Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Предстаник заявників звернувся до Яготинського районного суду Київської області з даною заявою, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, в котрій вказав, що [INFO] померла - [PERSON] . Після смерті Спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: ј частки квартири за [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 липня 1993 року органом приватизації - Яготинський цукровий завод, на підставі розпорядження від 02 липня 1993р. № 65-а та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 16 грудня 1993 року в реєстровій книзі № 22 за реєстровим № 37. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За час життя, Спадкодавець не склала заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування всіх її прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування отримують спадкоємці за законом в порядку черговості, визначеною у статтях 1261 - 1265 Цивільного Кодексу України (частини перша та друга статті 1223 Цивільного кодексу України). У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавия, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємець за законом у першу чергу є донька Спадкодавця - [PERSON] . В передбачений ст. 1270 ЦК України термін, заявницяі звернулася із заявою про прийняття спадщини до [PERSON] , державного нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 71/2019), але останній було роз`яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно вона не має можливості, з причини того, що у вказаному вище правовстановлюючому документі на квартиру міститься незастережене виправлення прізвища співвласника квартири, а саме: « [PERSON] »виправлено на « [PERSON] ».Це виправлення не було застережне підписом відповідної посадової особи та печаткою підприємства, яке видало документ, тобто, підписом начальника та печаткою Яготинського цукрового заводу. А також у даному Свідоцтві не зазначено, в яких саме частках вищевказана квартира належить заявникам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За таких умов нотаріус не має можливості визначити частку квартири спадкодавця. У зв`язку з припиненням діяльності Яготинського цукрового заводу, не являється можливим застережити підписом відповідної посадової особи і печаткою вищевказане виправлення. Встановлення даного факту необхідно заявникам для визначення розміру часток квартири та одержання свідоцтва про право на спадщину на частку квартири. Враховуючи викладене, просив встановити, що Свідоцтво про право власності на житло (квартира), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виданого 09 липня 1993 року органом приватизації - Яготинський цукровий завод, на підставі розпорядження (наказу) від 02 липня 1993 року №65-а та зареєетрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 16 грудня 1993 року в реєстровій книзі № 22 за реєстровим № 37, дійсно видане ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - в рівних частках. Представник заявників уточнив вимоги посилаючись на те, що у вимозі поданої заяви до суду його довірителів, помилково було вказана невірна кількість власників нерухомого майна (квартира [ADDRESS] ): зазначено « [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] »,в той же час, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 липня 1993 року, в дійсності власниками квартири є: « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] ». Враховуючи викладено просив встановити, що Свідоцтво про право власності на житло (квартира), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виданого 09 липня 1993 року органом приватизації - Яготинський цукровий завод, на підставі розпорядження (наказу) від 02 липня 1993 р. № 65-а та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 16 грудня 1993 року в реєстровій книзі № 22 за реєстровим № 37, дійсно видане ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - в рівних частках. Представник зявників звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Заінтересована особа в судове засідіння не з`явилася, про день та час розгляду справи належним чином повідомлена, звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, з копії паспорта (а.с. 4-5) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Яготин Київської області, має місце реєстрації [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має батьків [PERSON] і [PERSON] . З копії паспорта (а.с. 7-8) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Тарандицівка Оржицького району Полтавської області, має місце реєстрації [ADDRESS] . З копії паспорта (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Яготин Київської області, має місце реєстрації [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має батьків [PERSON] і [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Яготин Київської області. З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 12) вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відкрито спадкову справу № 71/2019. Із довідки № 63 від 19.06.2019 року вбачається, що квартира [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та покійній [PERSON] , дійсно знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно з рішенням № 1131-26-VII від 26.10.2017 року (а.с. 13). З копії Свідоцтва про право власності на житло від 09 липня 1993 року (а.с. 14) вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , документ містить незастережені виправлення у першій літері прізвища [PERSON] . З копії Свідоцтва про право власності на житло від 09 липня 1993 року (а.с. 15) вбачається, що Яготинський цукровий завод посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З копії довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку № 03-05/1774 від 12.10.2015 року (а.с. 16) вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З листа (а.с.17) вбачається, заявники не мають змоги отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ містить дописки та виправлення, які належним чином не оформлені. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд вважає, що є всі підстави вважати, що Свідоцтво про право власності на житло (квартира), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виданого 09 липня 1993 року органом приватизації - Яготинський цукровий завод, на підставі розпорядження (наказу) від 02 липня 1993 року № 65-а та зареєетрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 16 грудня 1993 року в реєстровій книзі № 22 за реєстровим № 37, дійсно видане ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - в рівних частках.

Outcome: approved