Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в особі Камінської М.І. звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в розмірі 18780 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що за договором № 2007837628 від 24.01.2014 року, укладеним з ПАТ «ОТП Банк», [PERSON] отримала кредит в сумі 18780 грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та зобов'язалася використати та повернути кредитні кошти у строки, визначені у кредитному договорі, а також сплачувати щомісяця платежі в рахунок погашення кредиту, проценти за його користування у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів. У порушення взятих зобов'язань, відповідачем [PERSON] не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки, у зв'язку з чим станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 23610,04 грн. 22.12.2014року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, у відповідності до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг» прийняло на себе зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором. Представник позивача по довіреності до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач про час та місце судових засідань був повідомлена згідно вимог ст. 74 ЦПК України належно за місцем мешкання, у тому числі зареєстрованим у встановленому законом порядку, про свідчать поштові повідомлення. До суду відповідач не з'явилася по невідомим причинам, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого банком позову не надала. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.01.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007837628 від 24.01.2014, відповідно до п.1.1. якого [PERSON] отримала кредит на загальну суму 18780 грн. (а.с.3-8зв.). Відповідно до п.1.1 вищезазначеного кредитного договору визначено строк кредиту 36 місяців, тобто з 24 січня 2014 року по 24 січня 2017року, розмір процентної ставки 0,01% (а.с.3). Відповідно до п.1.4 зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 20 грудня 2016року. Сума отриманого кредиту повинна погашатися щомісяця в Дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1. даного Договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Відповідно до Графіку платежів, який є невід'ємною частиною кредитного договору, визначено, що [PERSON] необхідно було 5 числа кожного місяця, починаючи з 24.02.2014 року сплачувати по 1179 грн. та останній платіж здійснити 26.12.2016року у сумі 523,40 грн. (а.с.6зв.). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 24.01.2014 року станом на 24.11.2016року залишок заборгованості за кредитом складає 23610,04 грн., хоча згідно вищезазначеного Графіку на цей період суми заборгованості не повинно бути, що свідчить про порушення умов зобов'язання [PERSON]; сума по сплаті кредиту становить - 18257,46 грн., заборгованість за відсотками - 1,35 грн., сума комісії - 5351,23 грн. Таким чином загальна сума боргу [PERSON] складає 24482,47 грн. (а.с.18). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики , він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до п. 3.6 вищезазначеного кредитного договору банк має право відступати, передавати свої права за цим Договором. Відповідно до договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014року ПАТ «ОТП Банк» відступив право грошової вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитними договорами, в т.ч. і кредитним договором № 2007837628 від 24.01.2014року укладеного з [PERSON] (а.с.14-17). Дійсність укладених договорів відповідачем не оспорювалася, тобто вони є чинними, а наявність у позивача зазначених вище документів, а саме: кредитного договору з відповідними додатками до нього, свідчать про те, що до позивача перейшли всі права вимоги замість первісного кредитора - ПАТ «ОТП Банк». На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved