Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 36984,70 грн. Зазначав, що між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії №245001/4098/0001968 від 25.06.2014 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Oktavia» д/н [NUMBER]. 17.11.2015 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Богдан 211120» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП відбулося повне фізичне знищення застрахованного автомобіля [NUMBER]. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ «СК «Уніка» на підставі Рахунку № С4265212 від 11.11.2015 року було складено страховий Акт №00180186 та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 89474,70 грн, згідно платіжного доручення №044174 від 23.12.2015 року. Договором страхування передбачено франшизу у розмірі 3225,70 грн., та відповідно до розрахунку страхового відшкодування вартість ремонту - франшиза становить 89247,81 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» згідно полісу АЕ/5301706 (франшиза 510,00 грн.). Таким чином, відповідач повинен сплатити ПрАТ «СК «Уніка» різницю між фактичним розміром шкоди, яка була заподіяна внаслідок ДТП та сумою, що підлягає сплаті ПрАТ «СТ «Іллічівське» в розмірі 36984,70 грн. Страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів в розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Таким чином, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «Уніка» виникло право вимоги до [PERSON] в розмірі 36984,70 грн., у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів, посилаючись на те, що на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування»до нього як до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В судовому засідані представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час судового засідання. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії №245001/4098/0001968 від 25.06.2014 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Oktavia» д/н [NUMBER]. 17.11.2015 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Богдан 211120» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. ПрАТ «СК «Уніка» 20.11.2015 року було складено страховий Акт №00180186. Договором страхування передбачено франшизу у розмірі 3225,70 грн., та відповідно до розрахунку страхового відшкодування вартість ремонту - франшиза становить 89247,81 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 89474,70 грн, згідно платіжного доручення №044174 від 23.12.2015 року. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» згідно полісу АЕ/5301706 (франшиза 510,00 грн.). Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] є відповідальним за завдану шкоду внаслідок ДТП, яка мала місце 07.11.2015 року, а тому пред'явлений позов до нього про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 36 984 грн. 70 коп. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved