Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Представник позивачів адвокат Саєнко Б.О. у вересні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що родич позивача та відповідачів [PERSON] після смерті [INFO] його сестри [PERSON] прийняв її спадщину, довгий період часу управляв та володів її будинком за адресою: [ADDRESS] , а потім продав його. У зв`язку зі станом здоров`я останній рік перед смертю [PERSON] майже не ходила, а тому [PERSON] вимушений був забрати її до себе додому, щоб мати можливість доглядати за сестрою, та постійно наглядав за належним їй домогосподарством. Похованням [PERSON] займався її брат [PERSON] . Після чого на підставі заповіту сестри від 07.02.1991 року понад один рік він проживав у її будинку за адресою: [ADDRESS] та вів там господарство. Про одержання сестрою [PERSON] земельного паю [PERSON] нічого відомо не було. У зв`язку з тим, що сума коштів, яку необхідно було заплатити за переоформлення будинку за заповітом майже перевищувала його ринкову вартість, то [PERSON] продав домогосподарство під розбір на цеглу без належного нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Отже, спадкоємець за заповітом від 07.02.1991 року [PERSON] , відповідно до норм, які діяли на час відкриття спадщини [PERSON] , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після своєї сестри, а через деякий час продав його. Заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не подавав. Як стало відомо спадкоємцям [PERSON] у 2019 році [PERSON] 26.03.1996 року був виданий Сертифікат серії СМ №009218 на право на земельну частку (пай) площею 4,7 га сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвєт». [PERSON] помер [INFO] , після чого усе його майно, у тому числі право на земельну частку (пай) за Сертифікатом серії СМ №009218, що належала його сестрі, успадкувала дружина померлого [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] її спадщину прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] . У Четвертій полтавській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа померлої [PERSON] за № 432/2011 рік, спадкоємцями є її сини - [PERSON] та [PERSON] , а позивач, який є чоловіком померлої відмовився від належної йому частки. За письмовою згодою [PERSON] та [PERSON] , спадкоємців, які прийняли спадщину, заяву про прийняття спадщини [PERSON] подала сестра померлої - відповідачка [PERSON] . Відповідно до договору про зміну черговості одержання права на спадкування, укладеного 19 вересня 2015 року змінено черговість у спадкуванні, за цим договором [PERSON] одержала право на спадкування нарівні із спадкоємцями першої черги і її частина у спадщині складає 1/3 частку. Разом з тим, спадкоємець [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , спадкоємцем якого, який прийняв спадщину є його батьком - позивач у цій справі [PERSON] . Державний нотаріус Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори 09.11.2019 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивовану тим, що за довідкою Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] на день смерті була зареєстрована на [ADDRESS] , але відомостей про осіб, які проживали на були зареєстровані разом із нею на день смерті й могли фактично прийняти спадщину, у довідці не зазначено. Проте, факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті сестри [PERSON] установлено рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03.07.2020 у справі № 588/57/20. Таким чином, позивач як спадкоємець [PERSON] , до якого після смерті матері [PERSON] перейшло право на спадщину її батька [PERSON] , має право на успадкування 1/3 частини земельної частки (паю), що належала [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ № 009218, яка була за заповітом від 07.02.1991 року прийнята та успадкована [PERSON] . За відповідачами рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03.07.2020 у справі № 588/57/20 вже визнано право по 1/3 частини за кожним на указану земельну частку (пай). Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати право у порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки (паю), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвєт» Тростянецький район Сумська область, площею 4,7 в умовних кадастрових гектарах, що належала згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №009218, виданого за рішенням Тростянецької районної державної адміністрації від 22.03.1996 року №168, [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 17.09.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 11.10.2021 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду, за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача. Представник позивача адвокат Саєнко Б.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час і місце судового розгляду, відзив на позов не подали. Представник третьої особи Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, завідувач нотаріальної контори державний нотаріус Ткаченко Н.В. надіслав заяву, за змістом якої просить справу розглянути без участі представника контори, а спір вирішити - на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 9, 11, 12, 13). [PERSON] 07.02.1991 року склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області та зареєстрований к реєстрі за №6 заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.8). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №009218 [PERSON] на підставі рішення Тростянецької районної державної адміністрації від 22.03.1996 року №168 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвєт», розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часки в натурі (на місцевості) (а.с.20). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03.07.2020 у цивільній справі №588/57/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 року за відповідачами у цій справі [PERSON] та [PERSON] визнано право по 1/3 частині за кожним на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвєт» Тростянецький район Сумська область, площею 4,7 в умовних кадастрових гектарах, що належала згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №009218, виданого за рішенням Тростянецької районної державної адміністрації від 22.03.1996 року №168. Указане право за [PERSON] та [PERSON] було визнано указаним рішенням суду у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, оскільки у цій справі беруть участь ті ж самі особи, що і у справі №588/57/20, установлені рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03.07.2020 у цивільній справі №588/57/20 обставини не підлягають доказуванню у цій справі. Так, указаним рішенням суду установлено, що [PERSON] є сестрою, [PERSON] є сином, а [PERSON] - чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подав син [PERSON] . Чоловік померлої - [PERSON] від належної частки в спадщині відмовився на користь [PERSON] . Також спадщину [PERSON] фактично прийняв син [PERSON] як такий, що постійно проживав разом з матір`ю. Відповідно до договору про зміну черговості одержання права на спадкування, укладеного 19 вересня 2015 року змінено черговість у спадкуванні майна [PERSON] , за умовами якого [PERSON] , будучи рідною сестрою останньої, як спадкоємець другої черги за законом зі згоди спадкоємців першої черги ( [PERSON] та [PERSON] ) одержала право на спадкування нарівні із спадкоємцями першої черги і її частина у спадщині складає 1/3 частку. [PERSON] 13.09.2015 року зі згоди спадкоємців першої черги подала до Четвертої полтавської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її сестри. Отже, спадщину після смерті [PERSON] прийняли троє спадкоємців відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як установлено судом спадкоємець [PERSON] - її син [PERSON] [INFO] помер (а.с.21). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його батько - позивач у цій справі [PERSON] , який у зв`язку з цим отримав право на спадкування відповідної частки спадщини [PERSON] , яку прийняв за життя [PERSON] (а.с.22). Отже, спадкоємцями за законом [PERSON] є позивач та відповідачі у справі, які мають рівні частки у спадщині - по 1/3 частини кожен. За життя [PERSON] прийняла спадщину після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.14), яка у свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та відповідачі 07 листопада 2019 року звернулися до державного нотаріуса із заявою про отримання після смерті [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвєт» Тростянецького району Сумської області, площею 4,7 в умовних кадастрових гектарах, що належала згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №009218, виданого Тростянецькою районною державною адміністрацією 26.03.1996 року [PERSON] , яка померла [INFO] . Державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. 09.11.2019 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, за довідкою Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] на день смерті була зареєстрована на [ADDRESS] , але відомостей про осіб, які проживали на були зареєстровані разом із нею на день смерті й могли фактично прийняти спадщину, у довідці не зазначено. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи постанову державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. від 09.11.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Вирішуючи питання про те чи має право позивач на спадкування права на 1/3 частину земельної частки (пай) за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №009218, виданого на ім`я [PERSON] , суд виходить з таких мотивів. Часом відкриття спадщини після [PERSON] є [INFO] . Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР. Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті сестри [PERSON] установлено рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03.07.2020 у справі № 588/57/20, яке набрало законної сили від 07.08.2020 року. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За таких обставин, [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка у свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , мала права на спадкування майна рідної сестри її батька ( [PERSON] ) - [PERSON] . Відтак, оскільки позивач через постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2019 року згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на 1/3 частину земельної частки (паю), належної [PERSON] , яке було набуто [PERSON] та після її смерті спадкодавцем позивача [PERSON] за життя у встановленому законом порядку у результаті спадкування майна та майнових прав батьків [PERSON] та [PERSON] , а тому захищаючи охоронювані законом права [PERSON] , таке право слід визнати за ними рішенням суду. Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved