Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 53784,49 грн., яка складається з 6165,79 грн. заборгованість за кредитом, 1359,44 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 43221,90 грн. - заборгованість з пені та комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2537,36 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1762 грн. Представник позивача [PERSON] у дане судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просила винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 27.04.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві (а.с.9,10). Згідно п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням позивача і відповідач дає право позивачу в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою передбачено, що позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому в тарифах банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно п.1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися позивачем за умови інформування відповідача шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.2.9, 2.1.1.3.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу позивача виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до п.2.1.1.12.9 правил користування платіжною карткою, відповідач доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежів з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Згідно п.2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг, відповідач доручає позивачу здійснювати списання грошових коштів з рахунків, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті позивачу за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами відповідача в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою, позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої позивачем долі в разі невиконання відповідачем своїх боргових та інших обовязків за цим договором (а.с.11-25). З розрахунків заборгованості наданих позивачем вбачається, що відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з цим, станом на 25.12.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 53784,49 грн., яка складається з 6165,79 грн. заборгованість за кредитом, 1359,44 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 43221,90 - заборгованість з пені та комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2537,36 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-6,7-8). Згідно ст.ст.526-527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобовязання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved