Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON]С про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.10.2014 р.. Ще до розірвання шлюбу сторони протягом тривалого часу проживали окремо. Однак, до теперішнього часу відповідач продовжує бути зареєстрованим в [INFO] (Незалежності) в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, яка є власністю позивача. Посилається на те, що відповідач вже не є членом сімї позивача, а тому не має права на проживання з нею за вищевказаною адресою. Оплату комунальних послуг відповідач не здійснює. Реєстрація [PERSON] у зазначеній квартирі, призводить до того, що [PERSON] змушена сплачувати комунальні послуги у подвійному розмірі та не має можливості отримати субсидію. Неодноразові звернення позивача до відповідача з вимогою змінити місце реєстрації залишилися безрезультатними. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позбавити [PERSON] права користування житлом за адресою: м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проспект Леніна (Незалежності)[ADDRESS] та стягнути судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий курє». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (Незалежності) в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, що підтверджується копією довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. № 5). Відповідно довідки ЖЕД-3 КП «Житлово-комунальне обєднання за вказаною адресою зареєстровані позивач, відповідач та їх син [PERSON], [INFO] (а. с. № 7). Відповідач був зареєстрований в даній квартирі 21.07.2008 р.. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. Як зазначив представник позивача відповідач протягом тривалого часу до розірвання шлюбу з позивачем та після цього не проживає у вищевказаній квартирі та не користується нею. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідача понад один рік у вищевказаному жилому приміщені без поважних причин. З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідач втратив право користування квартирою № 155 в будинку № 31 по проспекту Леніна (Незалежності) в м. Южноукраїнськ Миколаївської області. Суд звертає увагу, що відповідно до змісту позовної заяви та норм чинного законодавства України, на які посилається представник позивача, відповідач може бути визнаний саме таким, що втратив право користування даним житлом, а не бути позбавленим права користування ним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1).

Outcome: partial