Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом визнання протиправним та скасування розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Позов мотивував тим, що 20.08.2015 року до [PERSON] районної державної адміністрації надійшла заява [PERSON] про посвідчення права на земельну частку (пай) згідно рішення Андрушівського районного суду від 23.07.2015 року по справі № 272/889/15-ц, яким задоволено позов заявниці та визнано за нею право на земельну частку пай, як на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер 09.01.2008 року. На підставі заяви [PERSON] 09.09.2015 року було видано розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 259. В подальшому на вказану земельну ділянку виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення її меж в натурі (на місцевості). Державним реєстратором [PERSON] районного управління юстиції [PERSON] 05.11.2015 року проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1820382000:04:000:0079 на території Волосівської сільської ради за [PERSON]. Згідно інформації Андрушівського районного суду справа за №272/889/15-ц відсутня, рішення суду у справі про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) Андрушівським районним судом не постановлювалося. Враховуючи те, що розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 259 від 09.09.2015 року прийнято всупереч вимог законодавства, отже земельна ділянка, яка розташована за межами населеного пункту, незаконно вибула із розпорядження районної державної адміністрації. З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1820382000:04:000:0079 площею 2,8527 га на території Волосівської сільської ради. За таких обставин, [PERSON], набула право власності на земельну ділянку на підставі незаконного розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 259 від 09.09.2015 року. Просив визнання протиправним та скасувати розпорядження, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та стягнути судові витрати, повязані зі сплатою судового збору. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з вищезазначених підстав та просив його задовольнити, пояснивши, що рішення суду було підроблене, в звязку з чим відкрито кримінальне провадження та справу щодо його підробки передано до суду. Представник [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявилась, надіслала клопотання про розгляд справи в її відсутність. Згідно наданих заперечень вважає свої дії правомірними, оскільки при прийнятті розпорядження жодних порушень в наданому рішенні Андрушівського районного суду не було виявлено та було подано повний пакет документів для передачі у власність земельної ділянки [PERSON], тому відповідати за даним позовом має особа, яка винна в підробці рішень суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, доручила представляти її інтереси в суді [PERSON]. Представник відповідачки, [PERSON], в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Представник [PERSON] державної реєстраційної служби [PERSON] РДА в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, про відкладення розгляду справи заяв не подавав. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи суд встановив: 20.08.2015 року до [PERSON] районної державної адміністрації надійшла заява [PERSON] про посвідчення права на земельну частку (пай) згідно рішення Андрушівського районного суду від 23.07.2015 року по справі № 272/889/15-ц, яким задоволено позов заявниці та визнано за нею право на земельну частку пай, як на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер 09.01.2008 року (а.с. 9). На підставі заяви [PERSON] 09.09.2015 року було видано розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 259 (а.с. 8). В подальшому на вказану земельну ділянку виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення її меж в натурі (на місцевості) (а.с. 12-14). Державним реєстратором [PERSON] районного управління юстиції [PERSON] 05.11.2015 року проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1820382000:04:000:0079 на території Волосівської сільської ради за [PERSON]. Згідно інформації Андрушівського районного суду справа за №272/889/15-ц відсутня, рішення суду у справі про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) Андрушівським районним судом не постановлювалося (а.с. 27). Враховуючи те, що розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 259 від 09.09.2015 року прийнято всупереч вимог законодавства, отже земельна ділянка, яка розташована за межами населеного пункту, незаконно вибула із розпорядження районної державної адміністрації. З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1820382000:04:000:0079 площею 2,8527 га на території Волосівської сільської ради (а.с. 26). За таких обставин, [PERSON], набула право власності на земельну ділянку на підставі незаконного розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 259 від 09.09.2015 року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. [PERSON] районного суду Житомирської області від 12.12.2017 року Бердичівську місцеву прокуратуру повідомлено, що за даними автоматизованої системи документообігу суду судове рішення на користь [PERSON] про визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку не виносилося та вона не була стороною в справі, а справа № 272/889/15-ц в базі автоматизованого документообігу суду відсутня (а.с.27). Наведені порушення чинного законодавства, які свідчать про незаконність набуття [PERSON] земельної ділянки, були встановлені Бердичівською місцевою прокуратурою та по даному факту порушено кримінальне провадження, винній особі предявлено обвинувачення та справа передана до суду (а.с. 15-21). Згідно з ч. 2 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Таким чином судом достовірно встановлено, що розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації № 259 від 09.09.2015 року «Про передачу у власність земельної ділянки» видане на підставі неіснуючого рішення суду, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно підлягають скасуванню і рішення про державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Оцінивши досліджені в судовому засіданні обставини та докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Посилання представника [PERSON] райдержадміністрації на те, що ними не було встановлено порушень в рішенні суду при винесенні спірного розпорядження, не спростовують доводи позивача та висновки суду щодо необхідності скасування розпорядження та запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що вчинені на підставі неіснуючого рішення суду. Пояснення сторін, їх докази і арґументи, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення в даній справі. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню в пропорційному порядку на користь прокуратури судовий збір.

Outcome: approved