Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до відповідача про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 2,3 га, розташованою на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що була надана йому для організації селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ЧН б/н від 24.02.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 34 та повернення земельної ділянки до земель державної власності, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] не використовує земельну ділянку протягом тривалого часу та не сплачує земельний податок. Прокурор та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, у якій зазначив, що із позовом згоден та не заперечує проти його задоволення, так як раніше спірну земельну ділянку не обробляв і на даний час за станом здоровя не має можливості її обробляти. Представник третьої особи належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЧН б/н від 24.02.1994 року, в постійному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 2,3 га ріллі для організації селянського (фермерського) господарства на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області (а.с.11). Положеннями ст.7 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось надання у постійне користування землі громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства. У відповідності до вимог ст.9 Закону України Про селянське (фермерське) господарство, що введений в дію Постановою Верховної Ради України від 20.12.1991 року N 2010-XII, після одержання Державного акта на право постійного користування землею відповідачем 21.09.1999 року було засноване селянське (фермерське) господарство Україна. 01.06.2005 року дане селянське (фермерське) господарство припинило свою діяльність за судовим рішенням, про що було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.29-32). Відповідно до листа відділу Держземагенства в Корюківському районі № 10-28-0.1-2042/2-15 від 03.04.2015 року та листа Сядринської сільської ради № 136/02-18 від 04.03.2015 року, заява про відмову від користування згаданою вище земельною ділянкою від [PERSON] не надходила. Земельна ділянка не обробляється більше пяти років. Від [PERSON] будь-яка плата до сільської ради не надходить (а.с.15-16). [PERSON], який має у постійному користуванні земельну ділянку площею 2,3 га, згідно державного акта на право постійного користування землею серії ЧН б/н від 24.02.1994 року, не використовує її на протязі тривалого часу, земельна ділянка забурянена, зменшилася візуально у розмірах через те, що частина площі заросла густими чагарниками та самосійними молодими деревами (акт обстеження земельної ділянки від 26.02.2016 року, а.с.41). Відповідач у письмовій заяві підтвердив, що земельну ділянку раніше не обробляв і на даний час за станом здоровя не має можливості її обробляти. Згідно з інформацією, наданою Корюківською ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області, № 44/10/15-043 від 11.02.2016 року фізична особа [PERSON] земельний податок не сплачує (а.с.37-38). Згідно з інформацією, наданою Корюківською ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області, № 49/10/17-023 від 19.02.2016 року земельна ділянка площею 2,3 га, надана [PERSON], не обліковується та земельний податок не сплачується (а.с.39). Кім того, факт несплати земельного податку [PERSON] підтверджується довідкою виконкому Сядринської сільської ради № 262 від 22.02.2016 року (а.40). Факт тривалого неналежного використання вказаної земельної ділянки підтверджується довідками Сядринської сільської ради № 136/02-18 від 04.03.2015 року, № 69/02-18 від 15.02.2016 року та актом обстеження земельної ділянки від 22.02.2016 року (а.с.16, 36, 41). Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та систематична несплата земельного податку або орендної плати. У відповідності до п.а ч.1 ст.143 Земельного кодексу України у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку. Згідно ст.1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель невиконанням вимог щодо використання земель за цільовим призначенням визнається, як невикористання земельної ділянки, так і фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у користування. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що землекористувачем - відповідачем у справі не сплачується земельний податок та ним порушено вимоги законодавства щодо цільового використання земельної ділянки, що полягає у тривалому невикористанні земельної ділянки, що є підставою для задоволення вимоги прокурора та припинення права постійного користування земельною ділянкою відповідно до положень ст.ст.141, 143 Земельного кодексу України. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір по справі сплачений прокуратурою Чернігівської області у розмірі 1378,0 грн., згідно платіжного доручення № 324 від 01.03.2016 року, слід стягнути з відповідача на користь прокуратури Чернігівської області.

Outcome: approved