Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Представник позивача Шаповал О.О., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, наданого 04.06.2018 року Сумським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги,в інтересах [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання матері [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову, довічно. Позовну заяву мотивували тим, що [PERSON] є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком. Пенсія є єдиним видом доходу, який вона отримує. Позивач потребує систематичного лікування. Відповідач з нею не проживає та не надає матеріальної допомоги, тому вона вимушена звернутися до суду. В письмовій заяві представник позивача адвокат Шаповал О.О. позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити, у зв`язку з карантинними заходами через поширення Covid-19 просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином , в письмовому відзиві позов визнала повністю, зазначила, що постійно проживає та працює в м. Берлін, Німеччина, отримує зарплату у розмірі 3000, 00 євро щомісяця, утримує трьох неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.27-32). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 22 квітня 2020 року на 09-00 год. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Відповідно довідки Управління ПФУ Сумське об`єднане управління ПФУ № 95450 від 29.05.2018 [PERSON] є пенсіонером за віком, отримує пенсію 1561 грн 50 коп. (а.с.9) Відповідно до пенсійного посвідчення чоловік позивача [PERSON] також є пенсіонером за віком (а.с.10). Відповідно до копії паспорта відповідач [PERSON] проживає в м. Берлін (а.с.29) . Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивачі по справі досягли пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав, передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Оскільки позивач є непрацездатним, отримує пенсію в мінімальному розмірі, він потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої доньки. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що її матір не потребує матеріальної допомоги, однак повідомив про те, що на його утриманні перебуває троє дітей. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03.10.2019 року, довічно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial