Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №100451 від 23.01.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля MERCEDES BENZ E 300, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 09.09.2016 року в м.Херсоні сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21124, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ України» автомобіль. За результатом настання ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого [PERSON] визнала себе винною в настанні ДТП. Відповідно до рахунка-фактури №16059 від 20.09.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 12608,88 грн., яка була відшкодована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ України» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 12608,88 грн. Отже після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «ПЗУ України» виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди у розмірі 12608,88 грн. У зв`язку з викладеним, ПрАТ «СК «ПЗУ України» просило стягнути з [PERSON] на свою користь завдану майнову шкоду в розмірі 12608,88 грн. та витрати на оплату судового збору. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдаровою І.О. від 19.09.2017 року відкрито провадження у справі. Заочним рішенням від 27.08.2018 року позов ПрАТ «СК «ПЗУ України» до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ України» завдану майнову шкоду в розмірі 12608,88 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 1600,00 грн. 18.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 року. Ухвалою суду від 31.07.2019 року зазначене заочне рішення за цивільною справою №766/13077/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач не погоджується з позовними вимогами. Зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У разі, якщо обидва транспортні засоби - учасники ДТП не забезпечені, то підстав для складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 19.09.2015 року не було. Учасники ДТП були зобов`язані повідомити відповідні підрозділи Національної поліції про її настання, дорожньо-транспортна пригода оформляється підрозділом Національної поліції, а рішення про особу винну у її вчиненні приймається судом в порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. 09.09.2015 року після настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля MERSEDES BENZ Е 300 реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21124, реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням начебто водія [PERSON] . Після настання ДТП між водіями досягнуто згоди на складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Пунктом 33.2 ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Отже, складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду можливо лише у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована АТ СК «Країна». Відповідні відомості внесено до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). На момент складення європротоколу [PERSON] мала поліс ОСЦПВ дані з якого і були внесені. Отже, вимоги заявлені до [PERSON] є безпідставними. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 24.01.2012 року [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб MERCEDES BENZ E 300, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №100451 від 23.01.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля MERCEDES BENZ E 300, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 09.09.2016 року в м.Херсоні сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21124, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ України» автомобіль MERCEDES BENZ E 300, державний реєстраційний номер [NUMBER] . За результатом настання ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого [PERSON] визнала себе винною в настанні ДТП. Відповідно до рахунка-фактури №16059 від 20.09.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 12608,88 грн., яка була відшкодована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ України» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 12608,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням №46277 від 26.09.2016 року. Згідно копії витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що за параметрами пошуку: державний номер транспортного засобу [NUMBER] визначити статус полісу та страховика, що видав поліс, не виявилось можливим. Відповідно ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог ПрАТ «СК «ПЗУ України» відповідачем не подано, не надано доказів того, що транспортний засіб відповідача був забезпечений страховим полісом на момент ДТП. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про відшкодування заподіювачем шкоди витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування законними та обґрунтованими. А тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved