Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказала, що позивач є власником квартири розташованої за адресою Луганська область, м. Кремінна, площа Шахтна (Піонерська), будинок № 2, квартира № 12.Вказана квартира відповідно до рішення виконавчого комітету Кремінської міської ради № 179 від 06.04.2006 року визнана службовою та виділена Кремінському ЖЕК - 1. Кремінським ЖЕК № 1 було складено акт обстеження квартири № 12, будинок № 2, площа Шахтна (Піонерська), м. Кремінна Луганської області, в якому зазначено про технічний стан квартири, в тому числі про наявність заборгованості за опалення в розмірі 1746,19 грн. та воду -567,16 грн. Згідно акту Кремінський ЖЕК № 1 передав позивачу зазначену квартиру та виконавчим комітетом Кремінської міської ради було видано ордер № 597 на право заняття житлової площі. Зазначену квартиру позивач приватизувала. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на вказану нерухомість накладено арешт відповідно до постанови АА 331003 від 19.02.2004 р., винесеної Кремінським районним ВДВС, при цьому власником житла зазначено [PERSON]. Позивач звернулася до відповідача з заявою про зняття арешту з зазначеної квартири та відповідно до листа-відповіді від 21.11.2017 року за №8238/16.17-31 повідомлено, що згідно бази даних АСВП на виконанні не перебуває виконавчих проваджень, за якими стороною є позивач. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому просить зняти арешт з квартири за адресою Луганська область, м. Кремінна, площа Шахтна (в минулому Піонерська)[ADDRESS], право власності на яку належить [PERSON] Позивач в підготовче засідання не зявилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, надала заяви про розгляд за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в підготовчому засіданні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання представника не надіслав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд без участі його представника, вказавши, що у Кремінському РВ ДВС ГТУЮ в Луганській області на даний час відсутні будь-які провадження стосовно [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обовязків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наявності заяви відповідача суд вважає за можливе розглянути справу підготовчому судовому засіданні на підставі наявних доказів по справі та постановити рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до рішення № 179 від 06.04.2006 року та Акту передачі службової квартири Кремінської міської ради, житлова квартира за адресою Луганська область, м. Кремінна, пл. Піонерська, 2/12 та її виділено, як службову квартиру, Кремінському ЖЕК-1 (а.с. 6,8). Як вбачається з Акту обстеження від 24.02.2006 року, вказана вище житлова квартира потребує ремонту та наявний борг та теплопостачання та воду (а.с. 7). Згідно з технічним паспортом та Свідоцтвом про право власності, житлова квартира за адресою Луганська область, м. Кремінна, пл. Піонерська, 2/12, належить [PERSON] (а.с. 9-12). При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником дійсно є [PERSON], але на вказане майно 19.02.2004 року Кремінським районним ВДВС накладено арешт, власником вказаного житла вказаний [PERSON] (а.с. 13). Своїм листом від 21.11.2017 року Кремінський РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області повідомив позивача про те, що на їх виконанні не перебувають виконавчі документи, де вона є стороною виконавчого провадження (а.с. 14). Також довідками підтверджено і відсутність заборгованості у позивача по комунальним послугам (а.с. 15-18). В матеріалах справи наявна копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, де стороною виконавчого провадження є [PERSON], який згідно цієї постанови проживає [INFO] (а.с. 19) Стаття 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому\~пунктом 10\~частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом все це закріплено в ст. 321 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З викладеного суд доходить висновку, що заборона на відчуження нерухомого майна була вчинена 19 лютого 2004 року за постановою Кремінського ВДВС, при цьому боржником є [PERSON] Позивачем право власності на вказане майно отримано в передбаченому законом порядку - вона приватизувала вказане житло 23 листопада 2006 року; не має заборгованості за комунальні послуги, відносно неї відсутні будь-які виконавчі провадження; вона володіє, користується ним в повному обсязі, але внаслідок накладення заборони відчуження на її майно з невідомих причин не може розпорядитися ним належним чином. З огляду на це позов про зняття арешту з житлової квартири за адресою Луганська область, м. Кремінна, пл. Шахтна (в минулому Піонерська), 2/12 підлягає повному задоволенню. На підставі вище викладеного, ст.ст. 50,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 319, 321, 328 ЦК України та ст.ст.\~4, 10, 49, 76, 95, 141, 142, 206, 258-259, 264-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved