Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» 16.07.2014 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. 05.03.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номера, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Тому, станом на 11.06.2014 року, заборгованість відповідача перед ПАТ КБ ПриватБанк складає 27729,90 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн.-заборгованість за кредитом, 14953,24 грн.,- заборгованість по процентам за користування кредитом, 7980,00 грн. -заборгованість за комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1296,66 грн. - штраф (процентна складова). Вказані суми позивач просить стягнути на його користь з відповідача. 25.09.2014 року відповідач [PERSON] надав зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору б/н від 05.03.2008 року недійсним. Ухвалою суду від 25.09.2014 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним було об'єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] посилався на те, що він не підписував кредитного договору із ПАТ КБ «Приват Банк», його підпис є підробленим, заяву про видачу готівки та підписи на ксерокопії його паспорта і ідентифікаційного номеру він не ставив, підписи від його імені ставилися сторонньою особою без надання ним їй будь-яких повноважень. З цього приводу він звернувся з письмовою заявою до Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області про скоєння відносно нього кримінального правопорушення, а тому просить визнати даний кредитний договір недійсним. Представник ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» не визнав та просив залишити його зустрічний позов без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У разі порушення зобовязання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 05.03.2008 року (а.с.11), якою відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою (а.с.12) складає між ним та банком договір, відповідно до якого відповідачу були надані кошти в сумі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення вищезазначеного договору, оскільки підписав заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що складає між ним та банком Договір. Однак, до цього часу заборгованість по кредиту в сумі 27729,90 грн., що має відображення у розрахунку заборгованості (а.с.6-10) відповідачем не погашена. За таких обставин, враховуючи ненадання відповідачем, в порядку ст.60 ЦПК України ,доказів на підтвердження наданих ним суду заперечень щодо непідписання саме ним кредитного договору, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номеру від 05.03.2008 року в сумі 27729,90 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн.-заборгованість за кредитом, 14953,24 грн.,- заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 7980,00 грн. -заборгованість за комісією за користуванням кредиту, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.,- штраф (фіксована частина), 1296,66 грн., - штраф (процентна складова) - мають бути задоволені в повному обсязі, як основані на законі. Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем відповідно до платіжних доручень (а.с.1,2) в сумі 277,30 грн., згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved