Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, який уточнював заявами від 24.12.2019 року, від 10.02.2020 року та від 25.06.2020 року, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення за адресами: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Протягом опалювальних періодів 2018 - 2019 років позивач вчасно та в повному обсязі надавав вищезазначені послуги. Проте відповідач оплату здійснював не в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.01.2018 року по 08.04.2019 року утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2019 року становить: по квартирі за адресою: [ADDRESS] - 14927,71 грн., та по квартирі за адресою: [ADDRESS] - 4625,92 грн. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 19669,68 грн., а в частині стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3 % річних - від позовних вимог відмовився. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. від 16 липня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання неодноразово відкладалося з причини неявки відповідача до суду.Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. від 24 грудня 2019 року за заявою представника позивача було залучено до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] як власників квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області Ципляк Л.В. від 05.02.2020 року було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями через перебування судді Мацишин Л.С. у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами з 03.02.2020 року до 12.04.2020 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.02.2020 року справу № 227/2744/19 06.02.2020 року було передано на розгляд судді Корнєєвій В.В.Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвої В.В. від 07 лютого 2020 року вказану цивільну справу було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.10 лютого 2020 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області від [PERSON] надійшла заява, в якій останній зазначив, що квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , він у 2002 році продав [PERSON] , у зв`язку з чим ніякого відношення до вказаної квартири не має та просить більше не викликати його в судові засідання.Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвої В.В. від 18 травня 2020 року співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] згідно уточненої позовної заяви позивача було виключено зі складу учасників справи. Окрім того, вказаною ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача під час підготовчого провадження свої позовні вимоги підтримувала, просила їх задовольнити, зазначив, що послуги з постачання теплової енергії надавалися відповідачу своєчасно, в повному обсязі, проте оплату за їх надання відповідач здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Представник позивача також зазначив, що відповідач [PERSON] не звертався до постачальника послуг щодо неякісного надання послуг. При зверненні відповідача до КП «Добро» з приводу наявної заборгованості спеціалістами підприємства було запропоновано відповідачу укласти договір реструктуризації заборгованості та проводити часткове її погашення, на що останній відмовився, повідомивши, що взагалі не бажає отримувати від Комунального підприємства «Добро» послуги з постачання теплової енергії. Представниками позивача було роз`яснено відповідачу порядок відключення споживача від централізованої системи теплопостачання та необхідність звернення з відповідною заявою до органу місцевого самоврядування, проте [PERSON] з такими заявами не звертався. Також представник позивача в підготовчому судовому засіданні 18 травня 2020 року підтвердила, що за квартирами, які належать відповідачу [PERSON] , у 2020 році частково здійснювалася оплата за надані послуги, проте вказані перерахування грошових коштів зараховувалися позивачем в рахунок оплати поточних нарахувань, оскільки відповідачем не було зазначено у призначеннях платежів періодів, за які він проводив оплату. Також представник позивача зазначила, що відсутність договору між сторонами про постачання послуг не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати наданих послуг, оскільки фактично відповідач ними користується і в установленому законодавством порядку від їх надання не відмовлявся. Відповідач [PERSON] в підготовчих судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що послуги з теплопостачання надаються КП «Добро» самостійно споживачу, він не звертався до них з проханням надавати послуги з теплопостачання і ніколи не укладав відповідного договору про надання послуг, тобто постачальник надає вказані послуги з власної ініціативи і ці послуги відповідачу не потрібні, він має намір відключитися від системи централізованого опалення, проте із відповідними заявами нікуди не звертався. Окрім того, відповідач зазначив, що ним проводилася часткова оплата наданих послуг з теплопостачання, на підтвердження чого ним було надано до суду дублікати квитанцій. Під час судового провадження сторони неодноразово заявляли клопотання про надання часу для проведення звірки нарахувань та платежів, через що судові засідання відкладалися. Окрім того, в судових засіданнях відповідач просив суд винести рішення із врахуванням сум, які він сплатив станом на час судового розгляду. Сторони в судове засідання 07 вересня 2020 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи містяться заяви представника позивача з проханням проводити розгляд справи без його участі, окрім того, представник позивача зазначила, що підтримує уточнені позовні вимоги в повному обсязі, суму в частині стягнення суми боргу та в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних просить з відповідача не стягувати. Відповідач жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надавав. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу квартири від 20.09.2010 року, посвідченого 20.09.2010 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Шиманським І.Ю. (а.с. 17), копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 9019083, сформованого 20.09.2010 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Шиманським І.Ю. (а.с. 18), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27496927, сформованого 30.09.2010 року Добропільським бюро технічної інвентаризації (а.с. 18 зв.). Право власності відповідача на вказану квартиру підтверджується також довідкою № 276 від 24.12.2019 року, виданою Добропільським бюро технічної інвентаризації (а.с. 95). Окрім того, [PERSON] також є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Молодняк О.В. (а.с. 107-108). Також з матеріалів справи вбачається, що співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вказаною адресою до 24 травня 2002 року (а.с. 86, 87).Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не є належними відповідачами та на підставі заяви представника позивача зазначені особи були виключені з кола відповідачів ухвалою суду. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 05 липня 2016 року, про що свідчить відповідь Відділу реєстрації Добропільської міської ради від 11.07.2019 року № 16-19/714 (а.с. 39). Позивачем на адресу відповідача було направлено попередження про необхідність сплати заборгованості за надані послуги, проте як неодноразово зазначав представник позивача в судових засіданнях, добровільно сума заборгованості відповідачем в повному обсязі погашена не була (а.с. 9). Із долученої до матеріалів справи звірки боргу станом на 25 червня 2020 року, яку представником позивача було проведено при уточненні позовних вимог, судом вбачається, що заборгованість відповідача з оплати житлово - комунальних послуг за централізоване опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з вересня 2019 року по червень 2020 року становить 16470,94 грн. (а.с. 169). Згідно звірки боргу станом на 25 червня 2020 року судом вбачається, що заборгованість відповідача з оплати житлово - комунальних послуг за централізоване опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з вересня 2019 року по червень 2020 року становить 3198,74 грн. (а.с. 170). Під час підготовчого судового засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги в первісній редакції позову не визнавав, надав до суду дублікати квитанцій про проведення оплати послуг з теплопостачання, а саме: за квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , - 04.03.2020 року проведено оплату в розмірі 2000,00 грн. (а.с.149); за квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , - 13.05.2020 року проведено оплату в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 147), 24.04.2020 року - 500,00 грн. (а.с. 148), 09.03.2020 року - 1000,00 грн. (а.с. 150), 13.05.2020 року - 2000,00 грн. (а.с. 151), 19.02.2020 року - 300,00 грн. (а.с. 152), 02.03.2020 року - 3000,00 грн. (а.с. 153), 09.03.2020 року - 500,00 грн. (а.с. 154), 24.04.2020 року - 500,00 грн. (а.с. 155). З матеріалів справи вбачається, що представником позивача було проведено звірку заборгованості по квартирам, які належать відповідачу [PERSON] , зокрема, згідно звірки за квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги з теплопостачання станом на травень 2020 року становить 3198,74 грн. (а.с. 170). З вказаної звірки вбачається, що у березні 2020 року відповідачем було сплачено 3000 грн., в квітні - 500 грн., в травні - 2000 грн. Вказана сума залишилася непогашеною і після проведення повторної звірки станом на 25 червня 2020 року (а.с. 170). Згідно звірки за квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за надані послуги станом на травень 2020 року та станом на 25.06.2020 року становить 16470,94 грн. (а.с. 169). Зі місту вказаної звірки вбачається, що відповідачем проводилася оплата послуг, яка, як зазначив представник позивача, зараховувалася як оплата поточних нарахувань через відсутність в квитанціях періоду, за який проводилася оплата. Як вбачається із наданих представником позивача актів звірки, позивачем було враховано всі здіснені відповідачем платежі за даними квартирами та відкорегованона заборгованість відповідача, внаслідок чого представник позивача уточнив позовні вимоги заявою від 25.06.2020 року. Матеріали справи містять підтвердження направлення вказаної заяви відповідачу, проте відзиву на уточнену позовну заяву відповідач до суду не надавав, інших доказів щодо здійснення погашення заборгованості відповідачем до суду не подавалося. Таким чином, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії підлягають задоволенню, а саме за квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] заборгованість станом на травень 2020 року становить 3198,74 грн., за квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , - 16470,94 грн. (тобто в межах заявлених позивачем уточнених позовних вимог). Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживачі зобовязані своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово комунальні послуги`визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45. Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг. Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору. Матеріалами справи підтверджено, що позивач надає житлово-комунальні послуги за централізоване опалення. Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг. Ствердження відповідача про те, що він не звертався до позивача з метою укладення договору та з проханням надавати послуги з централізованого опалення, не заслуговують на увагу суду, оскільки в судових засіданнях відповідачу неодноразово пропонувалося надати докази відповідних звернень до органів місцевого самоврядування про відключення від системи централізованого опалення в установленому законодавством порядку, проте жодних доказів відповідачем подано не було, факт надання та споживання вказаних послуг відповідачем не оскаржувався. Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг за централізоване опалення, а не укладення договору про надання таких послуг не є підставою для відмови у задоволенні частини позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, що не охоплені договірними зобовязаннями. Окрім того, судом встановлено, що відповідач є власником вказаних квартир. Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачем перед позивачем заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за обома квартирами в повному обсязі не проводилася. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживачі послуг з централізованого опалення зобов`язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за надані послуги відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого опалення. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, суду надано не було. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості в повному обсязі та не спростував її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved