Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.11.2010 року банк надав відповідачеві кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Але відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, станом на 30.04.2018 року за договором виникла заборгованість в сумі 11 4382,32 грн., з яких - 6390,49 грн. - заборгованість за кредитом; -107991,83 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 19.11.2010 по 30.03.2018 року. Враховуючи неналежне виконання зобов'язань за договором відповідачем, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором у розмірі 11 4382,32 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав, що у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду Донецької області судової влади України, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.ст.280-281ЦПК України . Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON]. 19.11.2010 року був укладений Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк. Позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. А відповідач зобов'язалася повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Але відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим станом на станом на 30.04.2019 року за договором виникла заборгованість в сумі 11 4382,32 грн., з яких - 6390,49 грн. - заборгованість за кредитом; -107991,83 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 19.11.2010 по 30.03.2018 року. Згідно зі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України , за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України , якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу . Таким чином, з урахуванням викладеного, наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути заборгованість в сумі 11 4382,32 грн Відповідно до ст.141ЦПК України стороні, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved