Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Прокурор м.Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 2511,20грн., які просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках в користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації пов'язаних з лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON]. Представник Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких міркувань. 21 жовтня 2013 року близько 22 години у [PERSON], який разом з [PERSON] та [PERSON] перебували у громадському транспорті, який рухався по маршруту № 16 м.Тернополя, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, реалізовуючи який вони тоді ж, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов'язаного з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажальному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, які на той момент перебували поблизу, безпричинно розпочали конфлікт із [PERSON], в ході якого, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, обвинувачений [PERSON] разом із обвинуваченим [PERSON] та [PERSON] почали наносити удари руками у різні частини тіла [PERSON], а також нанесли удар пляшкою по голові останнього. В результаті злочинної діяльності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку (разом із синцями і крововиливами волосистої частини голови, обличчя та слизової оболонки губ), які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, синці та садна шиї, тулуба і кінцівок, які належать до легких тілесних ушкоджень. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 07.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання за цими статтями у виді 2 років позбавлення волі. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді 2 років позбавлення волі. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] та [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців із застосуванням п.п.2,3,4 ст.76 КК України. Відповідно до інформації за №52-01/02 від 22.01.2015року, наданої «Тернопільською обласною дитячою клінічною лікарнею» комунальної установи Тернопільської обласної ради, вартість лікування потерпілого [PERSON], 1996 року народження у ортопедо-травматологічному відділенні за період з 21.10.2013року по 31.10.2013року становить 2511,20грн. У відповідності до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді. Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього кодексу. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров»я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, кошти стягненні з винної особи зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки фінансування закладів охорони здоров'я, зокрема лікарні, здійснюється з Державного бюджету України, вбачаються порушення інтересів держави, а тому є підстави для звернення прокурора до суду в межах його компетенції, передбаченої ст. 121 Конституції України для захисту інтересів держави. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати відповідачами витрат пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачами. В силу вимог ст. 88 ЦПК України із відповідачів в користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60грн., по 81,20грн. з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved