Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 07.10.2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить їм на праві спільної сумісної власності. Право власності на вказаний житловий будинок оформлено на відповідача. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжям не досягнуто, в зв`язку з чим, позивач просив поділити спільне майно подружжя, виділивши [PERSON] Ѕ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позов у повному обсязі та вказане визнання позову прийнято судом, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України суд дійшов переконання про можливість ухвалення рішення у справі за результатами підготовчого засідання. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11). Відповідно до положень ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07.10.2016 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №85. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07.10.2016 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. В період шлюбу 24.10.2017 року сторони придбали у власність за спільні кошти житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 45000 грн., який було оформлено на відповідача [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2017 року, посвідченим Приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Товстоноженко А.В. за реєстровим № 347 та витягом з Державного реєстру правочинів від 24.10.2017 року за №101254374, відповідно до яких власником вищевказаного домоволодіння є відповідач. Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено набуття в період шлюбу позивача та відповідача права власності на вищевказаний житловий будинок. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи, що сторони по справі визнали спільним майном подружжя нерухоме майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказане майно набуто сторонами за час шлюбу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність поділу вказаного майна між сторонами, виходячи з інтересів сторін, виділивши кожному у власність по Ѕ вказаного домоволодіння. Суд також зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. Крім того, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідача з урахуванням вимог ч.1 ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст.325, 368 ЦК України, ст.ст. 60, 69-70 СК України,

Outcome: approved