Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Приватне сільськогосподарське підприємство «Еліт» звернулося до суду з цивільним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою, а останній, в свою чергу, пізніше в часі звернувся до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Еліт» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Приватне сільськогосподарське підприємство «Еліт» в обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві, після уточнення, зазначило , що 2 серпня 2012 року між [PERSON], як орендодавцем та ПСП «Еліт», як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,43 га кадастровий № 3523683600:02:000:0021, що розташована в адміністративних межах Нерубайської сільської ради Новоархангельського району терміном на 10 років. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему Новоархангельського району 23.10.2012 року за № 35236000400394. Відповідно п. 40 договору - перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, як зазначено у статті 629 ЦК України. Законом України «Про оренду землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. 15 жовтня 2013 року [PERSON] помер та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2014 року, що зареєстровано в реєстрі Новоархангельської державної нотаріальної контори за № 1118, спадкоємцем зазначеної земельної ділянки став громадянин [PERSON]. У квітні 2016 року останній самовільно, всупереч укладеного договору оренди, зайняв земельну ділянку, в тому числі внаслідок порушення ЗУ «Про землеустрій» без запрошення орендаря виставив межові знаки на уже засіяному збіжжям полі. Внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки господарству заподіяно значні збитки. Такі дії [PERSON] були зафіксовані господарством у відповідних заявах до РДА та правоохоронних органів. Своїми діями на думку господарства [PERSON] порушив положення ст. 27 Закону України «Про оренду землі» та ст. 152 ЗК України. Просив суд зобовязати [PERSON] не чинити приватному сільськогосподарському підприємству «Еліт» перешкоди в користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,43 га кадастровий № 3523683600:02:000:0021, що розташована в адміністративних межах Нерубайської сільської ради Новоархангельського району. Зобовязати [PERSON] негайно повернути після набрання рішенням законної сили у користування приватному сільськогосподарському підприємству «Еліт» земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,43 га кадастровий № 3523683600:02:000:0021, що розташована в адміністративних межах Нерубайської сільської ради Новоархангельського району, згідно договору оренди землі від 2 серпня 2012 року, укладеного між [PERSON] як орендодавцем та ПСП «Еліт» як орендарем на весь строк дії договору оренди до 2 серпня 2022 року, а також стягнути з останнього на користь господарства понесені судові витрати /а.с.2-4, 47-49, 61-62/. [PERSON] в позові в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 15.10.2013 р. помер його батько [PERSON]. Після його смерті він успадкував земельну ділянку площею 3,345 га кадастровий номер 3523683600:02:000:0021, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 18.07.2014 р. Вказана земельна ділянка знаходиться в користуванні у приватного сільськогосподарського підприємства «Еліт» згідно договору оренди землі від 02.08.2012 р., зареєстрованого 23.10.2012 р. у відділі Держкомзему в Новоархангельському районі. У відповідності до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Аналогічні положення містить п. 40 договору оренди землі. У відповідності до пунктів 9, 10, 11 договору оренди землі розмір орендної плати становить 2500 грн. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, що переглядається щорічно. Орендна плата вноситься до 01.12. щороку. Всупереч умовам договору господарство не сплачувало йому орендну плату за користування земельної ділянкою. При цьому, ПСП «Еліт» надало довідку про виплату в 2014 р. трьох тисяч гривень згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. ПСП «Еліт» у 2014 р. йому кошти не виплачувало та податок з доходів фізичних осіб до бюджету не перераховувало. У 2015 році ПСП «Еліт» нібито сплатив йому 5000 грн. та 750 грн. податку перерахував до бюджету, а у 2016 р. 6000 грн. та 1080 грн. до бюджету. Жодних коштів від ПСП «Еліт» він не отримував. У звязку з цим 18.07.2016 р. він звернувся до господарства із заявою про виплату йому орендної плати за 2014 та 2015 роки, відповіді на зазначену заяву він від господарства не отримав, як не отримав орендної плати за землю. Згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання і сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору У відповідності до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Отже, в результаті порушення ПСП «Еліт» умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати він не одержав дохід за 2014, 2015, 2016 роки на загальну суму 14000 грн. Вважав, що невиконання господарством свого обовязку щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди землі. Просив суд розірвати договір оренди землі укладений між [PERSON] та приватним сільськогосподарським підприємством «Еліт» 02.08.2012 р., зареєстрований 23.10.2012 р. у відділі Держкомзему в Новоархангельському районі за №352360004003942 та стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства «Еліт» на користь [PERSON] 14000 грн. орендної плати /а.с.116-117/. 21.03.2017 року зазначені вище позови ухвалою Новоархангельського районного суду обєднані в одне провадження /а.с.111-112/. Представник ПСП «Еліт» в судовому засіданні заявлені позовні вимоги до [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, позов [PERSON] не визнала та просила відмовити в його задоволенні. [PERSON] позов ПСП «Еліт» не визнав та просив відмовити у його задоволенні, власний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Стверджував, що не отримував орендної плати від ПСП «Еліт». До обробітку земельної ділянки приступив за усної домовленості з керівником ПСП «Еліт». Представник [PERSON] в судовому засіданні позов ПСП «Еліт» не визнав та просив відмовити у його задоволенні, позов свого довірителя підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Наголошував на тому, що ПСП «Еліт» не надало доказів про сплату орендної плати [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що цивільний позов ПСП «Еліт» обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, а цивільний позов [PERSON] не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Право на захист цивільних прав та інтересів визначено у ст. 15 ЦК України. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом перелічено у ст. 16 ЦК України. Як встановлено у судовому засіданні, 02.08.2012 року між ПСП «Еліт» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 3,43 га, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР № 001022 виданого 10.10.2001 року Нерубайською сільською радою. Договір зареєстровано в Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 23.10.2006 року за № 69 /а.с.13-16/. 15.10.2013 року [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2014 року серії НАА 612011 зазначену вище земельну ділянку успадкував [PERSON]. Так відповідно до умов п. 40 договору оренди землі до нього перейшли права та обовязки орендодавця. Зазначений договір відповідно до п. 8 укладено терміном на десять років. П. 9 вказує що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2500 грн. П. 11 вказує, що орендна плата вноситься до 01.12 щороку. В пунктах 28, 29, 30, 31 визначені права та обовязки орендаря та орендодавця. Згідно з п. 29 договору орендодавець зобовязаний передати земельну ділянку, що відповідає умовам договору оренди; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, це саме закріплено в ст. 24 Закону України «Про оренду землі». Акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі та визначення меж земельної ділянки в натурі підписані сторонами 02.08.2012 р. /а.с.203-205/. Ч. 1 ст. 629 ЦК України вказує, що договір є обовязковим для виконання сторонами. [PERSON] всупереч положенням спеціального закону «Про оренду землі», що регулює питання припинення договірних зобовязань з приводу орендних правовідносин та умов договору оренди землі, у 2016 році самовільно без погодження з керівництвом господарства ПСП «Еліт» та отримання можливого компромісу приступив до обробітку зазначеної вище земельної ділянки, крім твердження ПСП «Еліт», це знайшло своє відображення у заявах адресованих зазначеним господарством правоохоронним органам та Новоархангельській РДА, які провели перевірки та встановили факти знищення посівів кукурудзи та виявлення в ґрунті насіння сої /а.с.26-39/. Відповідно до світлокопії виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців приватне сільськогосподарське підприємство «Еліт» зареєстровано 19.06.2003 року, основним видом діяльності зазначеного підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур /а.с.5-6/. Відповідно до довідки ПСП «Еліт» зазначене підприємство за оренду земельної ділянки [PERSON] видало сільгосппродукції за 2013 рік на загальну суму 3860 грн., за 2014 рік на загальну суму 4965 грн., за 2015 рік на загальну суму 4965 грн., за 2016 рік орендна плата не виплачувалась /а.с.207/. Задовольняючи позовні вимоги ПСП «Еліт» та відмовляючи в позовних вимогах [PERSON] суд враховує наступні положення норм матеріального права. Згідно п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки в разі прийняття спадщини. П. а) ст. 90 ЗК України означено, що власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Приписами ст. 126 ЗК України означено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дане право виникло у [PERSON] 18.07.2014 року після внесення відомостей реєстратором до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності /а.с.122/. Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями землі відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст. 6 Закону, підлягає державній реєстрації. Ст. 13 Закону вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до ст. 27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Розмір відшкодування орендодавцем збитків, завданих орендарю, повинен бути зменшений, якщо орендар навмисно або через необережність спричинив збільшення розмірів збитків унаслідок невиконання чи неналежного виконання умов договору орендодавцем або не вжив заходів щодо їх зменшення. Згідно зі ч. 1 ст. 31 Закону договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Спори, повязані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст. 35 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 17 Закону «Про оренду землі» обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію (оферта), укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепт). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~умови збереження стану\~\~обєкта оренди є істотною умовою договору оренди землі і відсутність у договорі цієї істотної умови є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання такого договору недійсним відповідно до Закону. У ст. 526 ЦК України йдеться мова про те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підстави припинення договору оренди землі визначені у ст. 31 Закону України «Про оренду землі», зокрема договір може бути припинено: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря,засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобовязана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 1481 ЗК України. У відповідності до частин 1, 3 та 4 ст. 148 1 ЗК України\~перехід права власності на земельні ділянки, що перебувають у користуванні до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобовязана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, імя, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. [PERSON] не було надано суду належних та допустимих доказів в приводу виконання положень статті 148 1 ЗК України. Суд звертає увагу, що на спадкоємця законом покладено обовязок вчинити певні дії з приводу подальшого використання своїх прав та обовязків, а саме володіння, користування та розпорядження отриманої у спадок земельної ділянки. Тобто невиконання зазначених положень закону не може породжувати прав та обовязків між орендодавцем та орендарем, в даному випадку ПСП «Еліт» не маючи відповідних документів, повинно було продовжувати використовувати земельну ділянку з метою отримання продукції та доходів та акумулювати на відповідному рахунку кошти за орендовану земельну ділянку з метою в подальшому перерахувати особі, яка вступила в спадкові права. Саме по собі прийняття спадщини та отримання свідоцтва про спадщину (ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1296 ЦК України), ще не означало виникнення прав та обовязків між орендарем та спадкоємцем. У розумінні ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, яка сплачується як в натуральному так і в грошовому виразі, враховуючи домовленості сторін зобовязання. Як вбачається із наданих світлокопій відомостей про сплату орендної плати за 2013, 2014 та 2015 роки, оренда плата за користування земельною ділянко сплачена в повному обсязі ПСП «Еліт», як померлому так і в подальшому спадкоємцю, про що свідчать підписи у відповідній графі, за 2016 рік орендна плата не виплачувалась /а.с.208-237/. \~ Суд приходить до висновку, що ПСП «Еліт» у встановлений законом порядку прийняло в користування земельну ділянку з метою отримання прибутку та сплати орендної плати за її використання. ПСП «Еліт» діяло у межах та у спосіб визначений спеціальним законом «Про оренду землі» та договором оренди земельної ділянки, а саме щодо своєчасного нарахування та сплати орендної плати за використання орендованої земельної ділянки. Ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказує на те, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення. Так, 16.12.2016 року рішенням Новоархангельського суду Кіровоградської області, залишеним без змін 31.01.2017 року ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області, розглянуто цивільний позов [PERSON] до ПСП «Еліт» про визнання договору оренди землі недійсним, в задоволенні якого відмовлено. Зокрема в мотивувальній частині рішення, як суду першої так і апеляційної інстанції констатовано факт, що [PERSON] видано сільгосппродукції в рахунок орендної плати у 2012, 2013 та 2014 роках та не було порушено його прав /а.с.95-98/, тобто судами вже встановлено обставини сплати орендної плати останньому, які в розрізі поняття ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Аналізуючи всі досліджені обставини в справі та пояснення сторін, суд приходить до наступного обґрунтованого та виваженого висновку, що [PERSON] будучи законним власником земельної ділянки, дієздатною та обізнаною людиною діючи на час укладання договору оренди землі, в першу чергу для задоволення власних потреб та цілей, надав ПСП «Еліт» право користування земельною ділянкою, шляхом укладання договору, при цьому договір повністю відповідає положенням цивільного та земельного законодавства (сторонами у цивільній справі це не оспорюються). [PERSON] у встановлений законом порядку оформив спадщину та отримав відповідне свідоцтво, вніс відомості до реєстру прав на нерухоме майно, тобто став власником земельної ділянки за законом. В 2016 році [PERSON] не отримуючи відповідної згоди, доручення без погодження з керівником ПСП «Еліт», або уповноваженою ним особою, самовільно діючи на власний розсуд, приступив до обробітку успадкованої ним земельної ділянки, при цьому здійснив знищення посівів зазначеного підприємства, в результаті чого це потягло звернення до відповідних контролюючих та правоохоронних органів, але спір не знайшов свого вирішення, що стало підставою звернення ПСП «Еліт» до суду за захистом порушеного права, щодо користування орендованою земельною ділянкою. [PERSON] в свою чергу вибрав спосіб захисту свого прав шляхом подання до суду позову про визнання договору оренди землі недійсним, що спонукало суд провадження у справі зупинити до розгляду зазначеної справи. Після відмови в задоволенні позову та набранням рішенням суду апеляційної інстанції законної сили, [PERSON] вибрав інший спосіб захисту свого цивільного права шляхом звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди землі в звязку з неотриманням орендної плати. Всі ці обставини переконливо вказують на те, що [PERSON] не має наміру в подальшому надавати ПСП «Еліт» право користуватись орендованою земельною ділянкою, а в будь-який спосіб та шлях припинити дію договору. Зазначене може свідчити про те, що [PERSON] свідомо заводить в оману суд з приводу неотримання орендної плати, оскільки сам нехтує положеннями законів, що регулюють земельні правовідносини. А тому його твердження з приводу неотримання орендної плати не можуть бути прийняті судом, як стверджувальні та такі, що не підлягають доказуванню, оскільки його дії стверджують протилежне. Суд також звертає увагу, що [PERSON] жодним чином не намагався та не намагається досягнути компромісу з ПСП «Еліт» шляхом добровільного вирішення спору. Приймаючи до уваги викладене суд вважає, що позов ПСП «Еліт» підлягає задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Враховуючи час укладання договору 02.08.2012 року та строк на який його укладено (10 років п. 8 договору), термін його дії спливає 02.08.2022 року, тобто до означеної дати [PERSON] не повинен чинити перешкод ПСП «Еліт» у користуванні орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з останнього на користь ПСП «Еліт» підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного, та

Outcome: approved