Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська Страхова Група» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої внаслідок ДТП. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що 06.11.2008 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «УСГ» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № ВС/0157042, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «УСГ» взяло на себе відповідальність відшкодувати шкоду нанесену забезпеченим транспортним засобом «Шевроле», державний номер [NUMBER], заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілих, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 25.02.2009 о 20 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів: «Шевроле», державний номер [NUMBER], під керуванням Страхувальника - [PERSON].; «Санг Йонг», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП, водію автомобіля марки «Санг Йонг», державний номер [NUMBER], [PERSON] була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно Висновку №4245 від 18.03.2009 р. становить 25 883,15 грн. ПрАТ «СК «УСГ», за заявою потерпілої особи - [PERSON], на підставі умов Договору обов'язкового страхування та згідно з Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатило [PERSON], в порядку ст. 1191 ЦК України страхове відшкодування з вирахуванням безумовної франшизи - 510, 00 грн., а саме - 21 059, 29 грн. Позивач зазначає, що при дослідженні матеріалів справи з'ясувалось, що страхувальник не повідомив страховика - ПАТ «СК «УСГ» про настання страхового випадку (ДТП) у встановлені Законом строки (протягом 3-х робочих днів з дати ДТП). Причину неповідомлення про ДТП, [PERSON] не підтвердив документально, а саме довідкою із лікувальної установи. На підставі цього, після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право зворотної вимоги, до [PERSON], як особи відповідальної за завдані збитки. 16.10.2014 року в порядку досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача із претензійним листом на суму 21:059, 29 грн., в якому було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи, однак, вказаний претензійний лист був залишений відповідачем без реагування. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 21 059,29 грн. в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 06.11.2008 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «УСГ» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № ВС/0157042, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «УСГ» взяло на себе відповідальність відшкодувати шкоду нанесену забезпеченим транспортним засобом «Шевроле», державний номер [NUMBER], заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілих, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вбачається, що 25.02.2009 о 20 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля: «Шевроле», державний номер [NUMBER], під керуванням Страхувальника - [PERSON] та автомобіля «Санг Йонг», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Судом встановлено, що внаслідок ДТП, водію автомобіля марки «Санг Йонг», державний номер [NUMBER], [PERSON] була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно Висновку №4245 від 18.03.2009 р. становить 25 883,15 грн. Вбачається, що ПрАТ «СК «УСГ», за заявою потерпілої особи - [PERSON], на підставі умов Договору обов'язкового страхування та згідно з Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатило [PERSON], в порядку ст. 1191 ЦК України страхове відшкодування з вирахуванням безумовної франшизи - 510, 00 грн., а саме - 21 059, 29 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №14391 від 16. 08. 2013 року, яка міститься в матеріалах цивільної справи. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. На підставі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно постанови Апеляційного суду м. Києва, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За ст. 33 підпункт 33.1.4 пункт 33.1. вищезазначеного Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику. з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про, дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Позивач при зверненні до суду зазначав, що при дослідженні матеріалів справи з'ясувалось, що страхувальник не повідомив страховика - ПАТ «СК «УСГ» про настання страхового випадку (ДТП) у встановлені Законом строки (протягом 3-х робочих днів з дати ДТП). Причину неповідомлення про ДТП, [PERSON] не підтвердив документально, а саме довідкою із лікувальної установи. Відповідно до п.п. ґ) 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. На підставі зазначеного, після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право зворотної вимоги, до [PERSON], як особи відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 16.10.2014 року в порядку досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача із претензійним листом на суму 21 059, 29 грн., в якому було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи, однак вказаний претензійний лист позивача був залишений відповідачем без реагування. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved