Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Представник позивача звернулася 09.12.2015 року до суду з позовм до Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку № 107 по вул. Леніна с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.02.2010 році померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 107 по вул. Леніна с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області. Позивач зазначив, що \~в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутній документ про право власності [PERSON] \~на спадковий будинок, просив встановити факт належності на праві власності житлового будинку № 107 по вул. Леніна в с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області на час смерті [PERSON] померлої 16.02.2010 року. Встановити факт прийняття позивачем спадщини після смерті спадкодавця 16.02.2010 року на вищевказаний житловий будинок. Визнати за позивачем [PERSON] право власності на вищевказане майно у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлої 16.02.2010 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, \~надавши суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутність. Представник відповідача Випасненської сільської ради на судове засідання не зявивися, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами. У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2006 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося заповідала [PERSON] (а.с.15). [PERSON] померла 16.02.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії \~1-ЖД № 218036, виданого виконкомом Петрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області(а.с.9) У відповідності до довідки з сільської ради, а також витяга з облікової картки обєкта погосподарського обліку [PERSON] належало майно у вигляді житлового будинку 1956 року побудови № 107 по вул. Леніна с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області.(а.с.18,68-70) [PERSON] син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії IV-УР № 1173199, актовий запис № 175 (а.с.21). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживав разом зі своєю матірю [PERSON] до дня ії смерті за адресою: вул. Леніна № 107 с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується довідкою Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району № 1835 від 01.12.2015 року. \~При зверненні до нотаріусу Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено на підставі того, що за життя [PERSON] не зареєструвала право приватної власності на своє імя на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами, позбавляє позивача отримати свідоцтво про право власності на спадщину. (а.с.17). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач по справі. Позивач продовжує мешкати в будинку, несе витрати по утриманню вищевказаного будинку, тобто, фактично здійснює володіння та управління спадковим майном, фактично прийняв спадщину. Але, та обставина, що [PERSON] за життя не зареєструвала право приватної власності на своє імя на житловий будинок, позбавляє позивача отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Це надає позивачу право вимагати, а суду визнати за ним право приватної власності на майно померлої [PERSON] (житловий будинок), як за спадкоємцем за заповітом у розумінні положень ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, бо, позивач і фактично і юридично прийняв спадщину та за цей період не відмовився від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Таким чином, на момент відкриття спадщини (16.02.2010 року), до складу спадщини, входили усі права та обовязки [PERSON] , які належали їй на день смерті. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, оскільки сам по собі факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщин, має наслідком встановлення факту прийняття спадщини та визнання за позивачем \~права власності на спадкове майно.

Outcome: partial