Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Телерадіокомпанія «Контакт-ЛТД» на користь [PERSON] 74044,07 грн., з яких: 6693,36 грн. заборгованість по заробітній платі, 61011,83 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з моменту звільнення по день винесення рішення, 6338,88 грн. - компенсація за невикористану відпустку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 19.07.2016 року по 31.01.2020 року позивач працював на посаді системного адміністратора ТОВ «Телерадіокомпанія «Контакт-ЛТД». Наказом №2-к від 31.01.2020 року був звільнений з посади за п. 1 ст. 31 КЗпПУ за угодою сторін. На момент звільнення з ТОВ «Телерадіокомпанія «Контакт-ЛТД», підприємство не провело повного розрахунку з ним по заробітній платі. На даний час заборгованість по зарплаті складає 6693 грн. 36 коп. На неодноразові його звернення підприємство надало довідку про розмір заборгованості із заробітної плати №7 від 26.05.2020 року, але в цій довідці не вказали помісячну заборгованість та розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за 2019 рік у кількості 24 днів та розмір середньоденної заробітної плати. Середньоденна заробітна плата позивача, згідно довідки за формою ОК-5, яка видана УПФ України 01.10.2020 року становить 243,15 грн. За період з 31.01.2020 року по 31.12.2020 року норми тривалості робочого часту становить 231 дні. Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 61011,83 грн. Крім того, відповідачем не виплачена йому компенсація за невикористану відпустку у 2020 році у кількості 24 днів на суму 6338,88 грн. У судовому засіданні представник позивача адвокат Швець С.В. підтримав позов із зазначених у ньому підстав. Також він наголосив на тому, що просить стягнути середній заробіток на час винесення рішення суду. Також зазначив, що викладені у довідці відповідача відомості про суму заборгованості не відповідають дійсності та спростовується довідкою форми ОК-5, у якій заробітна плата за січень 2020 року зазначена у сумі 6693 грн. 06 коп. Також у довідці відповідача не назначено про заборгованість за компенсацією невикористаної відпустки. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи неявку відповідача, його належне повідомлення, неподання ним відзиву, відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 31 січня 2020 року позивача звільнено з посади адміністратора систем ТОВ ТРК «Контакт-ЛТД» на підставі п. 1 ст. 31 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача. Згідно копії довідки ТОВ «Телерадіокомпанія «Контакт-ЛТД» вих.№7 від 26.05.2020 року заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] станом на 26.05.2020 року становить 5387,91 грн. Згідно довідки ПФУ форми ОК-5 за січень 2020 року відповідачу позивачем нараховано заробітну плату у розмірі 6693,06 грн. Суд враховує твердження позивача, які не заперечувалися позивачем про те, що заробітна плата за січень 2020 року, а також компенсація за невикористану відпустку йому не були виплачені. Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 24 Закону України про відпустки у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Згідно правового висновку, який викладено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.01.2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. При невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. В день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належать йому від позивача, остаточний розрахунок з позивачем не проведено, що не оспорюється сторонами та підтверджується відповідними довідками. Отже, з відповідача на користь позивача, підлягає до стягнення сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 6693,36 грн., та компенсація невикористаної відпустки у розмірі 6338,88 грн. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 01 лютого 2020 року по день винесення рішення суду, тобто по 24.03.2021 року. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок). Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період, а після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно з розрахунком середнього заробітку за час затримки розрахунку, наданим позивачем, середній заробіток за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача, складає 61011,83 грн. Середньоденна заробітна плата складає 264,12 грн. Відповідно до норм тривалості робочого часу на кожний рік з часу звільнення позивача та до винесення рішення по справі, кількість робочих днів становить 287 робочих дні. Середній заробіток, який підлягає стягненню на користь позивача, складає 75802,44 грн. (287 робочі дні х 264,12 грн.) без віднімання сум податків та зборів, які підлягають нарахуванню відповідно до чинного законодавства та утриманню роботодавцем при виконанні судового рішення. Враховуючи, що відповідач в день звільнення позивача не провів з останнім повний розрахунок, всіх сум, що належать позивачу до виплати, то позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 01 лютого 2020 року по 24 березня 2021 року в розмірі 75802,44 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України та

Outcome: approved