Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.02.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком Договір. Зазначає, що банк свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Проте відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, у звязку з чим, станом на 30.09.2017 року має заборгованість у розмірі 17776 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 63 коп., яка складається з наступного: 2499 (дві тисячі чотириста девяносто девять) грн. 33 коп. заборгованість за кредитом; 13954 (тринадцять тисяч девятсот пятдесят чотири) грн. 60 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 (пятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 822 (вісімсот двадцять дві) грн. 70 коп. - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 17776 грн. 63 коп. за кредитним договором № б/н від 13.02.2015 року та судовий збір в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч.1 ст.280 ЦПК України. На підставі наявних у справі письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 13.02.2015 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, про що свідчить заява з умовами і правилами надання банківських послуг, підписані відповідачем (а.с.5-30). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Не виконуючи належним чином свої зобовязання за кредитним договором, згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 13.02.2015 року, укладеного між сторонами, станом на 30.09.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 17776 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 63 коп., яка складається з наступного: 2499 (дві тисячі чотириста девяносто девять) грн. 33 коп. заборгованість за кредитом; 13954 (тринадцять тисяч девятсот пятдесят чотири) грн. 60 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1322 (одна тисяча триста двадцять дві) грн. 70 коп. заборгованість по судовим штрафам (а.с.4). Згідно зі ст.526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.138 Цивільного Процесуального Кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved