Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просив визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами з місцем розташування: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав і просив їх задовольнити. Посилається на те, що у вказаному будинку проживав від народження, в цей будинок привів дружину, після розлучення з якою уклали мирову угоду. За умовами угоди позивач зобов'язався сплатити дружині і дітям компенсацію за їх частку будинку, а останні погодились, що будинок у цілому залишається позивачу. Оскільки будинок побудований у 1930 році, документів на такий будинок не оформлено. За наявності мирової угоди позивач не може зареєструвати право власності в органах реєстрації, адреса будинку в технічному паспорті та з угодою не збігається, хоча те, що це один і той самий будинок підтверджено погосподарськими книгами і довідками сільської ради. Компенсація позивачем сплачена за умовами угоди в повному обсязі, однак його право власності не визнається іншими учасниками цівільного обігу та йому відмовлено в реєстрації. Представник відповідача - Хрипівської сільської ради, Городнянського району, Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує (а.с. 21)). Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Треті особи по справі - в судове засідання не з'явились. У відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України у зв'язку з відсутністю їх вираженої згоди на особисту участь в судовому засіданні, справу можливо розглянути без їх участі. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно технічного паспорту на будинок (а.с.5-7) та довідки за підписом Хрипівського сільського голови (ас. 11), позивач фактично володіє будинком з місцем розташування: [ADDRESS]. Свідком [PERSON] у судовому засіданні засвідчено, що саме за цей будинок позивачем третім особам у справі та колишній дружині сплачено компенсацію. Згідно з угодою, затвердженою Городнянським районним судом 18.07.1984 року (а.с. 9) підтверджуються умови переходу права власності на такий будинок в цілому позивачу. Перереєстрація такого будинку в органах реєстрації неможлива, оскільки документ не містить всіх необхідних даних для реєстраційної дії. Кошти за будинок за умовами угоди сплачені. Таким чином, вимоги діючого на той час законодавства дотримано. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням положень ч.1 ст. 15, ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджується документами, підлягає сумніву або не визнається іншими особами. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що право власності у позивача виникає не з моменту набрання рішенням суду законної сили, з моменту його державної реєстрації в порядку визначеному законом «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Outcome: approved