Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 4760 гривень 07 копійок, посилаючись на той факт, що 11 травня 2014 року, о 15 годині 40 хвилин, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння в будинку №31 по вул.Шевчука в с.Глибочиця Житомирського району, під час сварки зі своєю співмешканкою [PERSON], умисно наніс їй один удар ножем в область живота, внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани черевної порожнини з ушкодженням брижі, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. З приводу отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] з 11 травня 2014 року по 19 травня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради. Вартість лікування потерпілої складає 1822,16 гривень, які відповідач добровільно не оплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. 11 травня 2014 року, о 15 годині 40 хвилин, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння в будинку №31 по вул.Шевчука в с.Глибочиця Житомирського району, під час сварки зі своєю співмешканкою [PERSON], умисно наніс останній один удар ножем в область живота, внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани черевної порожнини з ушкодженням брижі, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 15 липня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.75,76 КК України, [PERSON] звільнити від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком 3 роки, зобовязавши його не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції та періодично там реєструватися (а.с.2). Потерпіла [PERSON] після вчиненого кримінального правопорушення в період з 11травня 2014 року по 19 травня 2014 року перебува на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради в с.Станишівка Житомирського району, Житомирської області та відповідно до розрахунку, проведеного у відповідності до вимог п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 16 липня 1993 року №545, загальна сума витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого становить 1822 гривні 16 копійок (вартість 8 л/д *227,77 днів). Вартість 1 ліжко дня становить 277 гривень 77 копійок, що підтверджується довідкою КУ «ЦРЛ» від 18 липня 2014 року №1495 (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Наявність факту не виконання відповідачем [PERSON] зобовязання сплатити витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину є підставою для повного задоволення позову. Відповідно до п.2 ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача на рахунок держави у встановленому порядку.

Outcome: approved