Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування позовних вимог покликався на те, що згідно договору банківського обслуговування № BLaЖГА00048100, укладеного 07.08.2011р. між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON], банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10000грн. строком до 30.06.2014р., за користування яким відповідач зобовязувалася сплатити 15% річних та щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Свої зобовязання відповідач [PERSON] належним чином не виконала і її заборгованість за даним договором станом на 07.08.2015р. складає 61070,77грн., з яких: 6775,12грн. - заборгованість за кредитом; 3062,79грн. відсотки за користування кредитом; 3944,14грн. - комісія за РО; 47288,72грн. - неустойка (штраф, плата за пропуск платежів), тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.06.2011р. між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00048100 (а.с.6-13,14-15), згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 10000грн. строком до 30.06.2014р., за користування яким відповідач зобовязувалася сплатити 15% річних, та щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) зобовязання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. П. 2.5.2 договору передбачено, що позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50% та те, що пеня розраховується за методом «факт/360» зазначено у п. 9 Спеціальної частини договору. У випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.2 Загальної частини договору, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини 25% від суми кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4-5) [PERSON] порушувала графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала, у звязку з чим станом на 07.08.2015р. її заборгованість по кредиту становить 61070,77грн., з яких: 6775,12грн. - заборгованість за кредитом; 3062,79грн. - відсотки за користування кредитом; 3944,14грн. - комісія за РО; 47288,72грн. - плата за пропуск платежів. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором відповідачем суду не подано. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, з урахуванням викладеного вище, виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (плати за пропуск платежів) до 4918,95грн., що становить 50 відсотків від загальної суми заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 6775,12грн. та відсотками у розмірі 3062,79грн. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає правильним позов задоволити частково, стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 18701грн., з наступного розрахунку: 6775,12грн. (заборгованість за кредитом) + 3062,79грн. (відсотки за користування кредитом) + 3944,14грн. (комісія за РО) + 4918,95грн. (неустойка у зменшеному розмірі - плата за пропуск платежів). Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved