Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Київської Міської ради, третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на ? частки квартири в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 30.04.1948 року. Ними 01.04.1993 року було отримано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло на підставі розпорядження №2-670 Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва [PERSON] та [PERSON] отримали у власність на праві спільної сумісної власності двохкімнатну квартиру загальною площею 45,5 квадратних метрів. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті в м. Києві [NUMBER] від 11.10.2004 року. 28.04.2005 року Державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до вказаного свідоцтва спадковим майном є ? частини квартири [ADDRESS] Після смерті дружини [PERSON] починаючи з 2004 року фактично вступив в право на спадщину так, як постійно проживав за даною адресою. 29.04.2005 року [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON], відповідно до якого заповів все своє майно останній. [INFO] року [PERSON] помер , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 15.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві. 07.10.2014 року десята Київська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом але на ? частини квартири [NUMBER] за яку в подальшому [PERSON] було сплачено всі необхідні податки та оформлено право власності відповідно до вимог чинного законодавства. На іншу ? частини квартири [NUMBER] десята Київська державна нотаріальна контора відмовила листом 08.10.2014 року у зв'язку з неможливістю видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , оскільки [PERSON] при оформленні спадщини після смерті дружини не виконав в повній мірі вимог чинного законодавства та не зареєстрував право власності на успадковану ? частину квартири. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності його та позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки. Представник третьої особи, Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання повторно не з'явився. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Представник третьої особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Київської Міської ради, третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на ? частки квартири в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 30.04.1948 року. Ними 01.04.1993 року було отримано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті в м. Києві [NUMBER] від 11.10.2004 року. 28.04.2005 року Державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до вказаного свідоцтва спадковим майном є ? частини квартири [ADDRESS] 29.04.2005 року [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON], відповідно до якого заповів все своє майно останній. [INFO] року [PERSON] помер , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 15.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві. 07.10.2014 року десята Київська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частини квартири [NUMBER] за яку в подальшому [PERSON] було сплачено всі необхідні податки та оформлено право власності. На іншу ? частини квартири [NUMBER] десята Київська державна нотаріальна контора відмовила листом 08.10.2014 року у зв'язку з неможливістю видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , [PERSON] при оформленні спадщини після смерті дружини не виконав в повній мірі вимог чинного законодавства та не зареєстрував право власності на успадковану ? частину квартири. Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1218 УК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частки квартири в порядку спадкування заповітом підлягає до задоволення, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом і має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved