Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Представник позивача Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 19 травня 2008 року між Фондом та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № 0334/2008 про надання кредиту у розмірі 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень) - строком на 12 років. Фактично гр. [PERSON] отримала кредит на суму 50000,00 грн. Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит, повинен повертатись щоквартально до 1 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 1219 грн. 51 коп.), починаючи з 01.08.2009 року згідно з встановленим графіком. Боржник порушив умови кредитного договору - строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до часу подання позову до суду не була погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 29801,13 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 29801,13 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву до суду не надала, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причина її неявки суду не відома. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19.05.2008 між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0334/2008 про надання кредиту у розмірі 50000,00 грн. строком на 12 років. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини і проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Боржником порушено строки повернення чергових частин договору за отримання пільговим кредитом в зв`язку з чим державою не отримано кошти до спеціального фонду державного бюджету. А тому суд приходить до висновку, що вимога про розірвання кредитного договору є обґрунтованою, оскільки стороною було порушено умови договору, що є підставою для його розірвання. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі №6-116-цс13, у разі прострочення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Відповідно до ч. 1. ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Внаслідок порушення [PERSON] , кредитного договору створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена і згідно розрахунку боргу на 26.06.2019 року становить: заборгованість по кредиту у розмірі 29801,13 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 0334/2008 від 19.05.2008 в сумі 29801,13 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з оригіналом платіжного доручення № 10 від 26 червня 2019 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп. Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved