Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить стягнути солідарно з відповідачів, [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» прострочену суму боргу по кредиту в розмірі 2964,37 грн., суму залишку по кредиту в розмірі 7546,21 грн., суму заборгованості по відсотках в розмірі 1636,47 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн., посилаючи на те, що 20.06.2015 року між [PERSON] та КС «Лозівський взаємний кредит» укладено договір споживчого кредиту ПД №388, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 12000 грн. під 54% річних, загальним строком користування 24 місяців, з обовязком погасити кредит по 20.06.2017 року. 20.06.2015 року між [PERSON] та КС «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір поруки №388/03, згідно якого останній зобовязувався відповідати перед позивачем за виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №388 від 20.06.2015 року, в повному обсязі цих зобовязань. У порушення норм закону та умов договорів відповідачі зобовязання за вказаним договорами належним чином не виконали. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідачів, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Телефонограмою дружина відповідача [PERSON] [PERSON] повідомила, що її чоловік [PERSON] в судове засідання зявитися не має можливості, оскільки на даний час перебуває на роботі, проти задоволення позову заперечував, оскільки вказаний кредит він не отримував, був лише поручителем. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 20.06.2015 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №388, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 12000 грн., під 54% річних, загальним строком користування 24 місяців, з обовязком погасити кредит до 20.06.2017 року. У відповідності до п.3.3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок позивача не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п.4.2 договору протягом дії кредитного договору або до повного погашенні заборгованості по кредиту відповідач зобовязується отримувати пенсію у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» м.Барвінкове та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищевказаному банку протягом 24 місяців, починаючи з наступного місяця після укладання кредитного договору. Оскільки п.3.3 договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то відповідач скористалася цим правом і 20.06.2015 року видала банку довгострокове доручення на списання коштів (регулярний платіж) на користь позивача щомісячних платежів по кредиту протягом 24 місяців по 830 грн., починаючи з липня 2015 року (а.с.8,9,10). 20.06.2015 року між [PERSON] та КС «Лозівський взаємний кредит» був укладений договір поруки №388/03. У відповідності до даного договору [PERSON] зобовязався відповідати перед позивачем за виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за договором споживчого кредиту ПДЗ №388 від 20.06.2015 року, в повному обсязі (а.с.11). Для врегулювання спору в досудовому порядку позивачем 27.08.2015 року за вих.№27/08, 27.08.2015 року за №27/08/1, 05.03.2016 року за №05/03, 05.03.2016 року за №05/03 були направлені на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] вимоги про виконання зобовязань за кредитним договором та сплатою заборгованості по кредиту однак останні на неї не відреагували (а.с.15,16,17,18,19). З довідок про стан заборгованості по кредиту, відсотках та залишку кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №388 від 20.06.2015 року, наданого позивачем вбачається, що відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з цим заборгованість по кредиту за період з червня 2015 року по червень 2016 року складає 2964,37 грн., заборгованість по відсотках з червня 2015 року по червень 2016 року складає 1636,47 грн., сума залишку по кредиту за липень 2016 року по червень 2017 року складає 7546,21 грн. (а.с.12,13,14). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобовязання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки,що відповідає вимогам ст.543 ЦК України. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved