Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що з 01.07.2015 ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» являється постачальником природного газу для всіх категорій споживачів у Івано-Франківській області. Відносини між постачальником та споживачами природного газу в тому числі і побутовими споживачами регулюються нормами ЗУ «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу та Типовим договором на постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальник в особі позивача ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» виконав свої зобов`язання в частині безперебійного постачання газу, проте відповідач [PERSON] в частині проведення повного розрахунку за надані послуги не виконав та не розрахувався вчасно і в повному обсязі за надані йому послуги з газопостачання. У зв`язку із виникненням боргу за надані послуги з газопостачання на адресу відповідача у березні 2017 було надіслано повідомлення про припинення газопостачання заборгованості, однак відповідачем відповідну оплату проведено не було. На дату подання позову заборгованість відповідача становить 10626, 22 грн., тому представник позивача змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача 10626, 22 грн. заборгованості за спожитий природний газ на користь ТОВ «Івано-Франківськгаз збут», а також 2102, 00 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 16.03.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на це, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Приписами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договір про постачання природного газу укладається лише в разі наявності у споживача або його постачальника договору про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи. Відповідно до положень частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Згідно з п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора газорозподільних систем та /або документально підтвердження споживання природного газу. Судом встановлено, що відповідач своїми діями підтвердив приєднання до умов публічного договору постачання газу, а саме: здійснював часткову оплату за послуги споживання природного газу в грудні 2016, що підтверджується витягом фінансового стану особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.16). Отже, між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по газопостачанню, які врегульовані ст.714 Цивільного кодексу України, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496. Положенням ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] , як споживач послуг з постачання природного газу, має заборгованість за спожитий газ станом на 28.02.2020 в розмірі 10626, 22 грн. (а.с.15,16). Дана сума заборгованості відповідачем не оспорена та не спростована. Окрім цього, позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом надсилалося повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 16.03.2017 (а.с. 17, 18), яке останнім проігноровано. За таких обставин, вимоги представника позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати (а.с.3-12). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.526,530,610 ЦК України, ст.ст. 141,258-259,263-265, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved