Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором F б/н від 18.10.2011 року у розмірі 88 589,31 грн. Також представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1762 грн. У судове засідання представник позивача F [PERSON], який діє на підставі довіреності, не зFявився, однак подав до суду заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. Одночасно, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - повторно не зFявився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні відповідні зворотні поштові повідомлення, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не подавав, у звFязку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зFявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.02.2019 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звFязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: 18.10.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір F б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та зобовFязався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. Відповідно до умов укладеного договору F б/н від 18.10.2011 року, договір складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит F це будь F яке зобовFязання банку надати певну суму грошей, будь F яка гарантія, будь F яке зобовFязання придбати право вимоги боргу, будь F яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовFязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовFязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовFязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовFязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Свої зобовFязання позивач виконав у повному обсязі, відповідачу був відкритий позичковий рахунок на підставі заяви [PERSON] з лімітом кредитних ресурсів 300 грн. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг позичальник зобовFязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовFязань за договором, на вимогу банку виконати зобовFязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовFязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовFязання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовFязковим для виконання сторонами. В свою чергу зобовFязання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовFязання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобовFязання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач [PERSON] не виконує умови договору, не погашає кредит та не сплачує відсотки. Станом на 28.02.2018 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 88 589,31 грн., з них: сума заборгованості по кредиту F 6017,11 грн.; сума заборгованості по процентам F 77677,47 грн.; сума заборгованості за пенею та комісією F 200 грн.; сума штрафу F 500 грн. (фіксована частина) та 4194,73 грн. (процентна ставка). Отже, [PERSON] неналежним чином виконував прийняті ним зобовFязання щодо погашення кредиту та процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом, прострочена заборгованість за процентами, прострочена заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовFязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовFязання (неналежне виконання). Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником договірних зобовFязань з повернення кредиту за кредитним договором F б/н від 18.10.2011 року, та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 88 589,31 грн., з них: сума заборгованості по кредиту F 6017,11 грн.; сума заборгованості по процентам F 77677,47 грн.; сума заборгованості за пенею та комісією F 200 грн.; сума штрафу F 500 грн. (фіксована частина) та 4194,73 грн. (процентна ставка). Оцінивши всі докази у їх сукупності, з урахуванням правових обґрунтувань та позицій сторін, з урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобовFязань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків,

Outcome: approved