Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся у січні 2021 р. до суду із позовом до [PERSON] (Відповідач-1, позичальник), [PERSON] (Відповідач-2, поручитель) про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно в розмірі 296 067,34 грн, а також про стягнення із [PERSON] суми штрафу у розмірі 32 352,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.12.2013 року між Відповідачем-1 та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір № 56-11П/2013-А, відповідно до умов якого Відповідачу-1 надано грошові кошти на придбання автомобіля в розмірі 226 000,00 грн, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 17,0 % річних, комісійні винагороди та виконати інші зобов`язання згідно з Договором. З 01.01.2015 р. позичальнику була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Однак починаючи з 01.06.2014 р. Відповідачем-1 порушуються строки сплати платежів за кредитом, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 01.11.2020 складає: 296 067,34 грн та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 220 073,49 грн; суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.05.2014 по 31.10.2020 в розмірі 26 747,13 грн; та суми штрафів у розмірі 49 246,72 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1 за кредитним договором № 56-11П/2013-А від 17.12.2013 між Позивачем та [PERSON] (Відповідач-2) було укладено договір поруки № 56-11П/2013-п від 17.12.2013, за умовами якого поручитель зобов`язується перед Кредитором за виконання Відповідачем-1 в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли з Кредитного договору № 56-11П/2013-А від 17.12.2013 та за будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені в майбутньому. Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 56-11П/2013-А від 17.12.2013, між позивачем та Відповідачем-1 було укладено Договір застави майна № 56-11П/2013-з від 17.12.2013, згідно умовами якого Заставодавцем було надано Заставодержателю в заставу автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», універсал-В, р.н. [NUMBER] , що належить Заставодавцю на праві власності. Згідно з пунктом 2.1.3 Договору застави, Відповідач-1 зобов`язується застрахувати за свій рахунок предмет застави по пакету повне «КАСКО» на повну його вартість на користь Позивача та надати докази страхування Позивачу не пізніше ніж через 5 днів після набрання чинності Договором. Згідно з п. 6.4 Договору застави, за порушення цього обов`язку, Відповідач-1 сплачує штраф у розмірі 10% від вартості предмета застави (323 520,00грн)., що становить 32 352,00 грн. Відповідач не надав докази страхування предмета застави на користь Банку, внаслідок чого станом на 01.11.2020 сума штрафу за порушення п. 2.1.3 Договору застави майна № 56-11П/2013-з від 17.12.2013 становить 32 352,00 грн. Тому, у зв`язку з виникненням у Позичальника заборгованості за договорами, яку він в добровільному порядку не сплачує, порушенням умов Договору застави майна, банк звернувся до суду з даним позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором № 56-11П/2013-А від 17.12.2013 року в сумі 296 067,34,00 грн, що складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 220 073,49 грн; суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.05.2014 по 31.10.2020 в розмірі 26 747,13 грн; та суми штрафів у розмірі 49 246,72 грн; про стягнення з [PERSON] штрафу за порушення умов п. 2.1.3 Договору застави майна № 56-11П/2013-з від 17.12.2013 в розмірі 32 352,00 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 4926,29 грн. Ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 27.01.2021 р. підсудність справи в порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено Святошинському районному суду м. Києва. Ухвалою суду від 10.02.2021 у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`зку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.12.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір № 56-11П/2013-А. Згідно з п.п. 1.1., 1.3. Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу-1 кредит на придбання автомобіля в розмірі 226 000,00 грн, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 17,0 % річних, комісійні винагороди та виконати інші зобов`язання згідно з Договором. Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що Кредит надається на строк з 17.12.2013 до 16.12.2020 року включно шляхом зарахування на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] . Згідно з п. 1.4 Кредитного договору, повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтет ними платежами в розмірі, передбаченому Договором. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки № 56-11П/2013-п від 17.12.2013, [PERSON] (Відповідач-2) поручається перед Позивачем за виконання Відповідачем-1 в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли з Кредитного договору № 56-11П/2013-А від 17.12.2013 р. та за будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені в майбутньому. Згідно з умовами цього договору, Відповіач-2 зобов`язалась відповідати перед позивачем за порушення Відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором: повернення кредиту, сплату нарахованих процентів та комісійної винагороди, сплату неустойки, сплату збитків у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальникові кредитні кошти в порядку і розмірах, що визначені в договорі. Однак Відповідач-1 не виконує взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені умовами кредитного договору. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість Відповідача-1 за Кредитним договором станом на 01.11.2020 р. становить 296 067,34,00 грн, що складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 220 073,49 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за період з 01.05.2014 по 31.10.2020 в розмірі 26 747,13 грн; та сума штрафів у розмірі 49 246,72 грн. Крім того, встановлено, що між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено Договір застави майна № 56-11П/2013-з від 17.12.2013 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 56-11П/2013-А від 17.12.2013. предметом застави якого є належний Відповідачу-1 на праві власності автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», універсал-В, р.н. [NUMBER] . Згідно з пунктом 2.1.3 Договору застави, Відповідач-1 зобов`язується застрахувати за свій рахунок предмет застави по пакету повне «КАСКО» на повну його вартість на користь Позивача та надати докази страхування Позивачу не пізніше ніж через 5 днів після набрання чинності Договором. Згідно з п. 6.4 Договору застави, за порушення цього обов`язку, Відповідач-1 сплачує штраф у розмірі 10% від вартості предмета застави (323 520,00грн)., що становить 32 352,00 грн. Відповідач не надав докази страхування предмета застави на користь Банку, внаслідок чого станом на 01.11.2020 сума штрафу за порушення п. 2.1.3 Договору застави майна № 56-11П/2013-з від 17.12.2013 становить 32 352,00 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статті 599, 625 Цивільного кодексу України передбачають, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Згідно зі ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. У відповідності зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2463,15 грн.

Outcome: approved