Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (далі - банк) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що 21.09.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № MR14GA00000030, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 18220,00 доларів з кінцевим терміном повернення - 20.09.2027 року та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № MR14GA00000030 від 21.09.2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки № MR14GA00000030 від 21.09.2007 року, згідно якого відповідачка зобов'язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначених кредитних договорів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконують. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 06.02.2015 року загальна заборгованість відповідачів становить 53919, 19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.02.2015 року становить 1247150,97 гривень, а саме: 15103, 73 доларів США заборгованість за простроченим кредитом; 12358,58 доларів США заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2070,00 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом; 21809,01 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до договору: 10,81 доларів США штраф (фіксована частина), 2567,07доларів США штраф (процентна складова). Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № MR14GA00000030 від 21.09.2007 року в розмірі 53919, 19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.02.2015 року становить 1247150,97 гривень та судовий збір у розмірі 3654,00 грн. У відкрите судове засідання представник позивача Осовалюк М.О., що діє на підставі довіреності, не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти постановлення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилися за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином за адресою їх реєстрації, однак конверти повертаються до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 21.09.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір № MR14GA00000030 відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 18220,00 доларів США на термін до 20.09.2027 року та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Крім того 21.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань був укладений договір поруки № MR14GA00000030. Відповідачі підтвердили свою згоду з умовами договору кредиту, [PERSON] підписавши останній та заяву, а [PERSON] підписавши договір поруки. Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договорів сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договори сторони уклали в письмовій формі. На укладання договорів сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договори підлягає виконанню обома сторонами. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідачі, в свою чергу порушили свої зобов'язання перед банком. а загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами не надано суду жодного доказ на спростування позивних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Згідно до ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частина 2 ст.553 ЦК України передбачає, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Частина 3 передбачає, що поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до кредитного договору відповідачі зобов'язались виконувати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі мають загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором від 21.09.2007 року станом на 06.02.2015 року в розмірі 53919,19 доларів США, яка складається з 15103, 73 доларів США заборгованість за простроченим кредитом; 12358,58 доларів США заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2070,00 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом; 21809,01 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до договору: 10,81 доларів США штраф (фіксована частина), 2567,07доларів США штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов'язання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи вищевказану норму закону, суд не може стягнути з боржників штраф у вигляді фіксованої частини. Таким чином, оскільки відповідачі умови кредитного договору та договору поруки не виконують, підлягає солідарному стягненню з останніх на користь позивача сума заборгованості в розмірі 53908,39 доларів США, яка складається з 15103, 73 доларів США заборгованість за простроченим кредитом; 12358,58 доларів США заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2070,00 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом; 21809,01 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафу відповідно до договору 2567,07доларів США (процентна складова). Згідно ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійснені розрахунків на території України за зобов'язанням допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. У відповідності до витягу станом на 06.02.2015 року Національним банком України встановлений офіційний курс гривні до долару США - 23,13 тому загальна сума заборгованості буде дорівнювати 1246 901,06 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial