Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Представник Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку відносно [PERSON],[INFO], якого 15.06.2017 року о 12 год.45 хв. було госпіталізовано до відділення №29 Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ», у зв'язку з проявами неадекватної поведінки, вияв реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для нього та оточуючих, агресивний по відношенню до матері, постійно вимагає в неї гроші, погрожує стрибнути з даху, за своїми хворобливими переживаннями чіпляється до оточуючих та епізодично стає агресивним до них, наявністю у нього психопатичної симптоматики,небезпеки для його життя, неможливості самостійно задовольнити свої життєві потреби, відмовою від лікування та їжі, потребою примусового лікування . В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, обґрунтувавши необхідність примусової госпіталізації та проведення лікування відносно [PERSON], просила суд задовольнити заяву, оскільки виписка його може являти собою небезпеку в першу чергу для хворого та оточуючих людей, в зв'язку з наявністю у нього гострої психотичної симптоматики, що являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих, нездатності критично оцінювати свої дії та свою поведінку, переоцінювання власних можливостей, наявністю галюцинаторно -параноїдного синдрому, некритичності свого стану, відмовою від лікування та категоричною відмовою від його лікування. [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти вимог, вважає, що він не хворий і йому не потрібно підлікуватись, не заперечує того, що він проявляє агресію до матері та батька, оскільки не ходять до храму, не сповідуються, і тому категорично заперечує проти його примусової госпіталізації з метою покращення свого стану. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вимоги підтримує в повному обсязі і виходячи зі стану хворого вважає є підстави для його примусової госпіталізації. Заінтересовані особи - [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримують, просять суд застосувати примусове лікування сина, оскільки його стан загрозливий, дійсно мають місце неадекватна поведінка , фактично самостійно вийти зі стану загострення хвороби він не зможе, добровільно також лікуватись згідно його стану здоров'я не буде, однак це є необхідним на даний час з метою покращення його стану і лікування стаціонарно доцільне, син не може самостійно оцінювати свої вчинки та дії і потребує допомоги з метою покращення його стану. Вислухавши пояснення учасників процесу, висновок прокурора, який вважає за доцільне застосування примусової госпіталізації та проведення лікування відносно [PERSON], дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного. Відповідно до статті 14 Закону України « Про психіатричну допомогу « - Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 15.06.2017 року [PERSON] - страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Галюцинаторно - параноїдний синдром. У зв'язку зі станом захворювання був позбавлений можливості дати усвідомлену згоду на лікування чи відмову від нього, наявність психотичної симптоматики, яка являє небезпеку для життя пацієнта, неможливості його самостійно задовольнити свої основні життєві потреби потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку - у психіатричний стаціонар. З наданих суду матеріалів вбачається, що дійсно [PERSON] відмовлявся від примусової його госпіталізації та від лікування в стаціонарних умовах, заперечуючи проти проведення курсу лікування з метою покращення його стану. Встановлено, що в зв'язку з наявністю у хворого психічного розладу з діагнозом - галюцинаторно-параноїчний синдром, проявами симптоматики та елементів соціальної та власної небезпечності, неадекватністю поведінки, наявності реальних намірів вчинення дій, які становлять безпосередньо небезпеку нього та для оточуючих,неможливості самостійно задовольнити свої життєві потреби, відсутністю критики до свого стану, проявами агресивної поведінки до матері та батька, погрозами здійснення суїциду, відмови добровільного лікування, може бути небезпечним для оточуючих у випадку його виписки, суд вважає необхідним задовольнити вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved