Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Представник позивача звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що 21 грудня 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» на підставі договору купівлі-продажу придбало у відповідача житловий будинок, загальною площею 143,40 кв.м., житловою 86,70 кв.м., що у [ADDRESS]. Після оформлення права власності на це майно позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стало проживання у ньому відповідача. Для врегулювання цього питання відповідачу було надіслано відповідну претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак відповідач на неї не реагує. У зв'язку з наведеним просить прийняти рішення про виселення відповідача з належного їм будинку, а розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації. Про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи видно, що 21 грудня 2009 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 143,40 кв.м., житловою 86,70 кв.м., що у с. Воскресінці по вул. Зелена, 3, Коломийського району, Івано-Франківської області. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано у реєстрі за № 3167. У письмовій заяві від 21 грудня 2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу [PERSON], відповідач підтвердив факт проведення позивачем з ним повного розрахунку у сумі 165900 грн. за купівлю вказаного будинку. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24984882 від 05 січня 2010 року видно, що позивач являється єдиним власником спірного приміщення. Представник позивача ствердив, що відповідач відчужив належний йому будинок, однак після цього продовжує там проживати та не знявся з реєстраційного обліку. З цих підстав 19 червня 2014 року відповідачу було надіслано повідомлення із вимогою добровільного звільнення зазначеного приміщення із одночасним зняттям з реєстраційного обліку відповідача та членів його сім»ї протягом 30 днів з дня отримання претензії. З матеріалів справи вбачається, що вищезазначена письмова претензія відправлена відповідачу через поштове відділення. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого майнового права та інтересу, а також передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 109 Житлового кодексу України передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Зважаючи на вищенаведене та враховуючи той факт, що відповідач безпідставно користується житловим будинком, який відчужив позивачу, що унеможливлює реалізацію правомочностей останнього, як власника, на володіння, користування та розпорядження цим майном, то суд вбачає підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та ст. ст. 16,319,321 ЦК України, ст. 109 ЖК України,

Outcome: approved