Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що прокуратурою Індустріального району м. Дніпропетровська проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства з боку [PERSON] (відповідач) при користуванні земельною ділянкою, розташованою у [ADDRESS], і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:04:016:0077, та було встановлено, що 28.12.2007 р. між Дніпропетровською міською радою в особі першого заступника міського голови Крупського Анатолія Федоровича та [PERSON] укладений договір оренди землі № 8533 щодо земельної ділянки загальною площею 0,4865 га, площа частки за яку справляється орендна плата становить 48% або 0,2335 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір зареєстрований у центрі Державного земельного кадастру 13.06.08 за №040810400203. За умовами п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України, та п.п. 9.4 договору орендар земельної ділянки зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату. Відповідно до вимог п.п. 13.3 договорів усі спори, що пов'язані з виконанням умов цього договору вирішуються судами України. Відповідно до ст. 286.5 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум орендної плати за земельну ділянку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 Податкового кодексу України. Відповідно до ст. 287.5 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Як зазначається прокурором при зверненні до суду, на виконання ст. 286.5 Податкового кодексу України ЛДПІ м. Дніпропетровська надіслала [PERSON] податкове повідомлення-рішення №0000561703 від 25 травня 2011 року на загальну суму 119 166,90 грн., та несплата орендної плати за землю суттєво порушує інтереси територіальної громади м. Дніпропетровська, міський бюджет недоотримає коштів у значному розмірі, що ставить під загрозу виконання запланованих цільових програм, підриває авторитет влади. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь Дніпропетровської міської ради заборгованості з орендної плати в розмірі 119 166,90 грн. У судовому засіданні прокурор вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. [PERSON] заперечувала проти задоволення позову повністю, пояснила, що заборгованості по орендній платі не має, та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 р. було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби №0000561703 від 25.05.2011 р. Разом з тим, відповідно до договору від 17.11.2014 р., який був укладений між нею та Дніпропетровською міською радою, розірвано договір оренди землі від 28.12.2007 р., посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №8533 (державна реєстрація від 13.6.2008 р. №040810400203), за яким Дніпропетровська міська рада передала, а гр. [PERSON] прийняла в оренду земельну ділянку загально площею 0,4865 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], по фактичному розміщенню будівлі клубу, яка зареєстрована в державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:04:016:0077. Інші особи, які беруть участь у справі, не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Заслухав пояснення прокурора та відповідача, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 28.12.2007 р. між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] був укладений договір оренди землі №8533 щодо земельної ділянки загальною площею 0,4865 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Укладаючи договір, сторони за ним досягли згоди щодо усіх істотних умов договору. За умовами п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України, та п.п. 9.4 договору орендар земельної ділянки зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату. 14.03.2008 р. було укладено додатковий договір, відповідно до п. 4.1 якого річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), з урахуванням п. 2.1 цього договору, у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», незалежно від мети використання, згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 286.5 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум орендної плати за земельну ділянку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 Податкового кодексу України; за ст. 287.5 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. ЛДПІ м. Дніпропетровська надіслала [PERSON] податкове повідомлення-рішення №0000561703 від 25 травня 2011 року на загальну суму 133 166,91 грн. (а.с. 14) та зазначено граничний строк сплати протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення, утім, після спливу даного строку зазначена в ньому сума сплачена не була. Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 р. було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ЛМДПІ м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби від 25.05.2011 р. №0000561703. Разом з тим, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 р. встановлено, що відсутні докази наявності у [PERSON] заборгованості зі сплати орендної плати з фізичних осіб в розмірі 133 166,91 грн. (за ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини), та, заперечуючи проти позову, відповідачем у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України було надано довідку з Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного Управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області від 28.01.2014 р., відповідно до якої станом на 28.01.2014 р. [PERSON] МДПІ м. Дніпропетровська Дніпропетровської області заборгованості по орендній платі з фізичних осіб, що контролюється Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська, не має. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, оскільки не був виконаний позивачем обов'язок доказування наявності з боку відповідача заборгованості з орендної плати, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, позов не підлягає задоволенню. Судові витрати віднести компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed