Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитного договору №CVKWGA0000000008 від 26.02.2008 року, відповідач отримала кредит у розмірі 16.800,00 доларів США на термін до 26.02.2018 року та зобовязалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. [PERSON], у відповідності до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, належним чином не здійснювала, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 16.626,77 дол. США заборгованість за кредитом, 12.627,74 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 385,27 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, за несвоєчасну сплату якої було нараховано 37.599,63 дол. США пеню, за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 9,01 дол. США штраф (фіксована частина) та 3361,97 дол. США штраф (відсоткова складова). Відповідно до п.5 договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за кредитним договором. Згідно п.6 договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Однак предявлена вимога, була залишена відповідачами без задоволення. Просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 70610,39 дол. США, що станом на 27.01.2015 року складає 1.960.144,32 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, натомість подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її присутності та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, хоча була належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 6020001553812 від 30.04.2015 року, № 6020001558342 від 12.05.2015 року, №6020001566213 від 22.05.2015 року та №6020001541849 від 11.06.2015 року. При цьому, в судовому засіданні 18.05.2015 року, відповідач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, про застосування строків позовної давності в частині стягнення з неї штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Чернівецькій області, [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. Судові повістки про виклик до суду, разом з конвертами та повідомленнями про вручення поштового відправлення, які направлялися відповідачу за вказаною адресою, повернулися до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Згідно п.4, 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається рекомендованим листом із повідомленням фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, [PERSON], [INFO], зареєстрована на території с. Бузовиця Кельменецького району, але на даний час там не проживає. Місце перебування її невідомо. Враховуючи наведені вище норми закону, та клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 26.02.2008 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі керуючої Кельменецьким відділенням ЧФ ПриватБанку [PERSON] та [PERSON], укладено кредитний договір №CVKWGA0000000008, відповідно до умов якого, банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 26.02.2008 року по 26.02.2018 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 18.840,00 дол. США на наступні цілі: 16.800,00 дол. США на споживчі цілі та 2.040,00 дол. США на сплату страхових платежів, у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 8.2 даного договору. Згідно виписки по особовому рахунку №22035051619750 [PERSON] за період з 26.02.2008 року по 12.06.2015 року, 29.02.2008 року останній, згідно умов кредитного договору, було видано кредитні кошти в сумі 16.800,00 дол. США, що на момент видачі було еквівалентно 84.840,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №CVKWGA0000000008, 26.02.2008 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], було укладено договір поруки №CVKWGA0000000008, згідно умов якого, остання виступила поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобовязань, за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 8.1 кредитного договору №CVKWGA0000000008, сторони визначили період сплати кредитних платежів з «20» по «24» число кожного місяця. Щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 247,42 дол. США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та комісії. На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно п. 7.1 кредитного договору, нарахування відсотків, а також винагород передбачених договором, здійснюється в останню дату їх сплати, зазначену в п.8.1, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суму кредиту. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом та винагород банку, передбачених кредитним договором №CVKWGA0000000008 від 26.02.2008 року, належним чином не здійснювала, у звязку з чим, виникла заборгованість у сумі 29.639,78 дол. США що складається з 16.626,77 дол. США заборгованість за кредитом, 12.627,74 дол. США заборгованість по процентах за користування кредитом та 385,27 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.611 ч.1 п.3 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 5.3. укладеного між сторонами кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно офіційних курсів гривні до іноземної валюти, встановлених Національним банком України станом на 27.02.2015 року, офіційний курс гривні по відношенню до долара США складає 2.776,3120 грн. за 100 доларів США. З наданих позивачем виписок по рахунку [PERSON] та розрахунку заборгованості судом встановлено, що остання, взяті на себе зобовязання, у відповідності до умов укладеного кредитного договору, належним чином у встановлені строки не виконала, у звязку з чим, позивачем правомірно нараховано їй штраф в розмірі 250,00 грн., що складає 9,01 дол. США та штраф в розмірі 5% від ціни позову поданого позивачем до суду в сумі 3.361,97 дол. США. Пунктом 5.1. укладеного кредитного договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п.8.4 договору за кожний день просрочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Пунктом 8.4. кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прос рочки, але не менше 1 гривні. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Разом з тим, п.5.4. кредитного договору, сторони визначили, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником. За таких обставин, враховуючи вказані вище вимоги закону та беручи до уваги заяву відповідача [PERSON], щодо застосування строків давності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення нарахованої пені, за несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, в межах останніх трьох років перед зверненням позивача до суду, а саме в розмірі 26.631,50 дол. США. Згідно п.2 договору поруки №CVKWGA0000000008 від 26.02.2008 року, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п.п.5, 6 вказаного договору поруки, у випадку невиконання боржником будь-якого зобовязання, передбаченого п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобовязання. Поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги. З метою досудового врегулювання спору, 02.03.2015 року, позивачем на адресу поручителя [PERSON], за договором поруки від 26.02.2008 року та боржника [PERSON], направлялася вимога №30.1.0.0/2234 про сплату заборгованості за кредитним договором, яка відповідачами залишена без уваги. Відповідно до п.4 договору поруки від 26.02.2008 року, у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи викладене,

Outcome: partial