Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі Страхова компанія) звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення суми в якості страхового відшкодування у розмірі 6854,64 гривень. Позовні вимоги\~обґрунтовуються доводами\~про наявність\~права на\~відшкодування вищевказаної\~суми коштів\~за наслідками\~виплати потерпілій\~особі шкоди, завданої залиттям житлового приміщення. Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст.\~1166,\~1192\~Цивільного кодексу\~України,\~ст.\~27 Закону\~України «Про\~страхування». Представник позивача в судове засідання не зявився, натомість подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, висловивши свої сумніви щодо розміру завданої шкоди та можливості спричинення пошкодження лічильника обліку спожитого газу та газового котла залиттям квартири суміжного володільця квартири. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Судом встановлено, що 16.07.2014 між ПАТ СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено комплексний договір добровільного страхування майна та відповідальності за програмою «Надійний господар» №020.0457303.160, на підставі якого остання застрахувала майнові інтереси (квартира в м. Мукачево на [PERSON][PERSON], 3/48, далі - Квартира) від пошкодження внаслідок аварії (п. 3.53. договору страхування) на суму 100000 гривень (п.5.2 договору страхування). Строк дії договору страхування з 17.07.2014 по 16.07.2015. Як свідчать матеріали справи (акт від 26 червня 2015 року, затверджений директором ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», а.с. 52, складений комісією в складі інженера по поточному ремонту [PERSON], майстра техдільниці [PERSON], монтажника внутрішнього сантехобладнання [PERSON]П.) в квартирах №48 та №44 у будинку №3 на бульварі [PERSON] у кухнях підтопленні стіни, стеля та газові прилади (котли, лічильники). Причиною підтоплення квартир є проведення власником квартири №52 заміни пошкодженого водяного фільтра. Згідно із даними Сюрвейєрського звіту від 15 грудня 2015 року (а.с. 53-62) розмір збитків, завданих власнику Квартири складає за мінусом франшизи 6854,64 грн. На підставі страхового акту від 04.01.2016 №0590.211.15.02.01 була визначена до відшкодування [PERSON] сума за предметом позову. Дані витягу з відомості від 06.01.16 №3 свідчать про те, що страховиком виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6854,64 гривень (а.с. 70). Позивач намагався\~врегулювати з\~відповідачем спір\~у позасудовому\~порядку,\~про що\~свідчить наявна\~в матеріалах\~справи копія\~претензії про\~відшкодування шкоди\~ від 19.11.2018 № 1140207 (а.с. 71), яка вручена особисто відповідачу 23.11.2018 (а.с. 10). Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у\~ст. 16 Цивільного кодексу України . За змістом п. 8 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 22\~Цивільного кодексу\~України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга\~статті 1166 Цивільного кодексу України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Так, позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність заподіяної шкоди та її розмір. В свою чергу, відповідачем належних та допустимих доказів відносно відсутності його вини у заподіянні шкоди суду не надано. Натомість в судовому засіданні відповідач підтвердив факт того, що подія затоплення квартири [PERSON], внаслідок витоку води з належної йому квартири, фактично мала місце. Доказів щодо спростування розміру завданих збитків суду також не надано. Згідно із\~статтею 979 Цивільного кодексу України\~ за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності із\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та \~статтею 993 Цивільного кодексу України\~ до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором\~\~майнового\~\~страхування,\~\~у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень статтей 1191, 1192 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, внаслідок залиття Квартири, позивачем здійснено страхове відшкодування в розмірі 6854,64 гривень, а даних щодо заподіяння шкоди та її вартісного розміру відповідачем не спростовано. Вищевказані фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності наведеним судом положенням чинного законодавства у повній мірі підтверджують вимоги позивача за предметом позову, що є підставою для їх задоволення. Судові витрати по справі у сумі 1921 грн. (судовий збір, а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного та

Outcome: approved