Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з їх неналежним виконанням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після народження все своє життя вона проживає з [PERSON] , яка є її бабусею, та з дідом [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету м. Олександрія № 628 від 17 жовтня 2017 року, опіку над нею призначено бабусі [PERSON] . Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 25.02.2019 року її мати [PERSON] була позбавлена батьківських прав. Відповідач по справі, її батько, надав нотаріально завірену заяву про згоду про позбавлення батьківських прав. Відповідач по справі не дбає про неї, не виховує, не проявляє батьківського піклування та взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків. Після народження він одразу втратив цікавість до неї, до виховання та до життя, не цікавиться її навчанням. Ніколи не просив її приїхати та погостювати в нього влітку в село. Її дідусь та бабуся не чинили перепон в спілкуванні з батьком. Крім того він не телефонує, не вітає її з днем народження, святами. У судовому засіданні позивач [PERSON] , її представник адвокат Чередніченко Л.П. і законний представник опікун [PERSON] підтримали позовну заяву із зазначених у ній підстав. Також просили стягнути із відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно та проводити стягнення на користь бабусі та опікуна позивача [PERSON] . Представник органу опіки і піклування Яковлєв підтримав позову заяву, зазначив, що [PERSON] не виконує батьківських обов`язків відносно своєї доньки [PERSON] , остання проживає у родині бабусі і дідуся, батько жодної участі у її житті не бере. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не подав, причина неявки суду не відома. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії повторного свідоцтва про народження [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії відомості про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , позивач зареєстрована з [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 628 від 17.10.2017 року, надано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2019 року у справі №39/3017/18, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Згідно копії заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Стенюхіною І.В., зареєстрованої у реєстрі за №2290, він надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його доньки, [PERSON] , [INFO] . Згідно копії висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 30.06.2020, Олександрійська РДА, як орган опіки та піклування визнає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина України [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] повідомила, що з народження дитина [PERSON] проживає з нею, батько починаючи з двомісячного віку дитини жодної участі у її житті не бере, не проживає з нею, не спілкується з нею, не бере жодної участі у її утриманні, дитина його боїться. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наданих суду доказів та пояснень учасників справи, вбачається, що з народження дитини відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо доньки, не спілкується з нею, не проявляє до неї материнської турботи, не цікавиться її життям, станом здоров`я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надавав та не надає матеріальної допомоги на її утримання та не намагався спілкуватись, що свідчить про байдужість відповідача як до власної доньки, так і до виконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї малолітньої доньки та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому вимоги про позбавлення його батьківських праві підлягають задоволенню. Також, враховуючи, що суд вирішив питання про позбавлення відповідача батьківських прав, і позивач та її опікун просять стягнути з відповідача аліменти на користь опікуна [PERSON] , суд вирішив стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки к розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 164, 165 СК України та

Outcome: approved