Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТЕКОМ» (надалі за текстом - ПрАТ СК «ТЕКОМ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 16 березня 2011 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], отримав механічні пошкодження. Вказаний транспортний засіб було застраховано власником в ПрАТ СК «ТЕКОМ» та після настання страхового випадку власнику застрахованого майна позивачем було відшкодовано шкоду в розмірі 23323,61 грн. Крім того, позивачем, була сплачена сума 500,00 грн. за оплату послуг спеціаліста, яким було складено звіт по визначенню вартості матеріального збитку та 108,51 грн. потових витрат. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ УСК «Гарант-Авто», яка із вказаної суми на регресну вимогу відшкодувала позивачу суму страхового відшкодування, у розмірі 19042,61 грн. Невідшкодована сума складає 4889,51 грн., яка залишилася до відшкодування позивачу відповідачем у справі в добровільному порядку не сплачується, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 4889,51 грн., а також судові витрати сплачені при зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на підставі наданих доказів, які є в матеріалах цивільної справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути позов з урахуванням заперечень відповідача, згідно яких відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що експертом при проведенні оцінки відновлювального ремонту враховано пошкодження автомобіля, не пов'язаного з ДТП на суму 2031,00 грн., які позивач безпідставно просив стягнути з відповідача. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із договору страхування, пов'язані з правом особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПрАТ СК «ТЕКОМ» (а.с. 4, 5-7, 8) та [PERSON] 21 січня 2011 року був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 022-11 Д/Т/АТ, на підставі якого позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку виплатити страхову суму в порядку, визначеному договором (а.с. 32-36). Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON] та має право керувати зазначеним автомобілем [PERSON] (а.с. 31). З довідки, виданої Державтоінспекцією МВС України вбачається, що автомобіль марки «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження (а.с. 10). Листами № 53, № 54 від 21.03.2011р. позивач пропонував відповідачу взяти участь в огляді автомобіля «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER], який буде проводитися 24.03.2011р. (а.с. 15, 18). Згідно висновку № 3017/11 від 24.03.2011р. експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та акту огляду транспортного засобу до висновку № 3017/11 від 24.03.2011р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на 24.03.2011р. складає 21292,61 грн. (а.с. 21-24, 25, 26, 27, 28, 29). Заявою від 16.03.2011р. [PERSON], який керував зазначеним автомобілем, звернувся до позивача про пошкодження транспортного засобу (а.с. 12). Як вбачається з заяви про страховий випадок, власник транспортного засобу «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] звернувся до позивача за виплатою страхового відшкодування (а.с. 13). Відповідно до страхового акту № 196 від 20.04.2011р., страховиком вирішено відшкодувати за умовами страхування страхове відшкодування з неврахуванням зносу на день настання події, а також з урахуванням франшизи в розмірі 23323,61 грн. (а.с. 11). Згідно платіжного доручення № 2333 від 26.04.2011р. ПрАТ СК «ТЕКОМ» за проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженому транспортному засобу «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER], перераховано виконавцю робіт ТОВ «Елефант» 23323,61 грн. (а.с. 41). Як вбачається з платіжного доручення № 2208 від 18.04.2011р. позивачем за проведення експертизи по рахунку № 32 від 05.04.2011р. (а.с. 30), сплачено 500,00 грн. (а.с. 40). На підставі претензії № 685/11 від 19.12.2011р. ПАТ УСК «Гарант-Авто» згідно платіжного доручення № 932 від 03.05.2012р. перераховано позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 19042,61 грн. (а.с. 37). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, у позивача виникло право вимоги, до особи, відповідальної за завдані збитки. Згіднопостанови Арцизького районного суду Одеської області від 11.04.2011р. [PERSON] - відповідача у наявній справі визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 16.03.2011р. о 13 год. 00 хв. по Люстдорфській дорозі м.Одеса, керуючи автотранспортним засобом марки «Опель», державний реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечної дистанції, в наслідок чого вчинив зіткнення з автотранспортним засобом «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER], чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 9). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчиненні вони цією особою. Отже, зазначена норма закону встановлює преюдиційні обставини, від доказування яких звільняються сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 29 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з поновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання власника або законного користувача транспортного засобу. Якщо транспортний засіб необхідно за поважними причинами розташувати на стоянку, до розміру шкоди додаються також затрати по евакуації транспортного засобу до стоянки та сплата за услуги стоянки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом с достовірністю встановлено, що згідно висновку № 3017/11 від 24.03.2011р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу внаслідок пошкодження його транспортного засобу складає 21292,61 грн. (а.с. 21-24). Також, на підставі рахунку № 32 від 05.04.2011р. (а.с. 30) позивачем за проведення експертизи сплачено 500,00 грн. (а.с. 40). ПАТ УСК «Гарант-Авто», являючись страховиком, виплатив позивачу страхове відшкодування за пошкоджений в результаті спричиненого відповідачем ДТП автомобіль «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER] згідно претензії № 685/11 від 19.12.2011р. в сумі 19042,61 грн. (а.с. 37). Таким чином, до позивача переходить право відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу різниці між фактично сплаченого позивачем страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням зазначеного автомобіля з вини відповідача та страхового відшкодування ПАТ УСК «Гарант-Авто». Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до страхового акту № 196 від 20.04.2011р., страховиком вирішено відшкодувати за умовами страхування страхове відшкодування з неврахуванням зносу на день настання події, а також з урахуванням франшизи в розмірі 23323,61 грн. (а.с. 11). Однак, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача витрат з неврахуванням зносу, оскільки висновком № 3017/11 від 24.03.2011р. встановлено, що автомобіль мав пошкодження не пов'язані з ДТП (а.с. 25). Також, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача поштових витрат в сумі 108,51 грн., оскільки позивач не довів суду наявність юридичних фактів стягнення таких витрат, чим не виконав вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Суд приходить до висновку, що згідно положень ст. ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю матеріального збитку (реальні збитки), завданого власнику транспортного засобу марки «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу згідно висновку № 3017/11, а також затрат на проведення експертизи та фактично сплачених страховиком страховою виплатою ПАТ УСК «Гарант-Авто», що складає 2750,00 грн. (21292,61 грн. + 500,00 грн. - 19042,61 грн.) і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача [PERSON], якому було направлено регресну вимогу (а.с. 38), але на даний час ним не відшкодовано завдану ним шкоду в добровільному випадку, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягнення відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 2750,00 грн. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позивних вимог, оскільки позовні вимоги задоволені частково. На підставі ст. ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial