Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 03.11.2015 року між відповідачем та позивачем було укладено договір №б/н, відповідно до якої відповідач отримав платіжну картку з рахунком та отримала кредит в розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись відповідно до кредитного договору. Оскільки, відповідач свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконує, тому станом на 20.03.2018 року має прострочену заборгованість на загальну суму 13578,81 гривень. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості за кредитом, що становить 700 грн., заборгованості за відсотками, що становить 252,26 грн., заборгованість за пенею, що становить 11503,75 грн., заборгованість по штрафах: (фіксована частина), що становить 500 грн. та (процентна складова), що становить 622,80 грн.. В зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 13578,81 гривень та сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. забезпечення розгляду справи. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.04.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які представник позивача посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 03.11.2015 року був укладений кредитний договір №б/н про надання кредиту. За даним договором відповідачу було надано кредитну картку, з встановленим кредитним лімітом в розмірі 700 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Надану суму кредиту відповідач повинен був повернути не порушуючи терміни. Підпис відповідача у заяві свідчить про те, що він погодився на умови кредитного договору. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же самий строк. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо сплати боргу, у зв'язку з чим станом на 20.03.2018 року має прострочену заборгованість на загальну суму 13578,81 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом, що становить 700 грн., заборгованості за відсотками, що становить 252,26 грн., заборгованість за пенею, що становить 11503,75 грн., заборгованість по штрафах: (фіксована частина), що становить 500 грн. та (процентна складова), що становить 622,80 грн.. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу відсотки та штраф. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved