Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Прокурор Коломийської міжрайонної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі Фінансового управління Коломийської районної державної адміністрації, обґрунтовує свій позов наступним. Вироком Коломийського міськрайонного суду від 01.07.2013 року відповідача, [PERSON], визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України. Так, у ході судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що 24 квітня 2013 року біля 08год.20 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ-21099, номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Мазепи в м. Коломия у напрямку м. Чернівці, порушив Правила дорожнього руху, зокрема п.п.2.3.6, 12.1, 12.3, 18.1., що виразилося у прояві неуважності, не врахуванні дорожньої обстановки, не обранні безпечної швидкості транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не наданні дороги пішоходу, який здійснював перехід проїжджої частини дороги на нерегульованому пішохідному переході, несвоєчасному зменшенні швидкості руху автомобіля аж до його зупинки, внаслідок чого вчинив наїзд на потерпілого [PERSON]. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки, що згідно висновку експерта №236 від 07 червня 2013 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечним для життя у момент спричинення. З приводу отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] з 24.04.2013 р. по 07.05.2013 р. знаходився на стаціонарному лікуванні у дитячому хірургічному відділенні Коломийської ЦРЛ і на його лікування витрачено 2 440,36 грн. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено даним Порядком, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Враховуючи те, що фінансування закладів охорони здоров`я, зокрема лікарні здійснюється з Державного бюджету України, вбачається порушення державних інтересів, тому мають місце підстави для звернення прокурора до суду в межах своєї компенсації. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] на користь фінансового відділу Коломийської районної держадміністрації-2 440,36 грн. витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. В судове засідання від прокурора надійшло письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність , позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи,розглянувши письмові заяви сторін по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 квітня 2013 року біля 08год.20 хв. Відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ-21099, номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Мазепи в м. Коломия у напрямку м. Чернівці, порушив Правила дорожнього руху, зокрема п.п.2.3.6, 12.1, 12.3, 18.1., що виразилося у прояві неуважності, не врахуванні дорожньої обстановки, не обранні безпечної швидкості транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не наданні дороги пішоходу, який здійснював перехід проїжджої частини дороги на нерегульованому пішохідному переході, несвоєчасному зменшенні швидкості руху автомобіля аж до його зупинки, внаслідок чого вчинив наїзд на потерпілого [PERSON]. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки, що згідно висновку експерта №236 від 07 червня 2013 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечним для життя у момент спричинення. Вироком Коломийського міськрайонного суду від 01.07.2013 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.. 286 ч.1 КК України. (а.с.5) З приводу отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] з 24.04.2013 р. по 07.05.2013 р. знаходився на стаціонарному лікуванні у дитячому хірургічному відділенні Коломийської ЦРЛ і на його лікування витрачено 2 440,36 грн. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено даним Порядком, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно наданої Коломийською центральною районною лікарнею довідки №8 від 29.05.2013 року сума витрачених коштів на стаціонарне лікування [PERSON] в хірургічному відділенні дитячої лікарні з 24.04.2013 р. по 07.05.2013 р. становить 2 440,36грн. (а.с.4). Згідно ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки відповідач [PERSON] вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України, що стверджується вироком Коломийського міськрайонного суду від 01.07.2013 р., витрати на суму 2 440,36грн відповідач добровільно не відшкодував, а також зважаючи на заяву відповідача, в якій він визнає даний позов, суд вважає, що дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь фінансового відділу Коломийської районної держадміністрації. На підставі наведеного та ст.1206 ЦК України, п.7 ст.128 КПК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.01.1995 року та Порядком затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року,

Outcome: approved