн. та сума пені за рік за кожен день прострочення в розмірі 11899 грн. Представник позивача подав відповідь на відзив. Вважає, що твердження викладені у відзиві на позовну заяву не відповідають дійсним обставинам справи. Твердження відповідача про нібито необхідність застосування строку позовної давності відносно вимог про стягнення грошових коштів в зв`язку з визначенням окремих строків оплати не відповідає дійсності, оскільки сторонами було визначено кінцеву дату розрахунку - протягом 12 місяців з моменту підписання акту прийому - передачі наданих послуг. Щодо стягнення пені та штрафних санкцій, то слід зазначити, що позиція відповідача не відповідає дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства. Заявлена в позові неустойка має позовну давність, яка обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду. Щодо твердження позивача про безпідставність визначення грошового зобов`язання застосуванням гривневого еквіваленту до іноземної валюти - долара США. Так, в договорі про надання інформаційно - консультативних послуг сторони обумовили, що вартість послуг за договором становить 65200 грн., що еквівалентно 8000 доларів США. отже сторони визначили еквівалент оплати послуг в іноземній валюті - доларах США. Твердження представника відповідача про необхідність розрахунку заборгованості та штрафних санкцій, виходячи із вартості послуг в розмірі 65200 грн. є таким, що суперечить чинному законодавству та договору, який було укладено між позивачем та відповідачем. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві. Представник відповідача просила позов задовольнити частково з мотивів викладених у відповіді на відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що згідно договору про надання інформаційно-консультативних послуг №ДВ2013-20130129 від 29.01.2013 року ТзОВ «Еміграційний центр» надало [PERSON] інформаційно-консультативні послуги щодо умов і порядку отримання клієнтом імміграційної візи на право постійного проживання на території Сполучених Штатів Америки, та правильного заповнення документів для подачі в посольство Сполучених Штатів Америки, а клієнт зобов`язувався оплатити консультанту за надані послуги, а також виконувати інші умови даного договору (а.с.5-6). Відповідно до п. 3.2 договору про надання інформаційно-консультативних послуг, вартість послуг за даним договором становить 65200 грн., що еквівалентно 8000 доларів США. А згідно з п. 3.3 договору про надання інформаційно-консультативних послуг клієнт зобов`язаний оплатити вартість наданих послуг на протязі 12 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг до даного договору в наступному порядку: 20% вартості послуг на протязі 2 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг; 30% вартості послуг на протязі 6 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг; решта суми на протязі 12 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 12.06.2013 року до договору № ДВ2013-20130129 від 29.01.2013 року, клієнт підтверджує, що йому були надані консультантом інформаційно-консультативні послуги щодо умов і порядку отримання клієнтом імміграційної візи на право постійного проживання на території Сполучених Штатів Америки, а також послуги щодо правильного заповнення документів для подачі в посольство Сполучених Штатів Америки в м. Києві. Інформаційно-консультативні послуги були надані в повному обсязі та належним чином, жодних претензій до консультанта щодо виконання договору клієнт не має і зобов`язується сплатити кошти за надані інформаційно-консультативні послуги консультанту в повному обсязі (а.с.7). В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - договору про надання інформаційно-консультативних послуг №ДВ2013-20130129 від 29.01.2013 року. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Проте відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором про надання інформаційно-консультативних послуг не виконав, не здійснив оплату послуг в порядку, передбаченому п. 3.4., 3.5., тому в силу п. 3.6. договору він зобов`язаний сплатити вартість послуг згідно п. 3.2., 3.3. договору. Відповідно до п. 6.11. р. 6 договору про надання інформаційно-консультативних послуг за безпідставне невиконання або несвоєчасне виконання клієнтом свого обов`язку щодо прибуття до консультанта та пред`явлення йому оригіналу імміграційної візи на право постійного проживання на території США в строк, встановлений в п. 3.13 даного договору, а також за невиконання або несвоєчасне виконання клієнтом свого обов`язку щодо прибуття до консультанта та пред`явлення йому закордонного паспорта без імміграційної візи на право постійного проживання на території США та оригіналу письмової відмови в посольстві США в наданні імміграційної візи в строк, встановлений п. 3.12 даного договору, клієнт сплачує консультанту штраф в розмірі 30% від вартості послуг, вказаних в п. 3.2 даного договору. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 12.06.2013 року до договору № ДВ2013-20130129 від 29.01.2013 року інтерв`ю в посольстві США по імміграційній справі клієнта призначено 18.06.2013 року. Сума штрафу, нарахованого ТзОВ «Еміграційний центр» [PERSON] складає 19560грн. Разом із тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), початок перебігу якого слід рахувати з дня, коли кредитор дізнався про порушення грошового зобов`язання боржником. Враховуючи викладене вище, звернувшись до суду із цим позовом у червні 2017 році, ТзОВ «Еміграційний центр» пропустило трирічний строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення 20% вартості послуг (перебіг позовної давності розпочався 12.08.2013 року) та 30% вартості послуг (перебіг позовної давності розпочався 12.12.2013 року), а також пропустило строк позовної давності про стягнення штрафу, оскільки перебіг позовної давності за вказаною вимогою розпочався за спливом 10 робочих днів після 18.06.2013 року (дата призначеного інтерв`ю в посольстві США по імміграційній візі [PERSON] ) З врахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що оскільки представник відповідача заявила про застосування наслідків спливу строку позовної давності, слід відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 50 % вартості послуг та стягнення штрафу. Згідно з п. 6.9 договору про надання інформаційно-консультативних послуг, за порушення своїх зобов`язань щодо оплати послуг, клієнт сплачує консультанту пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг, вказаних в п. 3.2 даного договору, за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 статті 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. У відповідності до ч. 1 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Через порушення умов Договору з боку відповідача щодо оплати послуг в порядку, визначеному договором, позивачем відповідно до умов договору було нараховано пеню. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, а саме, що слід стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еміграційний центр», , заборгованість згідно договору про надання інформаційно-консультативних послуг в розмірі 97782,40 грн., що в еквіваленті становить 4000 доларів США (враховуючи курс долара США встановленого НБУ України станом на 18.02.2020, який становить 24,4456 грн. за 1 долар США). Оскільки відповідач не виконав в строк зобов`язання за договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню, в межах заявлених позовних вимог, в розмірі 23798,00 грн., однак під час перерахунку встановлено, що пеня становить 35690,58 грн. (97782,40*0,1%*365). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1215,80 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 549, 550, 551, 610, 901, 903 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: partial