Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Представник Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі по тексту - ПрАТ «АСК «Омега») звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача 30326,95грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Вимоги позову обґрунтовані тим, що що 03.01.2014 року між сторонами було укладено договір - Поліс №АС/8101732 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було забезпечено транспортний засіб «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER], на випадок заподіяння матеріальної шкоди третім особам з лімітом відповідальності страховика в 50000,00грн. 25.12.2014 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач не повідомив позивача ПрАТ «АСК «Омега» про настання дорожньо-транспортної пригоди від 25.12.2014 року. Разом з тим, позивачем в повному обсязі виконано зобов'язання перед власником автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], та сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 30326,95грн. Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачем, якого постановою суду визнано винним у вчиненні ДТП, вимог закону щодо повідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду у встановлений законом строк, позивач набув права зворотної вимоги до відповідача в межах суми виплаченого страхового відшкодування, стягнення якого є предметом спору, оскільки відповідач стверджує, що йому не було роз'яснено про необхідність подачі письмового повідомлення про ДТП у триденний строк, що не відповідає дійсності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у відсутність представника позивача та у випадку неявки відповідача, постановити заочне рішення. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився, був повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином, заяв чи клопотань суду не надав. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 03.08.2015 року, яку постановою Апеляційного суду м. Києва від 02.09.2015 року залишено без змін, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.12.2014 року, оскільки [PERSON] під час руху допустив порушення п.п. 2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху, та провадження у справі відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП (а.с.20-22). Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначеною постановою суду першої інстанції встановлено, що 25.12.2014 року, о 00 год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER], на перехресті вул. Бальзака - вул. Драйзера в м. Києві, не був уважним, під час повороту ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору не надав дороги автомобілю «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів, їх механічних пошкоджень та травмування пасажира [PERSON] За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] (а.с. 9) Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди 25.12.2014 року, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], із забезпеченим транспортним засобом «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована ПрАТ «АСК «Омега» згідно Полісу №АС/8101732 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 03.01.2014 року до 02.01.2015 року, з лімітом відповідальності страховика на випадок заподіяння матеріальної шкоди третім особам в сумі 50000,00грн. (а.с. 7) Згідно Звіту №3581 від 04.02.2015 року, складеного оцінювачем СПД «[PERSON].», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження складає 30326,95грн. (а.с.11-19). На підставі заяви власника транспортного засобу «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] від 31.12.2014 року, ПрАТ «АСК «Омега» складено Страховий Акт №3691-ЦВ-1 від 29.10.2015 року, проведено розрахунок суми страхового відшкодування від 29.10.2015 року та сплачено заявнику суму страхового відшкодування у розмірі 30326,95 грн. (а.с.8; 10-зворот; 23). За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Відповідачем не було у визначені законом строки повідомлено позивача про настання страхової події. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «АСК «Омега» правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30326,95 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченого позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якого на випадок пошкодження майна третіх осіб була застрахована позивачем ПрАТ «АСК «Омега», ураховуючи порушення відповідачем обов'язку повідомлення позивача, як страховика, у встановлений законом строк про вчинення дорожньо-транспортної пригоди, наслідком чого є правомірна реалізація права позивача на регресне стягнення сплаченого страхового відшкодування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» до [PERSON] про матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного, ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 28, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved