Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Представник позивача просить визначити ПрАТ «Насінневе» додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітами, яка відкрилась 28 вересня 2013 року після смерті [PERSON], тривалістю пять місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. 28 вересня 2013 року померла [PERSON], яка по день смерті була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок: площею 3,3310 га, з кадастровим номером 6323155600:06:002:0012 та 1,9502 га, з кадастровим номером 6323155600:06:002:0016, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області. 08 вересня 2018 року ПрАТ «Насінневе» отримало лист (вих.№ 952/02-14 від 05.09.2017 року) від в.о. завідувача Кегичівської державної нотаріальної контори [PERSON], з якого товариство дізналося, що 10 вересня 2013 року [PERSON] складено два заповіти, посвідчені [PERSON], приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області, які зареєстровані в реєстрі за №№224 та 227. Згідно вказаних заповітів [PERSON] заповіла ПАТ «Насінневе» зазначені вище земельні ділянки. Таким чином, 08 вересня 2017 року ПрАТ «Насінневе» дізналося про те, що [PERSON] заповіла товариству вищезазначені земельні ділянки. Звернувшись до Кегичівської державної нотаріальної контори, одразу після отримання листа від 05 вересня 2017 року вих. №952/02-14, ПрАТ «Насінневе» дізналось про те, що в.о. завідувача Кегичівської ДНК [PERSON] постійно перебуває за місцем основної роботи у Зачепилівській ДНК і для виконання обовязків завідувача Кегичівської ДНК зявляється у смт. Кегичівка декілька разів на місяць. Також, ПрАТ «Насінневе» дізналось, що наступного разу державний нотаріус [PERSON] здійснюватиме прийом громадян у Кегичівській ДНК лише 28 вересня 2017 року. Відповідно до п. 3.5. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), якщо заява про прийняття спадщини, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Враховуючи наведене, 15 вересня 2017 року ПрАТ «Насінневе» на адресу Кегичівської ДНК направило поштою, цінним листом з описом вкладення, заяву ПрАТ «Насінневе» про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] 28 вересня 2017 року на особистому прийомі у в.о. завідувача Кегичівської ДНК [PERSON] ПрАТ «Насінневе» подало заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Того ж дня, 28 вересня 2017 року в.о. завідувача Кегичівської ДНК [PERSON] на вищевказану заяву надано лист, яким повідомлено ПрАТ «Насінневе», що товариство вважається таким, що не прийняло спадщину після померлої 28 вересня 2013 року [PERSON], у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. 05 жовтня 2017 року було складено та направлено поштою, цінним листом з описом вкладення, на адресу Кегичівської ДНК, оригінал заяви ПрАТ «Насінневе» про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітами, яка підписана директором [PERSON], засвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3257. 04 грудня 2017 року на особистому прийомі у в.о. завідувача Кегичівської ДНК [PERSON] ПрАТ «Насінневе» подало заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області, 10 вересня 2013 року за реєстр. № 224 та 10 вересня 2013 року за реєстр. №227, після смерті [PERSON] Цього ж дня в.о. завідувача Кегичівської ДНК винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ПрАТ «Насінневе» у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на ст. 1270, 1272 ЦК України щодо встановлення строку для прийняття спадщина та наслідків його пропуску. Щодо поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини представник позивача зазначає, що за життя [PERSON] не сповістила ПрАТ «Насінневе» про здійснене нею розпорядження на випадок своєї смерті, внаслідок чого ПрАТ «Насінневе» не було відомо про набуття товариством статусу спадкоємця після смерті [PERSON] та виникнення права на спадкування. Однак, ПрАТ «Насінневе» лише 08 вересня 2017 року з листа в.о. завідувача Кегичівської ДНК [PERSON] дізналось про наявність права на спадкування після смерті [PERSON], після чого одразу звернулось до нотаріальної контори для реалізації цього права. В обґрунтування поважності причин пропуску строку представник позивача посилається на правові позиції ВСУ, викладені у постановах від 06 вересня 2017 року по справі №6-49цс17 та від 01 лютого 2017 по справі №306/27/15-ц, відповідно до яких необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини за заповітом пропущений у звязку із відсутністю відомостей про існування заповіту, свідчить про поважність причин пропуску цього строку. Щодо строку, необхідного для прийняття спадщини, представник позивача зазначає, що пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у резолютивній частинні рішення суд повинен вказати певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позов ПрАТ «Насінневе», в якому зазначив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положення ч. 2 даної статті закріплюють, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз.6 п. 24 постанови Пленуму ВСУВ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з листом ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Також ВСУ в постанові від 04 листопада 2015 року по справі №6-1486цс15 вказав, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВСУ від 26 вересня 2012 року (справа №6-85цс12). Такі висновки цілком узгоджуються з нормами, викладеними в ст.ст. 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини, тож з огляду на вищевикладене, відповідач вважає підстави пропуску строку на прийняття спадщини неповажними. Крім того, 10 вересня 2013 року мати відповідача [PERSON] дійсно склала два заповіти на користь ПАТ «Насінневе» щодо земельних ділянок, але на час їх складання вона хворіла на тяжку невиліковну хворобу рак, тривалий час проходила лікування у закладах охорони здоровя, приймала сильнодіючі (в тому числі нарковмісні) препарати. Саме тому існують підстави вважати, що на час їх складання заповідачка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. На підставі цього відповідач подав позов до Кегичівського районного суду Харківської області про визнання спірних заповітів недійсними. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, що відповідають викладеним в позовній заяві обставинам. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник третьої особи в.о. завідувача Кегичівської ДНК державний нотаріус Зачепилівської ДНК [PERSON]О у судове засіданні не зявилась, справу просила слухати без її участі, надала письмові пояснення, в яких повідомила наступне. Померла 28 вересня 2013 року [PERSON], [INFO], залишила заповіт на земельні ділянки площею 3,3310 га та 1,9502 га на користь свого сина [PERSON], посвідчений Чапаєвською селищною радою Кегичівського району Харківської області 14 червня 2012 року за реєстровим №83, на який видано дублікат 27 березня 2014 року за р.№30, який скасовано заповітами на ці ж земельні ділянки на користь ПАТ «Насінневе», посвідчені [PERSON], приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області 10 вересня 2013 року за р. №№224 та 227. Заповіти при заведенні спадкової справи спадкоємцями не надані, перевірка заповітів оплачена лише 29 червня 2017 року. Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 29 червня 2017 року №48244893 виявлено лише зазначені заповіти, копії яких надано в ДНК посвідчувачем 25 серпня 2017 року. Згідно довідки, виданої Слобожанською селищною радою Кегичівського району Харківської області 21 квітня 2017 року за №02-29/868 з померлою [PERSON] на день смерті були зареєстровані та постійно проживали: чоловік [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], які прийняли спадщину згідно з п. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Таким чином, закон не зобовязує нотаріуса здійснювати розшук осіб, що можуть претендувати на спадкове майно. Тому, якщо нотаріусу не відомо про факт наявності інших спадкоємців або про їх місцезнаходження чи місце роботи, він не зобовязаний здійснювати будь-які заходи щодо їх розшуку. Здійснення виклику спадкоємців за допомогою засобів масової інформації є правом, а не обовязком нотаріуса. З цього ж виходить і судова практика Рішення апеляційного суду Одеської області від 15 серпня 2007 року, яким визнано правомірними дії нотаріуса, враховуючи те, що спадкоємець, подаючи заяву про прийняття спадщини, не вказав, що є інші спадкоємці, нотаріусу було невідомо, що позивачка є спадкоємцем, а також нотаріусу не було відоме місце проживання та роботи позивачки. Тому судова колегія дійшла висновку, що в діях нотаріуса відсутні порушення ст. 63 Закону України «Про нотаріат». Важливо, що обовязок повідомити спадкоємців у нотаріуса виникає виключно у випадку, якщо він дізнався про відкриття спадщини саме від спадкоємців, а не від інших осіб. ПАТ «Насінневе» було повідомлене про наявність заповіту на його користь після отримання копій вищезазначених заповітів від посвідчувача. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: копія постанови в.о. завідувача Кегичівської державної нотаріальної контори державного нотаріуса [PERSON] про відмову ПрАТ «Насінневе» у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами, посвідченими [PERSON], приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області 10 вересня 2013 року за реєстровими №№224 та 227, після смерті 28 вересня 2013 року [PERSON] (а.с.3); копія довідки Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області від 26 вересня 2017 року №02-29/2662 про те, що [PERSON] померла 28 вересня 2013 року. На день її смерті була зареєстрована в [INFO], з нею були зареєстровані: чоловік [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с.4); копія листа в.о. завідувача Кегичівської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Зачепилівської ДНК [PERSON] від 05 вересня 2017 року №952/02-14 на адресу ПрАТ «Насінневе» про те, що 29 червня 2017 року заведено спадкову справу №235/2014 до спадкового майна померлої 28 вересня 2013 року [PERSON], та про те, що існують заповіти на користь цього товариства (а.с.5); копія листа в.о. завідувача Кегичівської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Зачепилівської ДНК [PERSON] від 28 вересня 2018 року №1004/02-14 на адресу ПрАТ «Насінневе» про те, що товариством пропущено шестимісячний строк для звернення за прийняттям спадщини і що зазначене товариство може звернутися до суду з позовною заявою про встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.6); копія спадкової справи №79/2017 до майна померлої 28 вересня 2013 року [PERSON], почата 29 червня 2017 року, що містить: заяви спадкоємців [PERSON], [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON]; копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-ВЛ №407772 від 01 жовтня 2013 року; довідки Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області про перейменування населеного пункту Чапаєве в Слобожанське, вулиці Першотравневої в Травневу, та про склад сімї [PERSON] на день її смерті 28 вересня 2013 року; заповіт [PERSON] від 14 червня 2012 року №83 на користь [PERSON]; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №48244893 від 29 червня 2017 року про те, що у спадковому реєстрі за №52983187 містяться дані про посвідчення 14 червня 2012 року та 10 вересня 2013 року заповітів [PERSON]; запити до приватного нотаріуса [PERSON] про повідомлення адреси проживання заповідача та надіслання копій заповітів; копії заповітів [PERSON], посвідчених приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу [PERSON] 10 вересня 2013 року за №№ 224 та 227, про заповідання земельних ділянок площею 3,3310 га та 1,9502 га на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області на користь ПрАТ «Насінневе»; копію свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 25 жовтня 1985 року, актовий запис №13; копію свідоцтва про смерть [PERSON] 27 серпня 2016 року серії І-ВЛ №557312 від 29 серпня 2016 року; копії ІПН [PERSON] та [PERSON], довідку про склад сімї [PERSON] на день смерті 27 серпня 2016 року; копію [PERSON] з Єдиного державного демографічного реєстру від 05 травня 2017 року №6341-439461-2017 щодо реєстрації місця проживання [PERSON] [INFO]; копії свідоцтва про народження, паспорта та ІПН [PERSON]; копії свідоцтва про народження, паспорта та ІПН [PERSON]; заяви ПрАТ «Насінневе» про прийняття спадщини [PERSON]; листи-відповіді нотаріуса про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини; постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] від 08 грудня 2017 року №1303/02-31 (а.с.28-46). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Пункт 1.2. глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Розглядаючи питання щодо поважності причини пропуску позивачем строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], суд виходить з того, що, згідно з наданими представником позивача поясненнями, що підтверджують викладені в позові обставини, наявними доказами, позивач про наявність заповітів дійсно не знав, про їх існування господарство дізналося із листа в.о. завідувача Кегичівської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Зачепилівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 05 вересня 2017 року №952/02-14 (а.с.5), що також підтверджується письмовими поясненнями нотаріуса (а.с.27). За таких обставин, суд вважає причини пропуску позивачем строків на звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини [PERSON] поважними, а доводи сторони відповідача щодо відсутності таких причин - безпідставними. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судовий збір підлягає присудженню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved