Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Прокурор у рамках кримінального провадження №12014260000000361 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, звернувся до суду із позовною заявою, в інтересах держави в особі Обласної комунальної установи «Лікарні швидкої медичної допомоги», до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від суспільно-небезпечного діяння. Посилалась на те, що [PERSON] 16 травня 2014 року, близько 01:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання [INFO], умисно наніс потерпілій [PERSON], яка в той час спала, чисельні удари руками і ногами по різних частинах тіла, а також наніс їй удари ножем в живіт, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення. Смерть [PERSON] не настала з причин, що не залежали від волі [PERSON], оскільки потерпіла втекла з місця події і їй вчасно було надано медичну допомогу. Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 вересня 2014 року та ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 02 грудня 2014 року застосовано відносно [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим режимом нагляду до ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» МОЗ України. Вирішено питання про речові докази, а цивільний позов направлено до Першотравневого районного суду м.Чернівці для розгляду по суті. Внаслідок умисних дій [PERSON], потерпіла перебувала на лікуванні в Обласній комунальній установі «Лікарня швидкої медичної допомоги». Загальна вартість лікування та проведених аналізів (обстежень) [PERSON] становить 9315 грн. 72 коп. Просила стягнути з [PERSON] на користь ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» 9\~315 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] Справа слухалась у відсутність представника ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги», який в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні прокурор Козлова Ю.Г. позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила задовольнити його в повному обсязі. До суду від [PERSON] надійшла заява, в якій він позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Просив слухати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, в тому числі матеріали кримінального провадження за №725/4968/14, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 вересня 2014 року та ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 02 грудня 2014 року застосовано відносно [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим режимом нагляду до ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» МОЗ України. Вирішено питання про речові докази та цивільний позов направлено до Першотравневого районного суду м.Чернівці для розгляду по суті (а.с.6-8, а.с.13-15). Вказаними ухвалами встановлено, що [PERSON] 16 травня 2014 року близько 01:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання [INFO], умисно наніс потерпілій [PERSON], яка в той час спала, чисельні удари руками і ногами по різних частинах тіла, а також наніс їй удари ножем в живіт, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що стали небезпечні для життя в момент спричинення. Смерть [PERSON] не настала з причин, що не залежали від волі [PERSON], оскільки потерпіла втекла з місця події і їй вчасно було надано медичну допомогу. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні з діагнозом «Параноїдальна шизофренія». Згідно акту судово-психіатричного експерта №408 від 06.08.2014 року [PERSON] виявляє шизофренію, параноїдальну форму, безперервний перебіг з вираженим стабільним типом дефекту та на період вчинення вказаного кримінального правопорушення виявляв вказані ознаки. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України не потребує додаткового доказуванню вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із довідки головного лікаря Обласна Комунальна Установа «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 04.07.2014 року вбачається, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії з 16.05.2014 року по 22.05.2014 року, в хірургічному відділенні №1 з 22.05.2014 року по 28.05.2014 року з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини. Наскрізне ушкодження тіла шлунку. Колота різана рана лівого плеча. Численні різані рани голови. Геморагічний шок. Лівобічний гемоторакс. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН ІІ, ФК ІІІ. Внаслідок чого, загальна вартість лікування потерпілої становить 9\~315 грн. 72 грн. (а.с.16) Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Таким чином, враховуючи зазначені вимоги закону, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON]

Outcome: approved