Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями працівника при виконанні трудових обов'язків, посилаючись на те, що 10 травня 2012 року відповідач був прийнятий на роботу на посаду електрозварювальника 5-го розряду до ПП «ВФ «ГИС». При прийняті на роботу відповідача було повідомлено про особливі умови праці, що стосуються наслідків порушення режиму роботи на комбінаті «Азовсталь». В трудовому контракті, укладеному із відповідачем, було обумовлено особливі умови праці, які стосуються правил внутрішнього трудового розпорядку щодо виконання виробничих завдань на території ПАТ «МК «Азовсталь» в частині заборони перебування на території комбінату в стані алкогольного сп'яніння, за що передбачалась відповідальність у вигляді сплати штрафу в розмірі 10000 грн. та у звільнені. З цими умовами роботи і наслідками, пов'язаними з їх не виконанням відповідач був згоден. Однак 8 квітня 2014 року був складений акт, згідно з яким об 6-20 год. на ПАТ МК «Азовсталь» був встановлений факт порушення відповідачем умов контракту, що виразилося в проходженні останнього на територію комбінату «Азовсталь» в нетверезому стані. При цьому при виявлені цього факту відповідач відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану його сп'яніння. В результаті виявленого порушення відповідач 9 квітня 2014 року був звільнений за ст. 40 п. 7 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані. В березні 2014 року та в квітня 2014 року з заробітної плати відповідача позивачем була частково утримана сума штрафу у розмірі 1556,70 грн. Згідно умов договору підряду та додатків до нього, в зв'язку з порушенням правил розпорядку на території комбінату «Азовсталь» працівником ПП «ВФ «ГИС», позивачем була 16 липня 2014 року сплачена сума штрафу в розмірі 10000 грн. На підставі переліченого з відповідача підлягає сплаті на користь позивача залишок суми, що не була з нього утримана, що складає 8443,30 грн. Таким чином представник позивача просив суд стягнути з відповідача вказану суму збитків та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності, не з'явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні позову та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився повторно за невідомих суду причин, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши заяви про можливість розгляду справи у його відсутність. Таким чином зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Кодексу Законів про Працю України (далі за текстом рішення - КЗпП) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Згідно ст. 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за збиток, заподіяний підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику у справах про відшкодування збитку, заподіяного підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» вбачається, що за правилами ст. 132 КЗпП за збиток, заподіяний підприємству, установі, організації під час виконання трудових обов'язків, працівники, з вини яких причинний збиток, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямого дійсного збитку, але не більше за свій середній місячний заробіток. Проте, якщо розмір матеріальної відповідальності був встановлений в укладеному з працівником контракті, збиток стягується з працівника згідно до умов контракту. Так у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів було встановлено, що між Приватним підприємством «Виробнича фірма «ГИС» та [PERSON] був на підставі заяви відповідача від 8 травня 2012 року укладений трудовий договір на виконання робіт на МК «Азовсталь» із дотриманням правил перебування на МК «Азовсталь» та укладено контракт щодо особливих умов такої праці, за якими передбачена відповідальність відповідача за появу на території МК «Азовсталь» в нетверезому стані шляхом сплати встановленого локальними актами МК «Азовсталь» штрафу на користь позивача в сумі 10000 грн. зі звільненням з роботи, що вбачається з копій заяви [PERSON] про прийняття на роботу до ПП «ВФ «ГИС» від 8 травня 2012 року з особливими умовами праці, трудового контракту між сторонами від 8 травня 2012 року, наказу про прийом на роботу [PERSON] до ПП «ВФ «ГИС» від 10 травня 2012 року (а. с. 13, 14, 15). Відповідно до стандарту підприємства по МК «Азовсталь» визначено умови перебування на території комбінату працівників та підрядних організацій (а. с. 23-54). За договорами підряду від 18 листопада 2011 року та від 18 грудня 2013 року та додатків до них, укладених між ПАТ МК «Азовсталь» та ПП «ВФ «ГИС», було визначено відповідальність підрядника у вигляді штрафу в сумі 10000 грн. за появу на території комбінату в стані алкогольного сп'яніння або спробу пройти через ККП в такому стані працівниками підрядної організації, ПП «ВФ «ГИС», який в такому разі повинен оплатити підрядник (а. с. 55-76, 77-93). Поява в нетверезому стані на території МК «Азовсталь» [PERSON], працівника ПП «ВФ «ГИС», 8 квітня 2014 року об 6-20 год. підтверджується копією акту № 1961-А, складеного на території МК «Азовсталь», де також зазначено, що відповідач відмовився від пропозиції пройти медичне освідування на визначення стану його сп'яніння (а. с. 16). На підставі виявленого факту появи відповідача на роботі в нетверезому стані 9 квітня 2014 року [PERSON] було звільнено з ПП «ВФ «ГИС» на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП за наказом № 14 (а. с. 17). З платіжної накладної від 31 травня 2014 року та доручення від 16 липня 2014 року вбачається, що ПП «ВФ «ГИС» було сплачено 10000 грн. штрафу на користь ПАТ «МК «Азовсталь», заподіяного [PERSON] за порушення режиму комбінату (а. с. 19, 20). Судом також було встановлено, що з заробітної плати відповідача було утримано ПП «ВФ «ГИС» частково розмір штрафу в сумі 1556,70 грн., що підтверджується довідкою, наданою представниками позивача (а. с. 18). З урахуванням переліченого суд встановив, що [PERSON] перед позивачем несе відповідальність у вигляді сплати залишку штрафу в сумі 8443,30 грн. на користь позивача за порушення умов укладеного ним контракту від 8 травня 2012 року внаслідок його появи на території ПАТ «МК «Азовсталь» в стані алкогольного сп'яніння 8 квітня 2014 року. На підставі переліченого з [PERSON] підлягає стягненню штраф в сумі 8443,30 грн. на користь ПП «ВФ «ГИС» за завдану матеріальну шкоду при виконанні відповідачем трудових обов'язків за контрактом. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь ПП «ВФ «ГИС» витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved