Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом вказуючи, що в них на обліку з 16.09.2010 р. перебуває [PERSON] [INFO], як такий, що позбавлений батьківського піклування. Як вказано у позові, 14.09.2010 р. відповідач [PERSON] звернулась із заявою до позивача із проханням влаштувати свого сина [PERSON] 2003 р.н. до Центру соціальної реабілітації «Ковчег» Всеукраїнського громадського благодійного фонду «Батьківська турбота», так як вона є інвалідом 2 гр. та має психічне захворювання, і тому не може виконувати батьківські обов'язки. При цьому рішенням Оболонського р/с м. Києва від 24.02.2011 р. у відповідача [PERSON]. було відібрано сина [PERSON] 2003 р.н. у зв'язку із перебуванням із психічним захворюванням. Згідно із розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 07.12.2011 р. № 635 над малолітнім [PERSON] 2003 р.н. призначено [PERSON], і дитина на даний час проживає: разом з опікуном за адресою: [ADDRESS]. Зі слів позивача, [PERSON] виявляє бажання усиновити малолітнього [PERSON] [INFO] Тому представник позивача просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] 2003 р.н., так як остання самоусунулась від виховання дитини та не цікавиться його життям понад 6 р. та просить суд стягнути із відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку на користь опікуна, іншої особи чи установи, яка буде займатись даними дітьми. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному об'ємі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні надала згоду на проведення відносно неї судово-психіатричної експертизи, яка своїм висновком від 15.02.2016 р. встановила, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - шизофренія, параноїдна форма, стан неповної ремісії, і ним страждає з 2006 р., і дана хвороба істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Після цього не визнала позов повністю мотивуючи це тим, що в неї є бажання виховувати сина, але їй перешкоджає орган опіки та піклування та опікун, яка не дозволяє їй спілкуватись із дитиною. Третя особа - представник служби у справах неповнолітніх Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Третя особа - представник служби у справах неповнолітніх Печерської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні надала висновок щодо позбавлення батьківських прав відповідача та вказала, що саме опікун виховує та утримує [PERSON] 2003 р.н. Представник Київської місцевої прокуратури № 5 також підтримав даний позов. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення свідка [PERSON] - опікуна [PERSON] 2003 р.н., яка вказала, що сам [PERSON] вважає, що в нього не має матері, яку він називає «[PERSON]», а є вона - опікун, яку він із березня 2012 р. називає матір'ю, також просить себе називати «[PERSON]» та не бажає у категоричній формі повертатись у біологічну сім'ю, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], батьками записано відповідача та [PERSON], який записаний на підставі ст.. 135 СК України. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2010 р. відповідач [PERSON] звернулась із заявою до позивача із проханням влаштувати свого сина [PERSON] 2003 р.н. до Центру соціальної реабілітації «Ковчег» Всеукраїнського громадського благодійного фонду «Батьківська турбота», так як вона є інвалідом 2 гр. та має психічне захворювання, і тому не може виконувати батьківські обов'язки. При цьому рішенням Оболонського р/с м. Києва від 24.02.2011 р. у відповідача [PERSON] було відібрано сина [PERSON] 2003 р.н. у зв'язку із перебуванням із психічним захворюванням. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання -, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Таким чином з огляду на зазначене, із врахуванням того, що відповідач [PERSON] особисто визнала той факт, що не займалась сином та на даний час, у відповідності до висновку від 15.02.2016 р. (а.с. 85-87) було встановлено, що відповідач [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - шизофренія, параноїдна форма, стан неповної ремісії, і ним страждає з 2006 р., і дана хвороба істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто продовжує ухилятись від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON]. підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останньої малолітньої дитини, яку вона народила у другому шлюбі у 2014 р., працездатного чоловіка; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 200 СК України. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує обставини, матеріальне становище дитини 2003 р.н. та матеріальне становище відповідача. А тому у відповідності до ст. 183 СК України суд визначає розмір аліментів у розмірі, який заявив представник позивача - ? частки від усіх видів заробітку відповідача [PERSON] Тому

Outcome: approved