Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №140905-103401 від 05.09.2014 року у загальному розмірі 17054,62 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору №140905-103401 від 05.09.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн., який повинен був повернути 18.09.2014 та сплатити проценти за його користування у розмірі 175 грн., але не виконав свої зобов'язання за договором, не здійснив повернення кредиту у встановлений строк та не сплатив проценти за користування кредитом. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 17.09.2018 року має заборгованість перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у розмірі 17054,62 грн. з яких: 500,00 грн. - тіло кредиту; 175,00 - проценти за користування кредитом, 14600,00 - заборгованість по пені, 1762,00 - сума сплаченого судового збору та 17,62 грн. - комісія банку за його сплату, у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. За даних обставин, з урахуванням згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та кредитним договором, укладеним сторонами. Зі змісту ст.626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст.ст.628, 629 ЦК України. Як видно з матеріалів справи, 05.09.2014 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір №140905-103401, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. Відповідач ознайомлений з умовами надання кредиту, що підтверджується власноручним підписом у зазначеному кредитному договорі (а.с.5-6). Разом з цим, [PERSON]І не виконав свої зобов'язання за договором і не здійснив повернення кредиту у встановлений строк та не сплатив відсотки за користування кредитом. В зв'язку з чим, станом на 17.09.2018 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» склала 15275,00 грн. з яких: 500,00 грн. - тіло кредиту; 175,00 - проценти за користування кредитом, 14600,00 - заборгованість по пені (а.с.9-33). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, на підставі розрахунку заборгованості, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, визначена позивачем сума заборгованості за розрахунком є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн. (а.с.1). Разом з цим, підстав для відшкодування комісії банку в сумі 17,62 грн. суд не знаходить, оскільки такі витрати, в розумінні ст.133 ЦПК України, не є судовими. На підставі викладеного,

Outcome: partial