Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.10.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000.00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг. Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.10.2013 року має заборгованість - 24696.92 гри., яка складається з наступного: - 7505.17 грн. - заборгованість за кредитом; -15539.52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500.00 грн.- штраф фіксована частина). -1152.23 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається.Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги.) Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача у судовому засідання на позовних вимогах наполягав. Відповідач по справі у судовому засіданні позов не визнав та просить відмовити у задоволенні позову , оскільки він заперечує факт укладення такого договору та отримання кредиту, та зазначає , що не підписував заяву про видачу кредиту та кошти відповідно до цієї заяви він не отримував про наявність такого кредиту взагалі йому невідомо та документи для отримання кредиту не надавав. Відповідач зазначив , що дізнавшись про даний позов він одразу ж звернувся до Іванівського РВ ГУМВС України із заявою про початок досудового слідства щодо захисту його порушених прав. Дослідивши письмові матеріали справи , заслухавши пояснення сторін та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Представник позивача в обґрунтування своїх позовних вимог надав копію заява з умова про надання банківських послуг з додатками копії паспорту відповідача, завірених працівниками банку, які були для них підставою для укладання кредитного договору. При цьому відповідач надавши суду оригінал паспорт спростував , ту обставину що він особисто отримував кредит , оскільки копія паспорту , яка міститься в матеріалах кредитної справи у позивача не відповідає оригіналу паспорту відповідача по справі та ставить під сумнів дії працівників банка при оформленні кредиту. Із копії паспорту відповідача ( а.с.13) ( що була підставою для видачі кредиту) серія КК № 318045 виданий Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 21 червня 1999 року вбачається , що на першій сторінці паспорту графа «Підпис власника паспорта» не заповнена, в той час як в оригіналі паспорту [PERSON] серія КК № 318045 виданий Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 21 червня 1999 року підпис власника зазначений. Також судом встановлено, що в паспорті [PERSON] на сторінці № 11 є відмітка про зняття з реєстрації «дата 21 жовтня 2004 року», в той час як у копії його паспорту наданої позивачем така відмітка не стоїть, хоча позивач посилається, що кредит банк видавав 15 жовтня 2006 року. Крім того відповідач заперечує підписання будь яких документів на видачу кредиту, зазначаючи, що в документах наданих позивачем стоїть не його підпис, який повністю відрізняється від його справжнього підпису. Представник позивача на заперечення [PERSON] надати пояснень та спростувати зазначені відповідачем обставини не зміг. Заяв та клопотань щодо витребування додаткових доказів на підтвердження своїх посилань або на спростування заперечень відповідача не заявляв, надати пояснення обставинам , щодо суперечностей доказів , які були встановлені судом під час судового засідання не зміг. Крім того представником позивача не надано жодного доказу про отримання грошових коштів відповідачем особисто. Також позивачем не надано жодного доказу щодо можливості врегулювання спору в досудовому порядку. Суд враховуючи встановлені в судовому засіданні факти та обставини приходить до висновку , що позивач не надав суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки ті докази на які посилається позивач у судовому засіданні спростовані та можуть судом взятися до уваги, оскільки вони не відповідають дійсності. В свою чергу відповідачем спростовано ті факти на які посилається позивач, тому виходячи з наведених норм діючого цивільно - процесуального закону суд розглядає справу виключно за наявними у справі матеріалами та в межах заявлених позовних вимогта вважає , що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в зв'язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Outcome: dismissed