Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користьПублічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № СGR0GK00410436 від 05.12.2006 рокуу розмірі 15639,22 доларів США, яка відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.10.2015 року за курсом 21,21 складає 331\~707,86 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № СGR0GK00410436, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у позивача у розмірі 21\~240,00 доларів США на термін до 05.12.2026 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 06.10.2015 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по зазначеному вище кредитному договору 15639,22 доларів США яка складається з наступного: 12\~268,57 доларів США - заборгованість за кредитом; 2\~115,51 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 425,51 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 829,63 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідач подала до суду заперечення, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Вимоги обґрунтовані тим, що представником банку на час підписання кредитного договору і після жодної письмової інформації щодо можливих ризиків надано не було. Також вказує, що сплачувати кредит немає можливості, оскільки мають з чоловіком на утриманні двох дітей, одна з яких малолітня. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у ньому. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали з підстав, зазначених у запереченні на позовну заяву. Просять відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Установлено, що 05.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № СGR0GK00410436, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у позивача у розмірі 21\~240,00 доларів США на термін до 05.12.2026 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (п.п. 1.1 кредитного договору). Згідно з розрахунком заборгованості по вказаному кредитному договору станом на 06.10.2015 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 15639,22 доларів США яка складається з наступного: 12\~268,57 доларів США - заборгованість за кредитом; 2\~115,51 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 425,51 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 829,63 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до п.п.3.1, 5.4 кредитного договору № СGR0GK00410436 від 05.12.2006 року за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.1.1 даного договору. При порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом ч.2 ст. 192, ч.3 ст. 533 ЦК України, Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» порядок виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто, поряд із стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. Однак вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної суми заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення штрафних санкцій. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № СGR0GK00410436 від 05.12.2006 рокуу розмірі 14809,59 доларів США, яка складається з: 12\~268,57 доларів США - заборгованість за кредитом; 2\~115,51 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 425,51 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, та яка відповідно до офіційного курсу НБУ від 06.10.2015 року за курсом 21,21 становить 314\~111,40 грн. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що не була ознайомлена працівниками банку про можливі ризики при підписанні зазначеного вище кредитного договору, оскільки згідно з анкетою-заявою відповідача від 27.11.2016 року остання зазначила, що згідна та ознайомлена з умовами кредитування, які їй були надані в письмовій формі. Своїм підписом підтвердила факт про надання їй повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. При цьому слід зазначити, що позичальник при належній завбачливості могла, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті (п. 16 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року), а посилання останньої на те, що бажала отримати кредит в національній валюті України гривні, а працівники банку надали їй кредит в іноземній валюті у відповідності до положення статті 60 ЦПК України жодними доказами не підтверджується. Таким чином, позов задовольняється частково в межах, визначених вище. Ураховуючи часткове задоволення позову суд,

Outcome: partial