Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 05 березня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20121105141015 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Відповідно до умов договору і додаткової угоди [PERSON] надається кредит у сумі 10 000 грн., а останній зобовязується сплачувати суму основного боргу згідно з графіком, та проценти за користування кредитом не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані відсотки. Зазначає, що банк свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у звязку з чим станом на 02 червня 2015 року має заборгованість у розмірі 36 274 грн. 33 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 9 992 грн. 35 коп.; заборгованість за процентами 6 794 грн. 35 коп., пені за прострочення сплати кредиту - 7105 грн. 11 коп.; пені за прострочення сплати процентів 2 971 грн.11 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості за кредитом 6 129 грн.75 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості за процентами 2 808 грн.41 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 333грн. 08 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 139 грн. 27 коп. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість у розмірі 36 274 грн. 33 коп. за кредитним договором № 20121105141015 від 05 березня 2013 року та стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявились, надали заяву, із якої вбачається, що позов ПАТ «Брокбізнесбанк» не визнають, просять розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 05 березня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 2012110514101 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE (а.с. 06 -08). Відповідно до статті 1 кредитного договору банк на підставі заяви позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки, видає власнику рахунку не персоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, відкриває спеціальний картковий рахунок № 26251554100029 в гривні та здійснює його обслуговування. Відповідно до п. 7.1.3. кредитного договору в разі виникнення заборгованості по спеціальному картковому рахунку та її непогашення в терміни, які визначені договором, позичальник гарантує повернення сум цієї заборгованості банку всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать. 05 березня 2013 року була укладена додаткова угода №1 до договору, якою регламентовано кредитні відносини (а.с. 9-10). Відповідно до пункту 2 додаткової угоди: « На умовах визначених додатковою угодою, банк надає позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі 10 000 грн. 00 коп., на строк з 05.03.2013 року по 04.03.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32 % річних на споживчі цілі. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором банк надав позичальнику кредит, що підтверджується доданою до позову випискою по особовому рахунку. Таким чином, банк виконав свої зобовязання перед позичальником за кредитним договором у повному обсязі (а.с. 11). Відповідно до п.3 п.8 додаткової угоди позичальник зобовязався сплачувати суму основного боргу та проценти за користування кредитом не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані відсотки. Відповідно до п.15 додаткової угоди за порушення строків погашення заборгованості за кредитом (кредитною лінією) та/ або строків сплати процентів за користування кредитом (кредитною лінією), а також інших платежів, позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 2 додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Пеня нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Відповідно до п.17 додаткової угоди у разі несплати позичальником 2 платежів за додатковою угодою, що йдуть підряд, термін повернення кредиту (кредитної лінії ) вважається таким, що настав і позичальник зобовязаний повернути кредит (кредитну лінію), сплатити проценти за користування кредитом (кредитною лінією) в сумі, що зафіксована на дату несплати другого платежу. Оскільки відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у звязку з чим станом на 02 червня 2015 року має заборгованість у розмірі 36 274 грн. 33 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 9 992 грн. 35 коп.; заборгованість за процентами 6 794 грн. 35 коп., пені за прострочення сплати кредиту - 7105 грн. 11 коп.; пені за прострочення сплати процентів 2 971 грн.11 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості за кредитом 6 129 грн.75 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості за процентами 2 808 грн.41 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 333грн. 08 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 139 грн. 27 коп. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності зі ч.1 п.1, ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих випадків вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки ( штрафу, пені). В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості (а.с. 13-16), відповідно до якого зазначено період нарахування пені за прострочення основного зобов'язання, з 25.03.2014 року по 01.06.2015 року та з 25.04.2014 року по 01.06.2015 року на загальну суму 7105,78 грн. У зв'язку з відсутністю належного детального розрахунку зазначеної пені, суд позбавлений можливості встановити її дійсний розмір та впевнитись у правильності її нарахування. Що стосується заборгованості по пені, неустойки за прострочення сплати процентів, суд приходить до висновку про часткове її стягнення, в межах строків позовної давності, передбаченої ст. 258 ЦК України, тобто на загальну суму 646,42 грн. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, як вбачається з матеріалів цивільної справи, представником позивача не було надано в судове засідання детального розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором стосовно строків та розміру нарахування пені за прострочення основного зобов'язання (кредиту), крім того, представник позивача не з'явився в судове засідання для надання особистих пояснень стосовно позовних вимог, хоча його явка була визнана обов'язковою ухвалою суду, згідно додаткового розрахунку заборгованості, наданого позивачем на запит суду, відомості щодо розрахунку заборгованості зазначені станом на 28.02.2014 рік, а тому суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Отже, позивач не довів свого позову, що є його обовязком відповідно до засад змагальності сторін процесу, в частині вимог щодо стягнення пені за прострочення сплати основного зобов'язання (кредиту) в сумі -7 105 грн. 78 коп., а тому в цій частині необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення. позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial