Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23 квітня 2007 року [PERSON] 23 квітня 2007 року отримав кредит у розмірі 7760 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на квітня 2014 року має заборгованість - 38316,34 грн., яка складається з наступного: 7762,82 грн. - заборгованість за кредитом; 28252,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом: а також штрафи: 500 грн. - штраф фіксована частина; 1800,78 грн. - штраф (процентова складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. В зв'язку з вищевикладеним представник позивача, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 38316,34 грн. за кредитним договором № б/н від 23 квітня 2007 року; судові витрати у розмірі 383,16 грн. В судове засідання представник позивача - Колодій Ю.А. не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вказує, що посилання відповідача на начебто погашення його заборгованості в повному обсязі повинно бути доведеним допустимими доказами в силу ст. 60 ЦПК України. . Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує, просить застосувати позовну давність, так як кредит він отримав в 2007 році. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, відповідно до договору № б/н від 23 квітня 2007 року, відповідач 23 квітня 2007 року отримав кредит у розмірі 7760 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» № 30.1.0.0/2-20141008/3032 від 10 жовтня 2014 року картка [NUMBER] має термін дії до 01/09/2009 року. Згідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). При цьому суд приймає до уваги ті обставини, що останній платіж по картці здійснено в липні 2008 року, а дія картки закінчилась 01 вересня 2009 року. Тобто за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2013 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed