Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що житловий будинок № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка Запорізької області за життя належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Якимівської селищної ради 13.03.1968 року, зареєстрованого у Мелітопольському БТІ 13.03.1968 року за № 1977, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим 19.12.1987 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1995. 05.09.1977 року рішенням Якимівського районного Запорізької області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна [PERSON] виокремлено 51/100 житлового будинку № 29, розташованого по вул. Калініна в смт. Якимівка та визнано за останньою право власності на цю частку. На інші 49/100 частин житлового будинку право власності залишилося за [PERSON] 23.09.1983 року [PERSON] помер у віці 45 років, про що 24.09.1983 року складено відповідний актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 351317. Після смерті [PERSON] 49/100 частин житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка Запорізької області в рівних частинах успадкували його сини - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19.12.1987 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1995. Оскільки згідно зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом сини успадкували житловий будинок в рівних частинах, то частка кожного з них в цьому майні складає 49/200 частин. 24.08.2009 року [PERSON] помер у віці 47 років, про що в Книзі реєстрації смертей 26.08.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 139, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 153509. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 49/200 частки житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка Запорізької області. Спадкоємцями за законом першої черги після померлого [PERSON] є його мати, [PERSON], яка на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Калініна, 29. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після померлого [PERSON] немає. Згідно ч. 6 ст. 1266 ЦК України, при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законодавством він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Про відмову від спадщини [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] не заявляла. Тобто [PERSON] є такою, що прийняли спадщину на 49/200 частки будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка після померлого [PERSON] Таким чином, її загальна частка в спірному майні склала 151/200 частини. 06.03.2016 року [PERSON] померла у віці 78 років, про що 09.03.2016 року складено відповідний актовий запис № 52, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 351294. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 151/200 житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка Запорізької області. Спадкоємцями за законом першої черги після померлої [PERSON] є її син, [PERSON], який на час смерті матері був зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO]. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після померлої [PERSON] не має. Таким чином, згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1296, ч. 3 ст. 1296 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину на 151/200 частину житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка, після померлого [PERSON] Через те, що ні [PERSON] за життя не оформив право власності на спадщину в розмірі 49/200 частини житлового будинку після померлого [PERSON]. ні [PERSON] за життя не оформила право власності па спадщину в розмірі 49 200 частини житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка, після померлого сина [PERSON], [PERSON] не має можливості надати нотаріусу правовстановлюючі документі на цей будинок для оформлення спадщини на нього. Саме тому [PERSON] змушений звернутися до суду із позовною заявою. В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач не зявилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст. 197ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка Запорізької області за життя належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Якимівської селищної ради 13.03.1968 року, зареєстрованого у Мелітопольському БТІ 13.03.1968 року за № 1977, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим 19.12.1987 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1995. 05.09.1977 року рішенням Якимівського районного Запорізької області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна [PERSON] виокремлено 51/100 житлового будинку № 29, розташованого по вул. Калініна в смт. Якимівка та визнано за останньою право власності на цю частку. На інші 49/100 частин житлового будинку право власності залишилося за [PERSON] 23.09.1983 року [PERSON] помер у віці 45 років, про що 24.09.1983 року складено відповідний актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 351317. Після смерті [PERSON] 49/100 частин житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка Запорізької області в рівних частинах успадкували його сини - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19.12.1987 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1995. Оскільки згідно зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом сини успадкували житловий будинок в рівних частинах, то частка кожного з них в цьому майні складає 49/200 частин. 24.08.2009 року [PERSON] помер у віці 47 років, про що в Книзі реєстрації смертей 26.08.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 139, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 153509. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 49/200 частки житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка Запорізької області. Спадкоємцями за законом першої черги після померлого [PERSON] є його мати, [PERSON], яка на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Калініна, 29. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після померлого [PERSON] немає. Згідно ч. 6 ст. 1266 ЦК України, при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законодавством він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Про відмову від спадщини [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] не заявляла. Тобто [PERSON] є такою, що прийняли спадщину на 49/200 частки будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка після померлого [PERSON] Таким чином, її загальна частка в спірному майні склала 151/200 частини. 06.03.2016 року [PERSON] померла у віці 78 років, про що 09.03.2016 року складено відповідний актовий запис № 52, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 351294. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 151/200 житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка Запорізької області. Спадкоємцями за законом першої черги після померлої [PERSON] є її син, [PERSON], який на час смерті матері був зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO]. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після померлої [PERSON] не має. Таким чином, згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1296, ч. 3 ст. 1296 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину на 151/200 частину житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка, після померлого [PERSON] Через те, що ні [PERSON] за життя не оформив право власності на спадщину в розмірі 49/200 частини житлового будинку після померлого [PERSON]. ні [PERSON] за життя не оформила право власності па спадщину в розмірі 49 200 частини житлового будинку № 29 по вул. Калініна в смт. Якимівка, після померлого сина [PERSON], [PERSON] не має можливості надати нотаріусу правовстановлюючі документі на цей будинок для оформлення спадщини на нього. Саме тому [PERSON] змушений звернутися до суду із позовною заявою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 6 ст. 1266 ЦК України, при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законодавством він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved