Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Прокурор Голопристанського району Херсонської області звернувся до суду в інтересах держави з вищевказаним позовом. Позов мотивований тим, що прокуратурою району проведено перевірку в порядку прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів у Новозбур'ївській сільській раді з питань законності рішення №651 від 30.09.2010 року про передачу земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована по [ADDRESS], у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. За результатам даної перевірки встановлено, що рішенням сільської ради №360 від 23.04.2008 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою. Пунктом 3 даного рішення [PERSON] зобов'язано замовити та виготовити в землевпорядній організації технічну документацію земельної ділянки та подати її на затвердження та розгляд сільради. Відповідачем замовлено виготовлення даної документації ПП «Землепроект». Рішенням №651 від 30.09.2010 року Новозбур'ївської сільради затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистих селянських господарств із земель громадської та житлової забудови. Вказаним рішенням зокрема затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту [PERSON] в розмірі 0,2500 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення відділом Держкомзему у Голопристанському районі 17.11.2011 року [PERSON] видано державний акт серії ЯЕ №949884. Вказане рішення в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту громадянину [PERSON] прийнято з порушенням вимог ЗК України. Земельна ділянка, передана у власність [PERSON] та стосовно якої сесією Новозбур'ївської сільської ради прийнято рішення № 651 від 30.09.2010. розташована за межами населеного пункту с. Нова Збур'ївка на території лержавного лісового фонду, а саме на території 5 кварталу Збур'ївського лісництва ДП «Голопристанське лісомисливське господарство». Земельна ділянка вкрита лісонасадженнями, що підтверджується відповідним листом ДП «Голопристанське лісомисливське господарство». Таким чином вказана земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення. Із користування ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» спірна земельна ділянка у встановленому законодавством порядку не вилучалася. При цьому генеральним планом с. Нова Збур'ївка, іншою містобудівною документацією планом земельно-господарського устрою земельну ділянку, яку [PERSON] отримано у приватну власність на підставі вищевказаного рішення сільської ради, не визначено як земельну ділянку, що розташована у межах населеного пункту та не віднесено до земель комунальної власності. На підставі викладено позивач просив визнати незаконним (недійсним) та скасувати рішення Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 651 від 30.09.2010 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистих селянських господарств із земель громадської та житлової забудови» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2500га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS]; визнати недійсним державний акт серії ЯЕ №949884, зобов'язати [PERSON] повернути у державну власність земельну ділянку. У судовому засіданні прокурор Кобзар А.І. підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові. Представник ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» Тараненко С.М. позовні вимоги підтримав. Представник Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новозбур'ївської сільської ради №360 від 23.04.2008 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Пунктом 3 даного рішення [PERSON] зобов'язано замовити та виготовити в землевпорядній організації технічну документацію земельної ділянки та подати її на затвердження та розгляд сільради (а.с. 5). Рішенням №651 від 30.09.2010 року Новозбур'ївської сільради затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистих селянських господарств із земель громадської та житлової забудови. Вказаним рішенням зокрема затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту [PERSON] в розмірі 0,2500 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS] (а.с. 6-7). На підставі даного рішення [PERSON] 17.11.2010 року отримав державний акт серії ЯЕ № 949884 (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з листа ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» №233 від 13.03.2014 року земельна ділянка, що була виділена [PERSON], розташована на території державного лісового фонду Збур'ївського лісництва (а.с. 9). Згідно інформації відділу Держземагенства у Голопристанському районі №01-10/810 від 04.04.2014 року вказана земельна ділянка (кадастровий номер 6522384000:01:001:1360) площею 0,2500 га розташована за межами населеного пункту с.Нова Збур'ївка (а.с. 10). Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до ЗК; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (ст.12 Земельного кодексу України). Згідно із ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Разом з тим, частиною 1 ст. 19 ЗК України встановлено, що землі лісогосподарського призначення, а також землі житлової та громадської забудови визначено як окремі категорії земель. Згідно із ст.55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Згідно зі ст.57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам і організаціям, у яких створено спеціальні підрозділи для ведення лісового господарства. Згідно зі ст.38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Як встановлено в судовому засіданні, спірна земельна ділянка розташована за межами населеного пункту с. Нова Збур'ївка на території державного лісового фонду, а саме на території 5 кварталу Збур'ївського лісництва ДП «Голопристанське лісомисливське господарство». Земельна ділянка вкрита лісонасадженнями, що підтверджується відповідним листом ДП «Голопристанське лісомисливське господарство». Таким чином вказана земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення. Із користування ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» спірна земельна ділянка у встановленому законодавством порядку не вилучалась. Крім того, під час отримання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки порушено встановлену ЗК України процедуру набуття права власності на земельну ділянку. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно із ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки рішення Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №651 від 30.09.2010, на підставі якого відповідачу видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, є незаконним, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання недійсними даного державного акту. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Враховуючи, що право власності на земельну ділянку набуто відповідачем з порушенням норм діючого законодавства України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог прокурора про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки у власність держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved