Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Прокурор звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача шкоду заподіяну водним живим ресурсам у розмірі 7820,00 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 17.05.2020 відповідачем здійснено грубе порушення правил рибальства шляхом незаконного вилову риби загальною вагою 19 кг у кількості 46 лящів сіткою на Кам`янському водосховищі в районі с. Кам`янка Старобільського району Луганської області. Відповідно до постанови Новопсковського районного суду Луганської області у справі про адміністративне правопорушення № 942/650/20 від 12.06.2020 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.85 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Внаслідок незаконних дій [PERSON] державі спричинено збитки у сумі 7820,00 грн. З метою захисту інтересів держави в особі Новопсковської селищної ради прокурор звертається з даним позовом до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 14.09.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 06.10.2021. 06.10.2021 судове засідання відкладено до 01.11.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. 01.11.2021 судове засідання відкладено до 07.12.2021 у зв`язку з зайнятістю головуючого судді у кримінальному провадженні. Прокурор у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивача Новопсковської селищної ради до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Представник позивача Управління державного агентства рибного господарства у Луганській області до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не направив, відзиву на позовну заяву не надав. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 12 червня 2020 року у справі ЄУ № 942/650/20, провадження № 3/942/306/20, встановлено, що 17 травня 2020 року о 05 год. 10 хв. на Кам`янському водосховищі біля с. Кам`янка Новопсковського району Луганської області [PERSON] здійснював лов водних біоресурсів - риби з використанням забороненого знаряддя лову - «сітки» в кількості 8 шт., гумового човна «MEGA» в кількості 1 шт., пластмасових весел в кількості 2 шт. Виловив рибу лящ в кількості 46 шт. загальною вагою 19 кг. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 340,00 грн. на користь держави з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення, яке є приватною власністю порушника. Зазначена постанова суду набрала законної сили 23.06.2020. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт незаконного лову риби [PERSON] підтверджується постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 12 червня 2020 року у справі ЄУ № 942/650/20. Згідно розрахунку шкоди, завданої внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення водних біоресурсів, сума заподіяної відповідачем шкоди незаконним виловом риби (лящ в кількості 46 шт.) становить 7820,00 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законами України «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та «Про охорону навколишнього природного середовища». Відповідно до положень ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Отже природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів, є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської діяльності та іншої діяльності, підлягає за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до п.6.2 «Правил любительського і спортивного рибальства» шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209. Розрахунок суми завданих збитків відповідачем проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) водних біоресурсів». З огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також приймаючи до уваги, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження не надав, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача Луганської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved