Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, укладеної між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 4318,02 грн.,строком на 24 місяці, з 23.01.2014 р. по 31.01.2016 р., шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання відповідача по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць ( 18,00% на рік ) на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві строки. Проте позичальник умови договору не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.11.2017 р. складає 12 199,51 грн. В судове засідання представник позивача не зявився надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає . Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, укладеної між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 4318,02 грн.,строком на 24 місяці, з 23.01.2014 р. по 31.01.2016 р., шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання відповідача по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць ( 18,00% на рік ) на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві строки. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється в наступному порядку : починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) у сумі 216,07 грн. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.01.2016 року ( п. 2.1. Генеральної угоди ). Проте позичальник умови договору не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.11.2017 р. складає 12 199,51 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків,винагороди Банку, відповідно до умов цієї угоди та Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов`язань, передбачених цією угодою більш ніж на 31 день, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 1138,77 грн. Згідно п. 2.8 Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню. Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.11.2017 року складає 12 199 гривень 51 копійка, що підтверджується відповідними виписками з балансових рахунків, яка складається з: 3798,56 грн. заборгованість за кредитом ; 2 520,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом ; 4741,78 грн. - заборгованість за пенею ; 1138,77 грн. штраф (п. 2.2 Генеральної угоди); Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року по справі № 6-2003 цс 15 цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки ( пені, штрафу ). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( частина третя ст. 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме правопорушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таким чином , враховуючи , що умовами кредитного договору за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів передбачено одночасне стягнення щтрафу та пені з відповідача , що є одним видом цивільно-правової відповідальності , їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення буде свідчити про недотримання положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення., тому суд приходить до висновку , що у стягненні з відповідача штрафу у розмірі 1138,77 грн. слід відмовити, а отже загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача складає 11 060,74 грн. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог, згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial