Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Прокурор Коростенського міжрайонного прокурора Житомирської області звернувся до суду в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, понесених лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 5247,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.06.2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у зв»язку примиренням з потерпілим. Потерпілому [PERSON] злочином спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров»я, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні у Коростенській центральній міській лікарні лікарні з 01.03.2014 року по 21.03.2014 року. Відповідно до розрахунку Коростенської ЦМЛ на лікування потерпілого було витрачено 5247,60 грн. В судове засідання сторони не з»явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Прокурор позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, а розгляд справи провести за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Представник фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги прокурора підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений належним про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання , відповідно до вимог статті 74 ЦПК України За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе з урахуванням позиції позивача, який не заперечує проти постановлення судом заочного рішення, розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.06.2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у зв»язку примиренням з потерпілим. При цьому відповідно до вказаної ухвали суду судом встановлено, що [PERSON] визнав себе винним у вчиненні 01.03.2015 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Потерпілому [PERSON] злочином спричинені легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого, він перебував на стаціонарному лікуванні у Коростенській міській лікарні з 01.03.2014 року по 21.03.2014 року. Відповідно до розрахунку Коростенської ЦМЛ на лікування потерпілого було витрачено 5247,60 грн (л.с.5,6). Зазначені вище витрати відповідачем до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до копії довідки АБ № 570894 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України та листа Коростенської центральної міської лікарні № 1815 від 11.09.2014 року (а.с.6,7) , лікарня є комунальною установою, тому діє на принципах бюджетного фінансування . Таким чином, з [PERSON] на користь фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради підлягають стягненню витрати, понесені лікувальним закладом, на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - [PERSON] в сумі 5247,60 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 1206 ЦК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» із змінами і доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 3 грудня 1997 року № 12,

Outcome: approved