Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Прокуратура Орджонікідзевського району м. Харкова, діюча в інтересах недієздатного [PERSON], звернулися до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, з позовом до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Харківської міської ради, Комунальний заклад охорони здоров'я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», про визнання правочинів недійсними. Просять визнати недійсним договір позики під заставу квартири [ADDRESS], укладений 10.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON], а також визнати недійсним право власності відповідачки на зазначену квартиру. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів під заставу квартири [ADDRESS]. До прокуратури Орджонікідзевського району міста Харкова 08.11.2011 року звернувся директор КЗОЗ ХОКПЛ № 3 Коваленко В.В. з проханням провести перевірку за фактом незаконного зняття з реєстрації за місцем мешкання хворого [PERSON] та вжиття можливих заходів для захисту і поновлення його законних прав на житло, охорону і збереження його житла та майна за адресою: [ADDRESS]. Під час перевірки, проведеної прокуратурою району встановлено, що спірна житлова площа (квартира [ADDRESS]) належала [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.10.1994 року, реєстраційний № 7-94-34508. Після смерті [PERSON] та [PERSON], [PERSON] залишився єдиним їх спадкоємцем. Так, згідно інформації, доданої до звернення головного лікаря КЗОЗ «ХОКІІЛ №3», [PERSON] перебуває в зазначеному закладі охорони здоров'я з 11.11.2001 року з діагнозом «шизофренія» по теперішній час; на момент укладення договору позики від 10.03.2005 між [PERSON] та [PERSON]. останній перебував на стаціонарному лікуванні в закладі. Крім того, в порушення вимог 220 ЦК України, вищевказаний договір позики під заставу не був нотаріально посвідчений. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 року у справі № 2018/3673/2012 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики під заставу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України - внаслідок неявки в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату розгляду справи судом. Звернення до суду, згідно позовної заяви, викликано необхідністю захисту інтересів недієздатної особи - [PERSON], його конституційного права на житло, оскільки за таких обставин, Київським районним судом м. Харкова не вирішено питання про визнання недійсним договору позики, укладеного 10.03.2005 між [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні представник прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова, що діє в інтересах нідієздатного [PERSON], обставини, викладені у позові підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, сповіщений належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у офіційному друкованому засобі масової інформації, у судове засідання не з`явився, заперечень стосовно предмету позову або заяви про розгляд справи за відсутності до суду не надав. Представник КЗОЗ Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 надав заяву (а.с. 112), в якій позовні вимоги позивача просив задовольнити у повному обсяз - визнати недійсним договір позики від заставу квартири [ADDRESS], укладений 10.03.2005 між [PERSON] та [PERSON], а також визнати недійсним право власності відповідачки на зазначену квартиру. У судовому засіданні заяву підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник Органу опіки та піклування Харківської міської ради у судовому засіданні просила вирішити справу згідно вимог чинного законодавства, оскільки вона не може представляти інтереси дітей без батьків, просила звільнити її від участі у справі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, інших учасників процесу, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.03.2005 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів під заставу квартири [ADDRESS]. До прокуратури Орджонікідзевського району міста Харкова 08.11.2011 року звернувся директор Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» Коваленко В.В. з проханням провести перевірку за фактом незаконного зняття з реєстрації за місцем мешкання хворого [PERSON] та вжиття можливих заходів для захисту і поновлення його законних прав на житло, охорону і збереження його житла та майна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно результатів проведеної прокуратурою Орджонікідзевського району м. Харкова перевірки спірна житлова площа (квартира [ADDRESS]) належала [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.10.1994 року, реєстраційний № 7-94-34508 (а.с. 8). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2007 року у справі № 2-о-9/07 [PERSON], [INFO], був визнаний недієздатним та над ним була встановлена опіка, функції якої виконує КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (а.с. 13,114). Матеріали справи містять копію висновку судово-психіатрічної експертизи, згідно якої [PERSON] має стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 15-17). Після смерті [PERSON] та [PERSON], [PERSON] залишився єдиним їх спадкоємцем. Згідно довідки, наданої головним лікарем КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», [PERSON] перебуває в зазначеному закладі охорони здоров'я з 11.11.2001 року з діагнозом «шизофренія» по теперішній час; на момент укладення договору позики від 10.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON] останній перебував на стаціонарному лікуванні в закладі. З 2005 року до теперішнього часу [PERSON] та [PERSON] хворого [PERSON] в лікарні не відвідували; на протязі останніх років в лікарні [PERSON] ніхто не відвідує (а.с. 18). Вищевказане свідчить про те, що спірна квартира вибула з володіння [PERSON] не з його волі. Відповідно до ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені; у разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун. Крім того, в порушення вимог 220 ЦК України, вищевказаний договір позики під заставу не був нотаріально посвідчений. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2006 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON]: задоволено, за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2006 за [PERSON] визнано право власності на [ADDRESS], визнано письмовий договір позики під заставу квартири [ADDRESS], укладений 10.03.2005 року між [PERSON] дійсним та визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 9). За результатами розгляду заяви прокуратури про перегляд справи за нововиявленими обставинами, ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 27.02.2012 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2006 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики під заставу дійсним та визнання права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору позики від 10.03.2005 року, а також додаткове рішення Київського районного суду від 26.06.2006 року про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], визнання письмового договору позики під заставу квартири [ADDRESS], укладеного 10.03.2005 року між [PERSON], дійсним та визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] - скасовано за нововиявленими обставинами, та справу призначено до нового розгляду (а.с. 10). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 року у справі № 2018/3673/2012 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики під заставу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України - внаслідок неявки в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату розгляду справи судом (а.с. 12). Матеріали зазначеної цивільної справи були витребувані за ухвалою суду від 03.09.2014 року з Київського районного суду м. Харкова та досліджені в судовому засіданні (а.с. 65). Стаття 215 ЦК України та п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» регламентують, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 230 ЦК України передбачає, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Відповідно п. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Outcome: approved