Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у травні 2019 р. звернулась до суду із вказаним вище позовом посилаючись на те, що позивачка у період з 1999 р. по 2003 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період вказаного шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON] , який з часу розірвання шлюбу сторін проживає з позивачкою. Далі представник позивачки зазначає, що з 2006 р. відповідач не сплачує аліментів на утримання сина, жодної матеріальної допомоги не надавав, в подальшому відповідач взагалі почав уникати спілкування, змінюючи свої контактні номери телефонів. Предстанвик позивачки вказує, що з 01.10.2018 р. третя особа: [PERSON] навчається на денній формі навчання у Сілезькому університеті в м. Катовіцах на факультеті суспільних наук, на бюджетній основі з терміном навчання до 30.09.2021 р. Таким чином, оскільки відпвідач ухиляється від свого батьківського обов`язку щодо матеріального утримання свого сина, останній перебуває на повному утриманні своєї матері, позивачки по справі, яка невзмозі самостійно гідно утримувати та належно забезпечувати життя сина, у зв`язку з чим представник позивачки просила суд стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку за останні 10 років з 08.05.2009 р. та стягувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення сином [PERSON] 23-х років. Ухвалою суду від 11.05.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони: відповідач [PERSON] та [PERSON] , які 2003 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (ас. 7, 8). Як встановлено судом [PERSON] , [INFO] на день постановлення даного рішення досяг свого повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , [INFO] навчається на денній формі навчання у Сілезькому університеті в м. Катовіцах на факультеті політичний та публічний консалтинг з терміном навчання до 30.09.2021 р (ас. 10). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що третя особа: [PERSON] навчаючись на денній формі навчання не має можливості працевлаштуватися та отримувати власний дохід, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні своєї матері, позивачки по справі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення його навчання, проте не більше ніж до досягнення третьою особою двадцяти трьохрічного віку. При цьому, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку за останні 10 років з 08.05.2009 р. не підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому відповідно до ч. 2 вказаної статті, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати, у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Проте, представником позивачки не надано суду доказів, що [PERSON] вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд приходить до висновку, що представником позивачки частково доведені позовні вимоги, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial