Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Представник позивачів за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 02.12.2014 року та просив суд визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 98/100 частин та за [PERSON] на 2/100 частин нежитлової будівлі (овочеперевалка) літера «А-1» з навісом «а» загальною площею 17,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], без виділу частки в натурі. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що Кіровською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» (майновий сертифікат): [PERSON] за № 146 від 01.10.2001року та № 147 від 01.10.2001 року; [PERSON] за № 173 від 01.10.2001року. 24.11.2003 року загальними зборами співвласників майна, реформованого КСП «Україна» Криворізького району Дніпропетровської області відповідно до протоколу № 3 було виділено нерухоме майно в натурі, комплекс нежитлових будівель куди входить і нежитлова будівля (овочеперевалка), на загальну суму 13 729 грн. 28 жовтня 2013 року зборами співвласників майна, реформованого КСП «Україна» Криворізького району Дніпропетровської області на підставі заяв пайщиків прийнято рішення про виділення в натурі майна відповідно до розміру частки (паю) від загальної вартості майна, де [PERSON] та [PERSON] виділена саме нежитлова будівля (овочеперевалка), яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та [PERSON] виділено 98/100 часток від загальної вартості майна, що дорівнює 13 538,91 грн. (4176, 17 грн. + 9 362, 74 грн.) та [PERSON] 2/100 часток від загальної вартості майна, що дорівнює 190,09 грн. В подальшому вищезазначені співвласники звернулись до Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області з заявою про визнання права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю (овочеперевалку), яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та 25.11.2013 року Кіровською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області прийнято рішення № 94 про дозвіл на виготовлення технічної документації, однак право власності на нерухоме майно визнано не було, оскільки з 01.01.2013 року повноваження видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно покладено на органи реєстраційної служби. 01.08.2014 року на підставі рішення Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 94 від 25.11.2013 року виготовлено технічну документацію на спірну нежитлову будівлю. У жовтні 2014 року позивачі через свого представника звернулись до реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю (овочеперевалку), яка знаходиться за [ADDRESS], однак рішенням від 23.10.2014 року № 16703876 було відмовлено у державній реєстрації прав на підставі ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки подані документи не є документами, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно та не містять відомостей про конкретне нерухоме майно, про розмір часток у спільній власності. Оскільки в позасудовому порядку вирішити вказаний спір не має можливості, представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом. Представник позивачів та позивачі в судове засідання не з'явились, позивачі надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували, просили задовольнити (а.с. 30-31). Представники відповідачів в судове засідання також не з'явились, надали заяви про розгляд справи за відсутності представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 35,36). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, наданим представником позивача в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних законних підстав. Відповідно до положень ч.2 ст. 7, ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» суб'єктами права власності у підприємстві є його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Пай є власністю члена підприємства, але право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві, при цьому у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або в іншій формі. Судом встановлено, що Кіровською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» (майновий сертифікат) [PERSON] за № 146 від 01.10.2001року та № 147 від 01.10.2001 року; [PERSON] за № 173 від 01.10.2001року (а.с.5-6). 24.11.2003 року загальними зборами співвласників майна, реформованого КСП «Україна» Криворізького району Дніпропетровської області відповідно до протоколу № 3 було виділено нерухоме майно в натурі, комплекс нежитлових будівель куди входить і нежитлова будівля (оочеперевалка), на загальну суму 13 729 грн. (а.с. 7). 28 жовтня 2013 року зборами співвласників майна, реформованого КСП «Україна» Криворізького району Дніпропетровської області на підставі заяв пайщиків прийнято рішення про виділення в натурі майна відповідно до розміру частки (паю) від загальної вартості майна, де [PERSON] та [PERSON] виділена саме нежитлова будівля (овочеперевалка), яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та [PERSON] виділено 98/100 часток від загальної вартості майна, що дорівнює 13 538,91 грн. та [PERSON] 2/100 часток від загальної вартості майна, що дорівнює 190,09 грн. (а.с. 8-10). Рішенням Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 23.12.2013 року № 103/3 змінено поштову адресу спірного нерухомого майна на [ADDRESS] (а.с.13). В подальшому 25.11.2013 року Кіровською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області за заявою пайовиків прийнято рішення № 94 про дозвіл на виготовлення технічної документації, однак право власності на нерухоме майно визнано не було (а.с.11), 01.08.2014 року на підставі рішення Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 94 від 25.11.2013 року виготовлено технічну документацію на спірну нежитлову будівлю (а.с.11, 14-16). Згідно технічної документації виділене [PERSON], [PERSON] нерухоме майно - овочеперевалка під літерою «А-1» з навісом «а», загальною площею 17,1 кв.м. (а.с.14-17) розташоване за адресою [ADDRESS], вартістю відповідно до висновку з незалежної оцінки № 448 від 16.09.2014 року 14 230, 00 грн. (а.с. 20) Відповідно до ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими для виконання на відповідній території. Відповідно до ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 325, 328 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть набувати право власності на підставах, що не заборонені законом, при цьому відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), а власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають держаній реєстрації, яка є публічною, здійснюється відповідним органом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 року проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора. У зв'язку з цим з 01.01.2013 року припинилися повноваження КП ДОР «Криворізьке БТІ» щодо реєстрації спірного нерухомого майна. У жовтні 2014 року позивачі через свого представника звернулись до реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю (овочеперевалку), яке знаходиться за [ADDRESS], однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 23.10.2014 року № 16703876 було відмовлено у державній реєстрації прав на підставі ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки подані документи не є документами, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно та не містять відомостей про конкретне нерухоме майно, про розмір часток у спільній власності (а.с. 19). Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що права позивачів підлягають захисту, а право спільної часткової власності на спірне нерухоме майно може бути визнано за ними судом, тому вважає необхідним визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 98/100 частин та за [PERSON] на 2/100 частин нежитлової будівлі (овочеперевалка) літера «А-1» з навісом «а» загальною площею 17,1 кв.м., вартістю станом на 16.09.2014 року - 14 230, 00 грн. (а.с. 20), яка розташована на земельній ділянці площею 0,0152 га, кадастровий номер 1221882900-04-001-1002 (а.с.18) за адресою: [ADDRESS], без виділу частки в натурі.

Outcome: approved