Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-0003209 від 11.09.2007 року у розмірі 3\~642,47 (три тисячі шістсот сорок дві) гривні 47 копійок, суму судового збору у розмірі 229,41 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між ним та відповідачем був укладений кредитний договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-0003209 від 11.09.2007 року, відповідно до якого [PERSON] було встановлено загальний ліміт овердрафту на картрахунку у розмірі 4\~500,00 грн., при доступному встановленому ліміті 4\~050,00 грн. Проте в порушення прийнятих на себе зобовязань за цим договором, відповідач, [PERSON] допустила порушення строків погашення заборгованості, тому повинен відшкодувати банку загальну заборгованість по картковому рахунку, пеню у загальному розмірі 3\~642,47 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 229,41 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень стосовно предмету позову та заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надавала. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою повідомленого належним чином відповідача, врахувавши позицію позивача, суд вважає за можливе, розглядати справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.09.2007 року між ПАТ «КБ «Соцком Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-0003209 та Додаткову угоду №1, відповідно до якого [PERSON] було встановлено загальний ліміт овердрафту на картрахунку у розмірі 4\~500,00 грн., при доступному встановленому ліміті 4\~050,00 грн. Банком було виконано свій обов*язок та надано кредитні кошти відповідачу для власного користування, при цьому неодноразово здійснювалась видача овердрафту, погашення якого здійснювалось відповідачем, але не в повному обсязі. Згідно умов п.13.1.7 договору, позичальник зобов*язується здійснити повне погашення заборгованості за овердрафтом до терміну дії ліміту овердрафту та забезпечити надходження на картковий рахунок коштів в розмірі, достатньому для погашення відсотків за користування лімітом овердрафту в строк відповідно до п. 13.1.6 договору (Додаткової угоди). Відповідно до п. 6.11, розділу 6 договору, обов*язок клієнта є сплачувати суми всіх транзакцій, овердрафтів, нарахованих за користування овердрафтів, відсотків, комісій, інших платежів, що стали наслідком або виникли у зв*язку з використанням основної та додаткової банківської платіжної картки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~ Ч. 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у забовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В звязку з тим, що відповідач, [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, станом на 01.04.2013 року має заборгованість - 3 642,47 гривень, яка складається з наступного: 1 770,02 гривень - заборгованість по картковому рахунку; 1 872,02 гривень - заборгованість за пенею. Таким чином, всупереч вимог ст.. 525 ЦК України, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязань за кредитним договором банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-0003209 від 11.09.2007 року в частині погашення заборгованості по картковому рахунку, пені у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобовязання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобовязань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими по ньому відсотками не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,41 гривень.

Outcome: approved