Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилається на те, що 30.05.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту на купівлю автотранспортного засобу в сумі 21249,79 доларів США зі сплатою 8,88% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 29.05.2015 року. 19.12.2012 року між ними було укладено договір про внесення змін №3 до договору кредиту, внаслідок чого змінилась валюта кредитування шляхом рефінансування наявної на дату укладення договору про внесення змін заборгованість, яка за домовленістю сторін становила 166979,76 грн. Відповідачем було порушено дане зобовязання. Позивач в 2013 році звертався з позовом до відповідача та отримав рішення й виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 06.08.2013 року та було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості в сумі 170690,45 грн. Як свідчить витяг з ЄДРВП від 11.04.2017 року на погашення заборгованості за виконавчим листом Дзержинським ВДВС від 25.06.2015 року перераховані кошти в сумі 103330,47 грн., залишок заборгованості за виконавчим листом становить 69466,43 грн. Відповідно розрахунку заборгованості, доданого до уточненої заяви, 07.03.2013 року зараховано на рахунок погашення заборгованості 68103,23 грн. заборгованість за кредитом, та 35827,24 грн. заборгованість за відсотками. 29.07.2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу у звязку з недостатністю грошових коштів. На даний час виконавчий лист на виконанні не перебуває. Оскілки після ухвалення рішення кредитний договорі припинений не був, то й не припинені права та обовязки сторін, зокрема й право на отримання кредитом від боржника відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином, вважає наявне право кредитора щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків за останні 12 місяців. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 67480,17 грн., а також судовий збір у розмірі 1012,20 грн. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав та уразі неявки відповідача просив суд розглядати справу заочно. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] про час та місце розгляду справи кожен окремо повідомлялись належним чином, до судового засідання не зявились, про причину неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не надавали. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що уточнений позов слід залишити без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 30.05.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» (найменування змінено загальними зборами акціонерів від 09.03.2010 року на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №131/08-АВ/035 на купівлю автомобіля марки «SKODA», моделі Октавія, 2008 року випуску, згідного договору купівлі продажу № 365 від 30.05.2008 року укладеним з ТОВ «АСТ-Комбі», та надано грошові кошти в сумі 21249,79 доларів США (а.с. 4-6). Прізвище відповідача [PERSON] було змінено на [PERSON] (а.с. 19). Банк свої зобовязання виконав належним чином, видавши відповідачу кредит у розмірі 21249,79 доларів США (а.с. 16). Між сторонами 25.06.2009 року було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору №131/08-АВ/035 від 30.05.2008 року (а.с. 7) та 19.12.2012 року договір про внесення змін №2 до кредитного договору №131/08-АВ/035 від 30.05.2008 року (а.с. 8-11). Крім того, 19.12.2012 року між сторонами також було укладеного договір про внесення змін №3 до кредитного договору №131/08-АВ/035 від 30.05.2008 року, відповідно умов якого п. 2.1 змінено валюту кредиту шляхом рефінансування; п. 2.2 встановлено максимальний ліміт кредитування на рефінансування на дату укладення даного договору в сумі 166979,76 грн.; п.2.3 заборгованість за кредитом складає 166979,76 грн., а заборгованість за процентами за користування кредитом , нарахованими на дату укладення цього договору про внесення змін, вважається погашеною, та відповідно п. 2.4 встановлено графік, початок та кінець повернення заборгованості, а саме початок погашення з 19.01.2013 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 18.12.2015 року включно (а.с. 14). Частиною 1 ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~ч.\~1\~ст. 598\~ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до\~ч.\~1\~та 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч.\~1\~ст. 1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В п.2.6.3 кредитного договору №131/08-АВ/035 від 30.05.2008 року передбачено, що у разі якщо позивальник не погодився із запропонованими кредитором змінами розмір процентів та/або комісій і не уклав протягом строку в п.п. 2.6.2 цього договору, відповідної додаткової угоди до цього договору кредитор має право в односторонньому порядку розірвати цей договорі та вимагати від позичальника дострокового погашення у повному обсязі заборгованості за кредитом, сплати процентів та комісій, а також важливої неустойко до умов договору (а.с. 4, зворот). В п. 3.3.16 договору про внесення змін №2 від 19.12.2012 року визначено, що позичальник зобовязаний протягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення Кредитора, достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках передбачених п.п.3.2.3, 5.4 цього договору (а.с. 10). Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов'язання в обумовлений сторонами строк ПАТ «Укрсоцбанк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також заборгованість за відсотками, пеню та інфляційні витрати, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Так, рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 29.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту в сумі 170690,45 грн., та третейський збір у сумі 2106,90 грн. (а.с. 91-93). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 29.10.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 170690,45 грн., третейського збору в сумі 2106,90 грн. та судового збору в сумі 229,40 грн. (а.с. 94). З довідки від 20.12.2016 року слідує, що [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення заборгованості за період з 19.12.2012 року по 01.12.2016 року було сплачено 103930,47 грн. з яких: 68103,23 грн. основна заборгованість за кредитом та 35827,24 грн. відсотки за кредитом (а.с. 25). Відтак, такими діями, а саме, зверненням з позовом до суду з подальшим ухвалення рішення суду, ПАТ «Укрсоцбанк» на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 1, 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» по даному провадженні звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків за період останніх 12 місяців перед зверненням до суду, (тобто після ухвалення рішення щодо стягнення заборгованості за даним кредитним договором), яка складає 67480,17 грн. за наступним розрахунком: заборгованість по відсоткам в сумі 18714,28 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за останні 12 місяців (з 12.06.2016 року по 26.05.2017 року) в сумі 28017,90 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків за останні 12 місяців (з 12.06.2018 року по 09.06.2017 року) в сумі 5379,99 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом за період з червня 2016 року по травень 2017 року в сумі 12766,43 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками з червня 2016 року по травень 2017 року в сумі 2601,57 грн. При цьому, слідує відмітити правову позицію Верховного Суду, висловлену за результатами розгляду справи за №14-154цс18 від 04.07.2018 року, [PERSON] якого вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. У такому разі положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим, суд зясував розмір заборгованості за кредитним договором та перевірив період за який вона нарахована, внаслідок чого встановив, що позивач звернувся з позовом до суду з вимогою про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків за останні 12 місяців перед зверненням до суду, тобто після ухвалення рішення щодо стягнення заборгованості за даним кредитним договором, що дає суду підстави залишити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» без задоволення. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] зверталася до суду з позовом про розірвання договору кредиту №131/08-АВ/035 від 30 травня 2008 року та договору застави №131/08-АЗ/035 від 30 травня 2008 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року в частині позовних вимог про розірвання договору кредиту та розірвання договору застави, було відмовлено. Вище наведені рішення постановою Верховного Суду від 12.09.2018 року залишені без змін, касаційну скаргу [PERSON] та її представника [PERSON] залишено без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed