Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Представник ПрАТ ,,Страхова компанія ,,Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, мотивуючи вимоги тим, що 17.09.2013 року о 07 год. 45 хв. в місті Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Нісан д.н. [NUMBER] при повороті праворуч з вул. Грінченка на вул. Байкову завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині призначеній для руху в цьому напрямку, не пропустила автомобіль Мазда д.н. [NUMBER] , внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів та їх пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.10.2013 року [PERSON] визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Мазда д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] 20.06.2013 року між ПрАТ ,,Страхова компанія ,,Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-2802-1300181. На підставі страхового акту №ДККА-30885, розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку-фактури № 0006448 від 17.09.2013 року, ПрАТ ,,Страхова компанія ,,Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у сумі 12992,29 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 18824 від 21.10.2013 року. ПрАТ ,,Українською пожежно-страховою компанією» було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 5739,17 грн. До позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача у сумі 7253,17 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Суду було надано заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки. Відповідно до довідки АБ відповідач [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.09.2013 року о 07 год. 45 хв. в місті Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Нісан д.н. [NUMBER] при повороті праворуч з вул. Грінченка на вул. Байкову завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині призначеній для руху в цьому напрямку, не пропустила автомобіль Мазда д.н. [NUMBER] , внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів та їх пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.10.2013 року [PERSON] визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Мазда д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] 20.06.2013 року між ПрАТ ,,Страхова компанія ,,Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-2802-1300181. На підставі страхового акту №ДККА-30885, розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку-фактури № 0006448 від 17.09.2013 року, ПрАТ ,,Страхова компанія ,,Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у сумі 12992,29 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 18824 від 21.10.2013 року. ПрАТ ,,Українською пожежно-страховою компанією» було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 5739,17 грн. До позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача у сумі 7253,17 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору представником позивача правомірно заявлені вимоги до відповідача, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмірі задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved