Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та відкликання виконавчого листа, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Ухвалою Южного міського суду від 13.05.2019 відкрито провадження по справі № 519/463/19 про розірвання шлюбу.\~Від даного шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На підставі рішення Южного міського суду від 10.06.2015 за №519/584/15-ц з позивача на користь відповідача, щомісячно, починаючи з 19.05.2015 стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до досягнення ними повноліття. Спочатку діти проживали з матір`ю та знаходилися на її утриманні. У відповідності до Довідки від 13.05.2017 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за №108 [PERSON] була законним представником малолітніх дітей. Проте, від 13.04.2018 законним представником було визначено [PERSON] . На даний час, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вже довгий час проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , знаходяться на його повному утриманні, позивач самостійно виховує дітей і продовжує сплачувати аліменти на користь відповідача по теперішній час. [PERSON] , мати дітей, разом з ними не проживає, та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , а кошти перераховані в якості аліментів відповідачу, на утримання малолітніх дітей, витрачаються не за цільовим призначенням, а виключно на власні потреби останньої, при цьому з моменту переїзду дітей до батька [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. 24.05.2019 Службою у справах дітей Южненської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання дітей в результаті чого було складено Акт у якому дійсно підтверджується той факт, що діти не проживають з відповідачем. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 09.01.2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду повідомив, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник служби у справах дітей ЮМР, представник ДВС в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи буди сповіщені належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Южного міського суду від 10.06.2015 за №519/584/15-ц з позивача на користь відповідача, щомісячно, починаючи з 19.05.2015 стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до досягнення ними повноліття. Відповідно до Акту від 24.05.2019 наданого Службою у справах дітей Южненської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання дітей в результаті чого було складено висновок у якому дійсно підтверджується той факт, що діти не проживають з відповідачем (а.с.21). Відповідно до довідки від 13.05.2017 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за №108 [PERSON] визначено законним представником малолітніх дітей (а.с.16). 13.04.2018 законним представником малолітніх дітей було визначено [PERSON] , що підтверджується довідкою за №496 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.19). Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи із змісту ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказую на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Статтею 186 СК України передбачено, що за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, чим порушує вимогу ст.180 СК України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки було встановлено та підтверджено належними доказами, а також визнано відповідачем, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дітей, які на теперішній час мешкають разом з платником аліментів - батьком та знаходяться на повному його утриманні. Припинення стягнення аліментів підлягає з моменту звернення позивача з даним позовом до суду з 12.11.2019, оскільки саме з моменту звернення до суду почали діяти спірні правовідносини, що регулюються нормами чинного сімейного законодавства з приводу припинення стягнення аліментів, що може бути вирішено лише на підставі рішення суду.

Outcome: approved