Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], жителькою с. Лукачани Кельменецького району Чернівецької області право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 1,27 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукачанської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, що належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 013103, виданого 15 березня 2002 року. Представник відповідача Лукачанський сільський голова Кельменецького району Чернівецької області [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи та подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Заперечень проти позову немає. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не зявився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 27 червня 2013 року померла [PERSON], якій належала земельна ділянка, площею 1,27 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукачанської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом. Інші спадкоємці які прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. В даний час [PERSON] не може оформити свої спадкові права, а саме оформити право на земельну ділянку, яка належала [PERSON], оскільки земельна ділянка яка належала [PERSON] не зареєстрована у Державному земельному кадастрі і позивачці відмовлено у внесенні відомостей про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру. За змістом ч.1\~ст.79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4\~ст.79-1 ЗК) Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч.7\~ст.79-1 ЗК). Згідно з ч.1 ст.21 Закону України „Про Державний земельний кадастр\~відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки\~у випадках, визначених\~ст.79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)\~у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використання відповідно до\~ст.107 ЗК України. Згідно до п.2 прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Право власності на спірну земельну ділянку виникло у покійної [PERSON] до 2004 року на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №013103 виданого 15 березня 2002 року на підставі розпорядження Кельменецької райдержадміністрації від 06 березня 2002 року №44. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved