Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 жовтня 2015 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТзОВ «Агросем» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ . 102483 , предметом якого є страхування автомобіля «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 06 липня 2015 року на автодорозі Доманове - Ковель - Брест - Чернівці - Тереблене 423 км трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить TOB «Агросем», під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Daf XF 105 510», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 07 липня 2016 року до позивача звернулося ТзОВ «Агросем» із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та на підставі рахунку № 426 від 08 липня 2016 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 49 013,20 грн. 04 січня 2019 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Завчену вимогу було повернуто на адресу представника позивача, у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Станом на 03 липня 2019 року суму страхового відшкодування відповідачем не погашено. Оскільки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як кредитору належить право вимоги в деліктному та договірному зобов`язаннях, а відтак остання вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого прва шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму в якості страхового відшкодування у розмірі 49 013,20 грн., а також 1921,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи повторно належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, для участі у розгляді справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не направив, а тому за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Статутом ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (нова редакція), затвердженим рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів від 27 грудня 2011 року (протокол 42), який зареєстровано 28 грудня 2011 року державним реєстратором Шевченківської РДА в м. Києві, передбачено, що метою діяльності позивача є здійснення страхової діяльності для держання прибутку. Предметом діяльності - є надання послуг з усіх видів страхування, що передбачені законодавством України, згідно з одержаними ліцензіями, в тому числі всі види добровільного та обов`язкового страхування, передбаченого чинним законодавством (стаття 2 Статуту). 23 жовтня 2015 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТзОВ «Агросем» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 102483 , предметом якого є страхування автомобіля. Забезпечений транспортний засіб за полісом - «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] Строк дії поліса - з 23 жовтня 2015 року до 22 жовтня 2016 року. Додатковою угодою № 3 до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ. 102483 від 23 жовтня 2015 року Страховик та Страхувальник домовились, що використання застрахованого транспортного засобу орендатором ПП «НВАП «ЕЛЬ ГАУЧО», згідно договору оренди №03/03-А від 03 березня 2016 року, не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування в силу підпункту 13.1.13. пункту 13.1. Розділу «ХІІІ. Причини відмови у виплаті страхового відшкодування» Загальних умов страхування. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль марки «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , належить ТОВ «Агросем». Як слідує із акту приймання-передачі до Договору оренди транспортного засобу №03/03-А від 03 березня 2016 року, ТОВ «Агросем» передало, а ПП «НВАП «Ель Гаучо» прийняло транспортний засіб марки «Renault», модель «Duster», рік випуску 2012, державний реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до довідки № 7/7-16 від 087 липня 2016 року, виданої ПП «НВАП «Ель Гаучо», [PERSON] дійсно працює в даному господарстві на посаді головного агронома з 01 квітня 2011 року (наказ 7-к від 01 квітня 2011 року). Випискою з наказу № 19-в від 09 березня 2016 року «Про закріплення автомобіля», винесеного ПП «НВАП «Ель Гаучо», підтверджено, що за головним агрономом [PERSON] закріплено автомобіль «Renault», модель «Duster», рік випуску 2012, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Як слідує із довідки № 95227234 про дорожньо-транспортну пригоду, надано 09 серпня 2016 року Взвод з ОСП № 3 «Чортків» роти ДПС ДАІ УМВС в Тернопільській області, 06 липня 2015 року о 16:35:00 на автодорозі Доманове - Ковель - Брест - Чернівці - Тереблече 423 км трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить TOB «Агросем», під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Daf XF 105.510», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 07 липня 2016 року [PERSON] звернувся із заявою про настання страхового випадку по договору страхування серія АМ № 102483 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2016 року, відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Із змісту постанови вбачається, що 06 липня 2016 року о 16 год. 35 хв. громадянин [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Daf XF 105, номерний знак [NUMBER] , на автодорозі Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече 423 км, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Duster», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 08 липня 2016 року оцінювач ПрАТ «СК ПЗУ Україна» [PERSON] . здійснив огляд автомобіля марки «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить протокол огляду транспортного засобу. Як слідує із звіту № PZU/ 1886/16-169640 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного 08 липня 2016 року оцінювачем ПАТ «СК ПЗУ Україна» [PERSON] , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 29570,18 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, роботи і матеріали). Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 24641,82 грн. (без ПДВ на запасні частини, роботи і матеріали). ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі страхового акту № UA2016070600033/L01/01 від 12 серпня 2016 року, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та на підставі рахунку № 426 від 08 липня 2016 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Агросем» в розмірі 49013,20 грн., про що свідчить платіжне доручення № 45095 від 18 серпня 2016 року. 04 січня 2019 року на адресу [PERSON] представником позивача було направлено претензію вих. № 1128294, 169640 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП в сумі 49013,20 грн., однак, як встановлено в судовому засіданні, дана сума відповідачем не повернута, що і стало причиною звернення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до суду за захистом свого порушеного права. За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (ст. 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Відтак, відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Враховуючи те, що до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», яка виплатила страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, то вбачається, що до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 49 013,20 грн. підлягає до стягнення з [PERSON] на користь страховика. Відтак, суд робить висновок про під ставність та обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00 грн..

Outcome: approved