Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду мотивуючи це тим, що [INFO] померла померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, яку вона заповіла позивачу, але він не може оформити спадщину, так як пропустив встановлений законом строк для її прийняття, оскільки йому не було відомо про смерть спадкодавця та не було відомо про наявність заповіту, а тому представник позивача просить визначити позивачу додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] . Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згідний. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Петрівським районним відділом державної ресстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціі у Кіровоградській області 27 грудня 2019 року (а.с.8). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,67 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на територіі Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-KP № 018462, № 018463, виданого 15 березня 2001 року Петрівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області (а.с.11). Відповідно до заповіту, посвідченого 23 травня 2012 року приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Д.І. та зареєстрованого в реєстрі за №913, померла [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку [PERSON] , однак в зазначені строки позивач не звернувся до нотаріуса з метою оформления спадкових прав на відкриту спадщину через те, що йому не було відомо про смерть спадкодавця, оскільки він не проживав разом з нею та не перебував з нею у родинних відносинах, крім того позивачу не було відомо і про наявність заповіту ,складеного спадкодавцем [PERSON] на його користь, що стало перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Тому листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №13/02-31 від 13 січня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом так як він пропустив встановлений законом строк для її прийняття (а.с.12). Відповідно до довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №19 від 02 січня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з 18 грудня 2007 року до дня своєї смерті була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.10). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №51/01-16 від 12 лютого 2020 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа приватним нотаріусом не заводилась (а.с.24). Відповідно до повідомлення Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області №96/01-16 від 13 лютого 2020 року, спадщина після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно алфавітних книг в нотаріальній конторі відсутня (а.с.28). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померла [PERSON] 23 травня 2012 року склала заповіт на ім`я [PERSON] , який за її усним розпорядженням зберігався у громадянки [PERSON] ; щодо наявності заповіту [PERSON] дізнався лише 08 грудня 2019 року коли отримав оригінали заповіту та державного акту на право приватної власності на належну [PERSON] земельну ділянку від громадянки [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності з Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як на підставу пропущення строку для прийняття спадщини позивач посилався крім іншого на необізнаність про наявність заповіту. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даній справі встановлено, що про існування складеного на його ім`я заповіту, позивачу стало відомо з повідомлення громадянки [PERSON] лише 08 грудня 2019 року, тобто після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту та повагу до волі спадкодавця, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Крім того у матеріалах справи відсутні жодні докази про те, що позивач до 08 грудня 2019 року знав про наявність заповіту. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та позов задовольнити в повному обсязі. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.1268, 1269,1270, 1272 ЦК України.

Outcome: approved