Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 30.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] та громадянином України [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00047989, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 10 500 грн., зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами та 1,75% комісії за управління кредитом, строком до 30.06.2014 року. Проте позичальник умови договору не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.08.2015 р. складає 28\~846,49 грн. В судове засідання представник позивача не зявився надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Встановлено, що 30.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] та громадянином України [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00047989, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 10 500 грн., зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами та 1,75% комісії за управління кредитом, строком до 30.06.2014 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 4.3 Договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника достроково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору. Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.08.2015 року складає 28 846 гривень 49 копійок, що підтверджується відповідними виписками з балансових рахунків, яка складається з: 9773,48 грн. заборгованість за кредитом; 2206,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3319,35 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 13547,57 грн. плата за пропуск платежів (пеня). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ Всеукраїнський [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON] заборгованість за договором банківського обслуговування в розмірі 28 846 гривень 49 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved