Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Рембудзв`язок» (далі - ПАТ «Рембудзв`язок») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про заборону вчиняти дії та відшкодування майнової шкоди. Позовна заява мотивована тим, що 07 лютого 2018 року о 16.00 год [PERSON] перегородив автомобілем «Шкода Октавія», номерний знак [NUMBER] , в`їзд до земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на якій ведуться будівельні роботи, чим заблокував проїзд будівельної техніки та заважав проведенню необхідних робіт. Мирним шляхом не вдалося урегулювати спір, тому товариство звернулось до правоохоронних органів із заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого частинами першою та другою статті 206 КК України. У зв`язку з тим, що відповідачем було перекрито в`їзд до земельної ділянки, товариство не змогло забезпечити доступ спеціальної техніки підрядника до будівельного майданчика, будівельні роботи були зупинені, внаслідок чого позивач поніс майнові збитки у розмірі 200 378 грн. Ураховуючи викладене, ПАТ «Рембудзв`язок» просило суд заборонити [PERSON] вчиняти дії, які можуть порушити право позивача на володіння та користування земельною ділянкою, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вчиняти дії, які можуть перешкоджати позивачеві здійснювати будівельні роботи та будівництво житлових будинків на вказаній земельній ділянці; зобов`язати [PERSON] не чинити ПАТ «Рембудзв`язок» будь-яких перешкод у володінні та користуванні зазначеною земельною ділянкою у подальшому; зобов`язати відповідача не чинити позивачеві будь-яких перешкод у здійсненні будівельних робіт на вказаній земельній ділянці у подальшому; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Рембудзв`язок» 200 378 грн на відшкодування майнової шкоди та понесені судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, Призначено підготовче засідання у справі. 17 вересня 2018 року від представника [PERSON] - [PERSON] , до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що кримінальне провадження, що було порушено за заявою позивача, закрито. Відповідачем не здійснювались дії, які могли порушити право позивача. Просить у задоволенні позову відмовити. У жовтні 2018 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що наведені відповідачем аргументи не спростовують їхню позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просив її задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. ПАТ «Рембудзв`язок» користується земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно з державним актом на право користування земельною ділянкою, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) від 14 липня 1998 року (а. с. 23-25). Між ТОВ «Комфорт-Групп» та ПАТ «Рембудзв`язок» укладено договір про спільну діяльність від 07 квітня 2017 року, предметом якого є проєктування та будівництво багатоквартирних житловий будинків на земельній ділянці, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.28-33). 29 березня 2018 року ПАТ «Рембудзв`язок» звернулось до правоохоронних органів із заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого частинами першою та другою статті 206 КК України (а.с.17-21), яку було до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 12018100030002799 (а.с.104). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави. У статті 64 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Право громадян збиратися мирно, без зброї, і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, гарантується статтею 39 Конституції України. Проведення вказаних акцій не повинно порушувати громадський порядок, права і свободи інших людей, створювати небезпеку заворушень чи злочинів, загрожувати здоров`ю населення. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2001 від 19квтня 2001 року щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України, про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій, право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, закріплене в статті 39 Конституції України, є їх невідчужуваним і непорушним правом, гарантованим основним Законом України. Це право є однією з конституційних гарантій права громадянина на свободу свого світогляду і віросповідання, думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, права на вільний розвиток своєї особистості тощо. При здійсненні цих прав і свобод не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до вказаного Рішення, проводити збори, мітинги, походи і демонстрації громадяни можуть за умови обов`язкового завчасного сповіщення про це органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. Таке сповіщення має здійснюватись громадянами через організаторів масових зібрань. Завчасне сповіщення відповідних органів про проведення тих чи інших масових зібрань - це строк від дня такого сповіщення до дати проведення масового зібрання. Тривалість строків завчасного сповіщення має бути у розумних межах і не повинна обмежувати передбаченого статтею 39 Конституції України права громадян на проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій. Такі строки мають слугувати гарантією реалізації цього права громадян. Упродовж цього строку зазначені органи мають здійснити і ряд підготовчих заходів, зокрема, для забезпечення безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингу, походу чи демонстрації, підтримання громадського порядку, охорони прав і свобод інших людей. У разі необхідності органи виконавчої влади чи місцевого самоврядування можуть погоджувати з організаторами масових зібрань дату, час, місце, маршрут, умови, тривалість їх проведення тощо. Строк завчасного сповіщення має бути достатнім і для того, щоб органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування могли визначитися, наскільки проведення таких зібрань відповідає закону, та в разі потреби, згідно з частиною другою статті 39 Конституції України, звернутися до суду для вирішення спірних питань. 05 лютого 2018 року органом самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Биківня» повідомлено Київську міську державну адміністрації про проведення безстрокової акції протесту, яка буде проводитись 06 лютого 2018 року о 10.00 год, щодо незаконного будівництва багатоповерхового житлового комплексу по [ADDRESS] , у зв`язку з чим просять для забезпечення правопорядку забезпечити цілодобове чергування правоохоронних органів (а. с. 118). Звертаючись до суду із позовом, ПАТ «Рембудзв`язок» зокрема зазначало, що [PERSON] перегородив автомобілем «Шкода Октавія», номерний знак [NUMBER] , що належить останньому, в`їзд до земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на якій ведуться будівельні роботи, чим заблокував проїзд будівельної техніки та заважав проведенню необхідних робіт. Проте, із оглянутого в судовому засіданні відео вбачається, що автомобіль «Шкода Октавія», номерний знак [NUMBER] , що належить відповідачу, був припаркований біля в`їзних воріт (перпендикулярно до воріт, не створючи перешкоди відкриття дверей воріт), заїзд на територію не перекривав. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що перешкод у заїзді транспортних засобів [PERSON] не створював, а останні проводили мирне зібрання. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за безпідставністю і недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed