Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 34\~557,34 грн. та суму судового збору у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.05.2016 року в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Автомобіль «Рено» державний номерний знак [NUMBER] було застраховано ПП «Трак-Шина-Сервіс» у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №3114/227/004748 від 03.11.2015р. Зважаючи на вищевикладене, позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 34\~557,34 грн. 16.06.2016 року страхове відшкодування було перераховано на рахунок страхувальника. У звязку із тим, що ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» виконало покладені на нього зобовязання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі, у позивача виникло право зворотної вимоги до іншого учасника ДТП. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив, що на момент вчинення ним ДТП не мав полісу обовязкового страхування. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ПП «Трак-Шина-Сервіс» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №3114/227/004748, предметом якого є страхування транспортного засобу «Рено» державний номер [NUMBER] (а.с. 5-11). Відповідно до наказу №49 від 01.12.2015 року виданого ПП «Трак-Шина-Сервіс», код 37023311, [PERSON] було призначено відповідальним за автотранспортний засіб «Рено», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого він здійснював керування зазначеним транспортним засобом (а.с.18). 29.05.2016 року, [PERSON] приблизно о 10.00 годині, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER], поблизу будинку 222-а по вул.Клочківській, невірно врахував дорожню обстановку та не обрав безпечні швидкість руху та дистанцію, через що допустив зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду, внаслідок чого сталось ДТП. Ці обставини підтверджуються постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 липня 2016 року у справі №638/10458/16-п, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили 18.08.2016 року (а.с. 20). Статтею 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди до матеріалів справи позивачем надано звіт про оцінку колісного транспортного засобу №76/06/16 від 01.06.2016 року, акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 01.06.2016 року, ремонтні калькуляції №76/06/16 від 19.07.2016 року, №AS_45827/k від 13.06.2016 року, страховий акт №22876/1, розрахунок суми страхового відшкодування від 14.06.2016 року №22876 (а.с.23, 37, 42, 43). З матеріалів справи вбачається, що позивачем ПАТ «СК «Універсальна» було виплачено власнику транспортного засобу «Рено» державний номер [NUMBER], а саме ПП «Транс-Шина-Серіс» на відшкодування шкоди суму у розмірі 34557,34 грн. згідно умов укладеного договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 03.11.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №105204 від 16.06.2016 року (а.с. 44). Відповідно до ст.979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до \~ст.993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, як вбачається з матеріалів справи та наданих доказів відповідач [PERSON] внаслідок ДТП був визнаний винним, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності набрала законної сили. У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими на законі та підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування»,

Outcome: approved