Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Прокурор Іваничівського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Луковичівської сільської ради із заявою про визнання спадщини [PERSON] відумерлою та передачі її у власність територіальної громади Луковичівської сільської ради. Заяву мотивує тим, що [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до інформації відділу Держземагенства в Іваничівському районі [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 235 належала земельна ділянка площею 2,84 га ( згідно технічної документації зі складання Державних актів на право приватної власності в таблиці розрахунку вартості земельних часток (паїв) площею 2,8384 га), яка розташована на території Луковичівської сільської ради. Відомо, що на момент смерті [PERSON] проживала самотньо. З часу відкриття спадщини минуло кілька років, відомостей про наявність спадкоємців та прийняття ними спадщини не встановлено, вбачаються підстави для ініціювання визнання спадщини відповідно до ст. 1277 ЦК України відумерлою. Таким чином, просить визнати спадщину [PERSON] - земельну частку (пай) вартістю 72075,96 грн. розміром 2,8384 гектарів на території Луковичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області відумерлою та передати її у власність територіальної громади Луковичівської сільської ради Іваничівського району. В судовому засіданні представник заявника підтримав свою заяву. Представник Луковичівської сільської ради також підтримав заяву, однак зазначив, що [PERSON] 21 грудня 2000 року склала заповіт, який був посвідчений у Луковичівській сільській раді за № 825. Згідно заповіту [PERSON] належну їй земельну ділянку, яка знаходиться в с. Орищі Іваничівського району заповіла [PERSON], однак останній з заявою про прийняття спадщини в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України не звертався та із спадкодавицею разом не проживав. У 2002 році [PERSON] виїхав за межі України, однак знав про існування заповіту після смерті [PERSON] Представник заінтересованої особи - Держземагенства в Іваничівському районі в попередньому судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника Луковичівської сільської ради, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 235, виданого Іваничівською районною державною адміністрацією 24 січня 2003 року та зареєстрованого за № 403 належала земельна ділянка площею 2,8384 гектара, яка знаходиться на території Луковичівської сільської ради. Станом на 22.01.2014 року нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки становить 72075,96 грн. Згідно інформації відділу Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іваничівського РУЮ [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблений відповідний актовий запис за № 9. (а.с.6) Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи . Таким чином, з дня смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Згідно заповіту, який був посвідчений Луковичівською сільською радою та зареєстрований за № 825, [PERSON], на випадок своєї належну їй земельну ділянку, яка знаходиться в с. Орищі Іваничівського району заповіла [PERSON] Із пояснень сільського голови Луковичівської сільської ради П’ятохиІ.П. слідує, що [PERSON] знав про існування заповіту, однак заяви про прийняття спадщини не подавав. [PERSON] із спадкодавицею спільно не проживав, а у 2002 році виїхав за межі України та по даний час не повернувся. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 36674482 від 19.02.2014 року, виданої Іваничівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, не заводилась ( а.с. 18). Крім того, з довідки Луковичівської сільської ради слідує, що [PERSON] на день смерті проживала одна( а.с.5). Відповідно до п. б ч. 1 ст. 140 Земельного Кодексу України підставою припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутністю спадкоємця. Таким чином, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] знаючи про існування заповіту, у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, тобто самоусунувся від спадкування, а тому слід визнати спадщину відумерлою та передати її у власність територіальної громади Луковичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області.

Outcome: approved