Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві (Друга Київська державна нотаріальна контора) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 5/8 частин квартири [ADDRESS] Батько позивачки [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1633). Протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] позивачем подано не було, оскільки вона є громадянкою Російської Федерації з 19.11.1998 року, зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Позивачка працює в Муніципальному бюджетному закладі додаткової освіти ,,Дитяча музична школа» де навчальний процес триває з 01 вересня по 30 червня, а тому не мала можливості залишити місце роботи для виїзду в Україну для подачі заяви про прийняття спадщини. Постановою Другої київської державної нотаріальної контори від 09.07.2015 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] померлої [INFO] було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку прийняття спадщини. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися. Представником позивача до суд подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішенню суду не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.12.2011 року [PERSON] було оголошено померлою. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було видано свідоцтво про смерть [INFO] [PERSON] (актовий запис № 6). Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1633). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року [PERSON] було визначено додатковий строк терміном шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] позивачем [PERSON] подано не було, оскільки вона є громадянкою Російської Федерації з 19.11.1998 року, зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Позивачка працює в Муніципальному бюджетному закладі додаткової освіти ,,Дитяча музична школа» де навчальний процес триває з 01 вересня по 30 червня, а тому не мала можливості залишити місце роботи для виїзду в Україну для подачі заяви про прийняття спадщини. Постановою Другої київської державної нотаріальної контори від 09.07.2015 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] померлої [INFO] було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджуються документами які містяться в матеріалах справи та матеріалах спадкової справи № 559/2015. Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1220 ЦК України Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб Виходячи з вимог ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позовні вимоги [PERSON] про призначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягають до задоволення частково, оскільки позивачка будучи донькою померлої [PERSON] є спадкоємцем і має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 1 ст. 1268 ЦК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial