Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 02.06.2000 року виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 12. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги не змогли. У період шлюбу між ними почали виникати суттєві непорозуміння, які з часом лише поглиблювалися. Протягом подружнього життя вони зрозуміли, що не збігаються ані характерами, ані типами темпераменту, ані поглядами на життя, що в підсумку призвело до повного розірвання будь-яких стосунків. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені п`ять років тому, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу немає можливості з огляду на відсутність інформації щодо фактичного місця проживання відповідача. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав заяву, у якій просив провести розгляд справи за відсутності позивача, та за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не подав. Суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.06.2000 року виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 24.09.2019 року, серії [NUMBER] . Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Примирення між ними не досягнуто. Тривалий час\~вони проживають\~окремо. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved