Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Представник служби у справах дітей Кельменецької районної державної адміністрації Бурлака В.С. позов підтримав повністю та пояснив, що відповідач абсолютно не створює належні умови для проживання малолітніх дітей, не займається їх виховання та утриманням. Вихованням дітей займається їх баба. \~ \~ \~ \~Заяви та клопотання не надходили. Суд ухвалив розгляд справи проводити заочно та ухвалити заочне рішення. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] від 06.06.2003 року, серії [NUMBER] від 21.05.2010 року, серії [NUMBER] від 12.09.2014 року. Відповідач [PERSON] не створила та не створює належні умови для проживання дітей, безвідповідально ставиться до виховання дітей. Відповідач [PERSON] залишила дітей без догляду, не забезпечує дітям належне харчування та санітарні умови, не займається вихованням дітей, їх матеріальним забезпеченням. Вказані обставини стверджуються показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 27 червня 2019 року, довідками Кельменецької селищної ради від 30.09.2019 року № 2312,2313. Характеристикою Кельменецької селищної ради від 19.09.2019 року № 635 на [PERSON] , довідкою Дошкільного навчального закладу№2 від 23.09.2019 року, характеристики на [PERSON] Кельменецького ліцею опорного закладу від 08.10.2019 року №07-07/333, довідкою Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецької області від 10.10.2019 року № 5786/123/42/05-2019, Довідки Кельменецької ЦРЛ від 09.10.2019 року №1558, висновком Кельменецької районної державної адміністрації від 25.10.2019 року № 01-34/1654 про доцільність відібрання дітей. Таким чином, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства» , якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини (далі -Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 12 Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно \~ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 170 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених\~пунктами 2-5\~частини першої статті 164\~цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час\~ухвалення рішення\~про відібрання\~дитини від\~батьків або\~одного з\~них без\~позбавлення їх\~батьківських прав\~суд бере\~до уваги\~інформацію про\~здійснення соціального\~супроводу сім`ї\~(особи)\~у разі\~здійснення такого\~супроводу. У\~виняткових випадках,\~при безпосередній\~загрозі для\~життя або\~здоров`я\~дитини,\~орган опіки\~та піклування\~або прокурор\~мають право\~постановити рішення\~про негайне\~відібрання дитини\~від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно пунктів 2-5\~статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:\~\~ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини,\~\~жорстоко поводяться з дитиною,\~\~є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Ті обставини, що відповідач не створила належних умов для поживання дітей, не виконує своїх батьківських обов`язків, є виключними обставинами, які дають підстави для відібрання дітей. Враховуючи наведе, суд вважає, що дітей слід відібрати від відповідача і передати Кельменецькій районній державній адміністрації як органові опіки та піклування. Відповідно\~статті 180 СК України\~відповідачка зобов`язана утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка не утримує дітей і таким чином порушує їх права. Згідно до\~ст. 181 СК України\~, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2019 рік\~прожитковий\~мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року складає 1626 гривні, прожитковий\~мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 гривень. В порушення вимог\~ЦПК України\~відповідач не надала суду жодного доказу, які б підтверджували ту обставину, що вона на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки та матеріально утримує дітей, забезпечує\~їх відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст.\~141,\~150 Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи\~викладене вище,\~суд вважає,\~що позов\~\~Кельменецької\~районної державної\~адміністрації Чернівецької\~області,\~діючої в інтересах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~ Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід стягнути аліменти у розмірі по 1/6 частки її заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку щомісяця.\~ Згідно частини 3\~статті 193 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи наведене, аліменти стягнуті із відповідачки слід перераховувати на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 4 листопада 2019 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платників аліментів, відсутність на його утриманні інших дітей, дружини, непрацездатних батьків. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави 1536 гривні 80 копійок судового збору. На підставі ст. 3,9,12 Конвенції про права дитини ст.ст.\~141,150,164,\~170,\~180,\~181,\~191,193 СК України, ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства»

Outcome: approved