Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Приморським районним судом м. Одеси 04.02.2020 року ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 225410 (двісті двадцять п`ять тисяч чотириста десять) гривень 33 копійки та моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору у розмірі 2274 (дві тисячі двісті сімдесят чотири) гривні 00 копійок. У задоволенні решти вимог відмовлено. До суду 12.02.2020 року надійшла заява представника [PERSON] про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат по оплаті правової допомоги в розмірі 5200 грн. У судове засідання 24.02.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача судові витрати, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2, статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що 15.07.2019 року між адвокатом Яцюком Максимом Васильовичем та клієнтом [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги № 01/15-07-19 (а.с.68-71) з Додатком №1 до цього Договору від 15.07.2019 року (а.с. 72). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Сума винагороди за послуги адвоката встановлена умовами Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги № 01/15-07-19 від 15.07.2019 року, та відповідно до Акту наданої правової допомоги від 04.02.2020 року складає 5200 грн., які сплачені клієнтом відповідно до квитанції від 15.07.2019 року на суму 4000 грн. та квитанції від 05.02.2020 року на суму 1200 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, на думку суду, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідачем не спростована співмірність послуг адвоката зі складністю проведеної ним роботи. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Тож, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, розмір таких витрат позивача, заявлений до стягнення з відповідача обґрунтований, тому заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню. Враховуючи те, що судом частково задоволено вимоги позивача, то відповідно сума судових витрат, які пов`язані з розглядом справи та покладаються на відповідача становить пропорційну частку від 5200 грн., що складає - 4455,50 грн.

Outcome: partial