Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Представник позивачки звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ПрАТ «Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. В обґрунтування позову посилалась на те, що 05.04.2018 року між позивачкою та ПрАТ «Чернівціобленерго» було укладено договір №156 про купівлю-продаж електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючи ми установками приватного домогосподарства споживача та надано послугу з улаштування вузла обліку. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язувався оплачувати позивачу вартість купленої електричної енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою, яка безпосередньо відпущена в електричну мережу енергопостачальника, за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії приватним домогосподарством споживача на умовах договору, щомісяця проводити знімання показників засобів обліку, надавати звіт про покази приладів та купувати відпущену у мережу електроенергію. Зазначила, що позивачкою виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі, передано електричну енергію в обсягах, що перевищували споживання енергії приватним домогосподарством в розпорядження відповідача. Водночас відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, саме з 22.10.2018 року по 01.01.2019 року покази засобу (засобів) обліку встановлених в домогосподарстві позивачки не знімались, звіт про покази приладів обліку їй не надавався, Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) не складався, а фактично випущена електроенергія не оплачувалась. Враховуючи викладене з посиланням на норми матеріального та процесуального права просила стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 10729,08 грн., 3% річних у розмірі 114,64 грн. та суми інфляційного збільшення у розмірі 259,49 грн., що загалом складає 11103 грн., а також судові витрати які складаються із суми сплаченого судового збору 768,4 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 17242 грн.. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги в частині суми заборгованості до Договору №156 у розмірі 10729,09 грн.; 3% річних у сумі 114,64 грн., інфляційні в розмірі 259,49 грн. та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки претензія позивача надійшла на адресу відповідача лише 14 травня 2019 року. В телефонному режимі з представником позивача було повідомлено, що Товариство готове оплатити за відпущену електроенергію по «зеленому тарифу» для чого потрібно підписати Акт приймання-передачі товару (електричної енергії). Разом з тим представник позивача повідомила, що вже подала позовну заяву. Також зазначила у відзиві, що розрахунок заборгованості позивачем проведений не вірно оскільки Постановою НКРЕКП №556 від 06.062018 року яка набула чинності 12.10.2018 року встановлено «зелений» тариф - 554,26 коп./кВт год.. Відповідно до наданого відповідачем розрахунку 1814 кВт * 554,26 коп./кВт год. - 1,5 % військового збору та - ПДФО використовуючи ставу податку визначену п. 167.1 ст. 167 ПК України в розмірі 18% = 8696,04 грн.. Також не згідний представник відповідача і з витратами на правову допомогу, оскільки вважає розмір заявлених Позивачкою витрат неспівмірним зі складністю справи та розміром виконаних адвокатом робіт; часом витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. 07.06.2019 року представником позивача було зменшено позовні вимоги та приведено розрахунок заборгованості за Договором у відповідність зміненому «зеленому» тарифу з урахуванням відрахувань по військовому збору та податку. Також перераховано розмір інфляційних та 3% річних. З урахуванням зменшених позовних вимог просила стягнути заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 8636,90 грн., 3% річних у розмірі 92,28 грн. та суми інфляційного збільшення у розмірі 208,88 грн., що загалом складає 8938,06 грн., а також суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.. 20.08.2019 року на адресу суду представником відповідача надано додаткові пояснення відповідно до яких зазначила, що відповідачем сплачено заборгованість за Договором №156 за період з 22.10.2018 року по 31.12.2018 року в сумі 5862,05 грн. з урахуванням оподаткування та оскільки відповідачем вжито заходів для дотримання умов Договору №156 то позовні вимоги в частині суми штрафних санкцій та стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач не визнає та просить відмовити в цій частині. 11.09.2019 року представником позивача надано письмові пояснення відповідно до яких уточнено кількість кВт год. та проведено розрахунок суми заборгованості. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив його задовольнити з урахуванням часткової оплати заборгованості та витрати на правову допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що АТ «Чернівціобленерго» умови договору виконало та сплатило вартість електроенергії. Штрафні санкції не визнають, а суму витрат на правову допомогу вважають неспівмірною. Суд заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.04.2018 року між сторонами було укладено договір №156 про купівлю-продаж електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства споживача, відповідно до якого споживач [PERSON] продає Енергопостачальнику АТ «Чернівціобленерго» електричнуенергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктом електроенергетики (генеруючою установкою) приватного домогосподарства, а саме - житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 8-10). Відповідно до вимог п. 1.2, п. 2.2, п. 2.3 укладеного між сторонами договору купівлі-продажу відповідач зобов`язувався оплачувати споживачу вартість купленої електричної енергії, яка безпосередньо відпущена в електричну мережу енергопостачальника АТ «Чернівціобленерго» за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії приватним домогосподарством позивача, на умовах передбачених цим договором. Крім цього, відповідач зобов`язувався купувати відповідну електроенергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії домогосподарством, щомісячно проводити знімання показів засобу обліку, надавати позивачу звіт про покази приладу обліку. Позивач в свою чергу має право на отримання від відповідача оплати відпущеної у мережу енергопостачальника електроенергії за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії приватним домогосподарством. Пунктом 4.1 Договору сторони погодили встановлений «зелений» тариф для проведення розрахунків з урахуванням положень Постанови НКРЕКП №1609 від 29.12.2017 року, при цьому зауважили, що у разі внесення змін та/або прийняття НКРЕКП інших тарифів для проведення взаєморозрахунків сторони використовують нові та/або змінені тарифи. Відповідно до Постанови НКРЕКП №556 від 26.06.2018 року яка набула чинності 12.10.2018 року «зелений» тариф встановлено на рівні 554,26 коп./кВт год. Згідно відповіді АТ «Чернівеціобленерго» від 04.05.2019 року на адвокатський запит та повідомлення АТ «Чернівціобленерго» вих. №34/1264 від 19.04.2019 року, обсяг відпущеної електричну мережу електроенергії станом на 01.01.2019 року становить 28323,985 кВт год. (а.с. 18-19). Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/5968/18 від 04.04.2019 року було стягнуто заборгованість з відповідача станом по 22.10.2018 року на показник 26396 кВт год. (а.с 11-15). Отже як зазначає позивачка за період з 22.10.2018 року по 01.01.2019 року позивачем відпущено в електромережу 1927,985 кВт год. та нею проведено розрахунок заборгованості з урахуванням військового збору та податкових відрахувань. Разом з тим представником відповідача разом з відзивом було надано Інформацію відповідно до якої відповідачем в період часу з 22 жовтня 2018 року по 01 січня 2019 року було прийнято від позивача 1949 кВт год.. Розбіжність у кількості кВт год. представник позивача в судовому засіданні пояснила тим, що автоматизована програма самостійно фіксує показник приладу обліку, обсягів та напрямків перетоків прийнятої-переданої електричної енергії, виробленої з енергій сонячного випромінювання генеруючими установками та станом на кінець доби 01 січня 2019 року по домогосподарству позивачки зафіксовано 1949 кВт год.. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи, що позивач обґрунтовує позовні вимоги виходячи із відпущеної в електромережу електроенергії у кількості 1927,985 кВт год. станом на 01.01.2019 року, що менше вказаної кількості кВт год. зазначених відповідачем (1949 кВт год.) за суд приймає до уваги кількість кВт год. у розмірі 1927,985 станом на 01.01.2019 року. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розділом 4 укладеного між сторонами договору визначено, що розрахунковим періодом для проведення розрахунків між сторонами є календарний місяць. Відповідач зобов`язувався щомісяця зчитувати засоби обліку з АСКОЕ станом на 24 год. 00 хв. останнього дня розрахункового періоду та надавати споживачу звіт про покази засобу обліку, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії, протягом трьох робочих днів після закінчення розрахункового періоду скласти акт прийому-передачі електроенергії, який є підставою для взаєморозрахунків після його підписання сторонами. За змістом п.4.8, п.4.9 договору ,оплата за куплену у споживача електроенергію,що вироблена з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства, в обсягах, що перевищує місячне споживання електроенергії домогосподарством споживача, здійснюється енергопостачальником протягом десяти банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі товару (електричної енергії) на розрахунковий рахунок позивача. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Разом з тим, як встановлено судом відповідачем взяті на себе зобов`язання не виконуються та оплату вартості відпущених позивачем обсягів електроенергії не проведено. Відповідно до відпущеного позивачем обсягу електроенергії та відповідними відрахуваннями, відповідач повинен був сплатити 8602,23 грн. (1927,985 кВт*554,26 коп./кВт год. : 100 = 10686 грн. - 19,5%). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Посилання представника відповідача, що претензія на адресу АТ «Чернівціобленерго» надійшла лише 14 травня 2019 року не спростовує жодним чином обов`язку відповідача на виконання умов договору до направлення позивачем претензій, а також договором не передбачено порядку оплати споживачу вартості електричної енергії виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою споживача за наслідком отримання будь-яких претензій. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору у визначені ним строки суд на підставі встановлених обставин справи, приходить до висновку, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Крім того відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже з відповідача підлягають стягненню також три проценти річних від простроченої суми та інфляційні за весь час прострочення. Так період прострочення грошового зобов`язання становить з 01.01.2019 року по 16.05.2019 року складає 136 днів, отже 3% річних складає - 96,16 грн.. Інфляційні витрати складають 358,44 грн. (8602,23 грн. * 1.04166830 - 8602,23). Разом з тим позивач у письмових поясненнях від 11.09.2019 року просив врахувати заяву про зменшення позовних вимог від 06.06.2019 року та стягнути з відповідача 3% річних в сумі 92,28 грн. та суму інфляційного збільшення у розмірі 208,88 грн.. Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази,

Outcome: approved