Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами 03.02.2014 року був укладений договір № б/н. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови договору, не виконала їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 21.11.2017 року має заборгованість у сумі 28899 грн. 30 коп., яку позивач і просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 31 січня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, копію ухвали направлено сторонам. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою : буд. 54, вул. Молодіжна село Миронівка Первомайського району Харківської області. 12 березня 2018 року судова повістка з додатками повернута до Первомайського міськрайонного суду Харківської області, як не отримана. Відповідно до ч. 4 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Станом на 14 березня 2018 року відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: між сторонами 03.02.2014 року був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушила умови договору, не виконала їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 21.11.2017 року існує заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 28899 грн. 30 коп., яка складається з наступного: 11595 грн. 17 коп. заборгованість за кредитом; 7038 грн. 09 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 8413 грн. 69 коп. нараховано пені, штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1352,35 грн. штраф (процентна складова) ( а.с. 6). Всього заборгованість в сумі 28899 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стосовно стягнення сум штрафів, а саме фіксована частина 500 грн. та процентна складова 1352,35 грн., суд має зазначити, що згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. [PERSON] за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. [PERSON] неправомірно просить одночасно застосувати подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Статтею 611 ЦК України, передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial