Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 07 липня 2014 року о 13 год. 10 хв. в м. Луцьку по вул.. Дубнівській відбулася дорожньо-транпортна пригода за участю автомобіля марки «Джип» н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля марки «Мерседес» н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого було заподіяно техніні пошкодження автомобілю марки «Мерседес» н.з. [NUMBER]. Постановою Луцького міськрайонного суду від 22.07.2014 року винним у вчиненні ДТП визнано відповідача. В зв'язку з тим, що цвіль-правова відповідальність [PERSON], як водія транспортного засобу «Джип» н.з. [NUMBER], на момент скоєння ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу № АС/9678761, 07.07.2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з технічним пошкодженням автомобіля марки «Мерседес» н.з. [NUMBER]. Враховуючи вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту від 22.08.2014 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] (власнику транспортного засобу «Мерседес» н.з. [NUMBER]) в розмірі 26 583,28 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 25924 від 26.08.2014 року. Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на [PERSON] покладався обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідач свого обов'язку не виконав та не надав жодних документів, які б підтверджували неможливість його виконання. Тому, відповідно до пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» після виплати страхового відшкодування має право подати до [PERSON], як водія забезпеченого транспортного засобу, яким було спричинено дорожньо-транспортну пригод, оскільки він не повідомив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки і за умов, визначених ст. 33 цього Закону. 15.09.2014 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надсилало вимогу в порядку регресу [PERSON], що підтверджує бажання ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» врегулювати спір в досудовим порядку. Відповіді на вимогу не було отримано, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Просить суд стягнути з [PERSON] 26 583,28 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача по наявним матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоч був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові матеріали справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено судом, 11.03.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/9678761), а саме автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 38). Судом встановлено, що 07 липня 2014 року о 13 год. 10 хв. в м. Луцьку по вул.. Дубнівській відбулася дорожньо-транпортна пригода за участю автомобіля марки «Джип» н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля марки «Мерседес» н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого було заподіяно техніні пошкодження автомобілю марки «Мерседес» н.з. [NUMBER]. Постановою Луцького міськрайонного суду від 22.07.2014 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] звільнивши його від відповідальності на підставі ст.. 22 КУпАП, провадження по справі закрито та обмежитись усним зауваженням (а.с. 6). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Згідно із ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останньої. Враховуючи вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту від 22.08.2014 року (а.с. 10-29) ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] (власнику транспортного засобу «Мерседес» н.з. [NUMBER]) в розмірі 26 583,28 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 25924 від 26.08.2014 року (а.с. 9). Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на [PERSON] покладався обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідач свого обов'язку не виконав та не надав жодних документів, які б підтверджували неможливість його виконання. Тому, відповідно до пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» після виплати страхового відшкодування має право подати до [PERSON], як водія забезпеченого транспортного засобу, яким було спричинено дорожньо-транспортну пригод, оскільки він не повідомив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки і за умов, визначених ст.. 33 цього Закону. 15.09.2014 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надсилало вимогу в порядку регресу [PERSON], що підтверджує бажання ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» врегулювати спір в досудовим порядку. Відповіді на вимогу не було отримано Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем в порядку регресу на користь позивача становить 26 583,28 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 26 583,28 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування та судові витрати по справі.

Outcome: approved