Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Прокурор Тетіївського району в інтересах держави в особі Тетіївської центральної районної лікарні звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Тетіївської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які потерпіли від злочину в сумі 8036 грн. 60коп. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вироком Тетіївського районного суду від 17.02.2014 року [PERSON] визнано винним та засуджено до покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.286 КК України. Потерпілими у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні даного кримінального правопорушення були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які отримали тілесні ушкодження 12.12.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] та які в період з 12.12.2013 року по 25.12.2013 року знаходилися на стаціонарному лікуванні в Тетіївській центральній районній лікарні. На лікування потерпілих витрачено 8036грн. 60коп. При попередньому судовому засіданні прокурор Тетіївського району Київської області Защитинська Т.І. позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що вироком Тетіївського районного суду Київської області від 17.02.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, в силу ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Даний вирок набув законної сили. В кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, потерпілими є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в період з 12.12.2013 року по 25.12.2013 року перебували на стаціонарному лікуванні в Тетіївській центральній районній лікарні і на їх лікування було витрачено бюджетних коштів на суму 8036грн. 60коп., зокрема, на лікування [PERSON] витрачено 365грн. 30коп., на лікування [PERSON] витрачено 730грн. 60коп., на лікування [PERSON] витрачено 2191грн. 80коп., на лікування [PERSON] витрачено 4748грн. 90коп., що підтверджується калькуляцією Тетіївської центральної районної лікарні від 07.04.2014 року.(а.с.3-6). Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги повністю, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 243грн. 60коп. судового збору.

Outcome: approved