Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду в інтересах позивача [PERSON] з зазначеним позовом, зазначивши, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1\\2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Померла [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], якому відповідно до договору купівлі-продажу від 09.01.1992 року, належить квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] до Нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, з чого слідує, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, яка складається з 1\\2 частини вказаної квартири, оскільки до моменту смерті постійно проживав зі спадкодавцем. [INFO] року [PERSON] помер та за життя склав заповіт, який заповів все належне йому на праві власності майно [PERSON], [INFO] Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. За таких підстав,представник позивача просив суд позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила розглядати справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у свою відсутність та проти задоволення позову не заперечував. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,2, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або відмовитись від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Нормами статті 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так судом встановлено, що відповідно до наданої копії свідоцтва про шлюб від 22.07.1967 р., актовий запис №240, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.07.2009 року, актовий запис №374, серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1\\2 частину квартири [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.01.1992 року, зареєстрованого в реєстрі Каховьского БТІ за №1-120 , [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки Новокаховського КП ЖЕУ від 22.12.2014 року, [PERSON] по день смерті [INFO] р. була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею на день смерті та протягом 6 місяців був зареєстрований її чоловік [PERSON], який помер [INFO] р. Відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст.28, 29 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Статтею 1268 ч. 3 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заповіту, який був складний за життя [PERSON], 25.09.2009 року, серії ВМО №120583, посвідчений державним нотаріусом Пасько Н.О. та зареєстрований в реєстрі за №2-2004, все належне на праві власності майно він заповів [PERSON], [INFO] Вказаний заповіт був зареєстрований у Спадковому реєстрі за №48167582. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса [PERSON] від 19.12.2014 р., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Ст. ст. 1223, 1233 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи на випадок смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позовні вимоги узгоджуються з матеріалами справи, підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі, ст.ст. 328, 392, 1261, 1218, 1220,1235, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved