Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Прокурор просить суд стягнути з відповідача в користь Фінансового управління Бучацької районної державної адміністрації 311,90 грн. та Головного фінансового управління Тернопільської області 10110,75 грн., мотивуючи тим, що 19 серпня 2014 року [PERSON], керуючи мопедом «VIPER SPORT», рухався по вул.Грушевського, с.Трибухівці, Бучацького району, допустив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої третини діафізів кісток правої гомілки із зміщенням уламків, саден на грудях та обох ногах, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно поданого клопотання просить суд розглядати справу у його відсутності. Позов визнає. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. 19 серпня 2014 року [PERSON], керуючи мопедом «VIPER SPORT», рухався по вул.Грушевського, с.Трибухівці, Бучацького району, допустив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої третини діафізів кісток правої гомілки із зміщенням уламків, саден на грудях та обох ногах, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. За даним фактом 20 серпня 2014 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12014210060000290. Вироком Монастириського районного суду від 21 січня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. Потерпілий [PERSON]., якому злочином було спричинено тілесні ушкодження, перебував на стаціонарному лікуванні в Бучацькій ЦРКЛ з 19 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року, тобто один ліжко-день. На його лікування лікарня понесла витрати в сумі 311,90 грн., що підтверджується довідкою Бучацької ЦКРЛ № 353 від 06.02.2015 року. Крім того, [PERSON], перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні з 20 серпня по 12 вересня 2014 року, тобто 23 ліжко-днів. На його лікування лікарня понесла витрати в сумі 6240,59 грн., що підтверджується довідкою Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні № 461-01/02 від 08.06.2015 року. Також, [PERSON], перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні з 15 грудня по 29 грудня 2014 року, тобто 14 ліжко-днів. На його лікування лікарня понесла витрати в сумі 3870,16 грн., що підтверджується довідкою Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні № 425-01/02 від 26.05.2015 року. Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати закладові охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого від злочину. В добровільному порядку відповідачем ці витрати не відшкодовано. Пунктом 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням ліжко-днів, проведених у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. На підставі викладеного, суд вважає, що прокурором належними та допустимими доказами доведено наявність витрат на лікування потерпілого від злочину, а отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з\~\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved