Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Представник позивача Національної академії внутрішніх справ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказом ректора навчального закладу від 08.08.2013 № 99о/с відповідача з 28.08.2013 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС. 09.09.2013 між Національною академією внутрішніх справ, комплектуючим органом ГУ МВС України у Київській області та відповідачем було укладено договір № 13-384 про підготовку фахівця у НАВС. Відповідно до умов вищезазначеного договору, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету. Наказом НАВС від 06.11.2015 № 183 о/с відповідача було відраховано з НАВС та звільнено з органів Національної поліції за власним бажанням п. 63 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ зі служби в органах внутрішніх справ. З 28.08.2013 по 06.11.2015 відповідно до умов договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Загальна вартість витрат повязаних з утриманням його у навчальному закладі становить 37\~284,57 грн., що складається із: грошового забезпечення у розмірі 7\~877,03 грн.; витрат на продовольче забезпечення 11\~565,55 грн.; витрат на оплату комунальних послуг 15\~337,99 грн.; витрат на речове забезпечення 2\~504,00 грн. Із сумою витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі відповідача ознайомлено та поінформовано про необхідність відшкодування зазначеної суми. До подачі позову до суду грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Національної академії внутрішніх справ грошові кошти в загальному розмірі 37 284,57 гривень в рахунок відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.01.2018 ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. За результатами цієї ухвали суду стало відомо про те, що відповідач перебуває в зоні проведення АТО. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.03.2018 ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ № 99о/с від 08.08.2013 [PERSON] з 28.08.2013 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС. 09.09.2013 між Національною академією внутрішніх справ, комплектуючим органом ГУ МВС України у Київській області та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 13-384 про підготовку фахівця. Відповідно до умов договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету. За умовами п. 2.1.3 договору, виконавець зобовязаний забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6 договору передбачено, що відповідач у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 договору зобовязаний відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у звязку з відрахуванням особи з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни, що врегульовано п. 3.1 договору. З 28.08.2013 по 06.11.2015 відповідно до умов договору [PERSON] у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 06.11.2015 № 183 о/с відповідача було відраховано з НАВС та звільнено з органів Національної поліції за власним бажанням п. 63 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ зі служби в органах внутрішніх справ. За довідкою бухгалтерії НАВС фактичні витрати на утримання курсанта у навчальному закладі становлять 37\~284,57 грн., що складаються із: грошового забезпечення у розмірі 7\~877,03 грн.; витрат на продовольче забезпечення 11\~565,55 грн.; витрат на оплату комунальних послуг 15\~337,99 грн.; витрат на речове забезпечення 2\~504,00 грн. Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Закону України\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, у звязку із прийняттям Закону України\~«Про Національну поліцію»\~від 23.12.2015 року, вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, адюнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції. Відповідно до вимог ст.ст.\~525-526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі вищевикладеного, визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved