Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути з [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], який зареєстрований за адресою: 71716, Запорізька область, м. Молочанськ, вул. Лугова, буд. 6 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ [PERSON]» (ЄДРПОУ 41797188), що знаходиться за адресою: вул. Мандриківська, 66, м. Дніпро, 49094 право вимоги до якого перейшло за Договором про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 від 01.10.2018 р., заборгованість за договором №2660008972-008062 від 07.06.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 5663.7 грн. що складається з заборгованості за кредитом - 1000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2083.7 грн., заборгованості за пенею 2580 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує наступним. Між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2660008972-008062 від 07-06-2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі - Договір). Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshі.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Так, виходячи з вищезазначеного, договір №2660008972-008062 від 07.06.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 363.7 грн. за 31 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 1363.7 грн. Платіжним дорученням №2156 від 07-06-2018 та повідомленням №1070 від 30-11-2018 року підтверджується, що Позикодавцем було перераховано на картковий рахунок Відповідача позику у розмірі 1000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. Отже, позикодавець свої зобов'язання за Договором №2660008972-008062 від 07.06.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Станом на 01.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: - заборгованості за кредитом - 1000 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 2083.7 грн.; - заборгованості за пенею - 2580 грн. загальна сума заборгованості за договором складає 5663.7 грн. 01\~ жовтня 2018 року між позикодавцем та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ І ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» (далі - Фактор, позивач) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 (далі - Договір факторингу) (копія додається), відповідно до якого Клієнт відступив Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані Боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору, а також до Фактора перейшли всі пов'язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених Боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» набуло статусу нового кредитора - стягувана за договором №2660008972-008062 від 07.06.2018 року. Проте на сьогоднішній день боржником не виконано своїх грошових зобов'язань перед новим кредитором, яким є ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ», за Договором №2660008972-008062 від 07.06.2018 р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 09.01.2019 року справу призначено в порядку розгляду спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, надав відзив на позовну заяву наступного змісту. У провадженні Токмацького районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» до відповідача про стягнення заборгованості. Ухвала про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі отримана відповідачем 30.01.2019 року. Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п 'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідач підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання справи. Дану позовну заяву вважає незаконною, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Свої доводи обґрунтовує наступним. Позивачем на підтвердження начебто відповідача боргу до суду подані: розрахунок заборгованості, копія договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, копія паспорта відповідача, копія платіжного доручення № 2156 від 07.06.2018 р., копія повідомленням 1070 від 30.11.2018 р. Так, позивач у своїй позовній заяві вказує, що між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія є гроші» 07.06.2018 року начебто було укладено договір №2660008972-008062 про надання відповідачу позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постанови правління НБУ 04.07.2018 № 75 - операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій). Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України. Меморіальні документи застосовуються банком, для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов'язкові реквізити: І) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі. Первинні документи, які не містять обов'язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Потрібно зазначити, що вказані документи не були надані суду для обґрунтування законності своїх позовних вимог і позивачем не тільки не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов'язання, а й не підтверджено обставину виконання кредитного зобов'язання Банком. Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає наступне. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також: захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також: стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до частин 1,2 статті 137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між: сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем було надано: договір про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15 жовтня 2018 року, укладеного між: ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» і фізичною особою-підприємцем [PERSON], акт приймання-передачі наданих послуг №б/н від 20.11.2018 року по Договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15.10.2018 року, платіжне доручення № 397 від 28.11.2018 року. Позивач самостійно вирішує питання про вибір свого представника у суді, однак держава гарантує такій особі право на відшкодування витрат на правничу допомогу, надану лише адвокатом. Враховуючи, що правову допомогу позивачу було надано фізичною особою-підприємцем [PERSON], яка не має статусу адвоката, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для віднесення до судових витрат сум, сплачених позивачем за послуги, надані особою, яка не є адвокатом, а тому немає підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на юридичні послуги. Таким чином, позовні вимоги не можуть бути задоволені судом, оскільки позивачем не надано жодного належного доказу відповідача заборгованості перед ним до суду і вимоги про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. Просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «[PERSON] актив» у задоволенні позовної заяви про стягнення заборгованості у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2660008972-008062 від 07-06-2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі - Договір). Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshі.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Виходячи з вищезазначеного, договір №2660008972-008062 від 07.06.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до положень ч. 1, 2\~ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 627 Цивільного кодексу України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~та ч. 1 ст.\~640 Цивільного кодексу України\~\~договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Згідно п. 1 ч. 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов'язки майнового характеру. Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 07.06.2018 року на рахунок відповідача було перераховано 1 000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 2156. Документи позивачем не були надані суду для обґрунтування законності своїх позовних вимог і позивачем не тільки не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов'язання, а й не підтверджено обставину виконання кредитного зобов'язання Банком, а також доказів підтвердження, того що саме відповідач укладав та підписував договір. За відсутності підстав для задоволення позову, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до відповідача про стягнення заборгованості, не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed