Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Представник ТДВ «СК «Кредо» 01 грудня 2016 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в обґрунтування якого посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08 серпня 2015 року, позивачем було виплачено потерпілій стороні страхове відшкодування у розмірі 34054,67 грн. Оскільки винуватцем ДТП є [PERSON], а відповідним договором страхування на пільгових умовах як пенсіонера була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], на підставі п. 13.2 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив суд стягнути на свою користь з відповідача 50% розміру виплаченого страхового відшкодування, що становить 17\~027,34 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тексті позовної заяви наявне клопотання про розгляд даної цивільної справи за відсутності представника позивача (а. с. 3 зворот). Відповідач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою місця реєстрації, про причини неявки у судове засідання суду не повідомила, у звязку із чим суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Третя особа у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: Так, судом встановлено, що 08 серпня 2015 року за участю транспортного засобу «ЗАЗ Деу», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Мітсубісі», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автомобілі були пошкоджені (а. с. 8, 8-26). Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні зазнаної дорожньо-транспортної пригоди. Також судом було встановлено, що ТДВ «СК «Кредо» на підставі полісу № АІ/7320104 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на пільгових умовах (як пенсіонера) була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER], [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до звіту № 19-08-15Л від 26 серпня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП становить 34\~054,67 грн. (а. с. 27-40). Судом також встановлено, що ТДВ «Кредо» платіжним дорученням № 3137 від 23 вересня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 34\~054,67 грн. страхувальник [PERSON], ІПН [NUMBER] (а. с. 34). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 993 ЦК України та положень ст.. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 38-1.1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Пунктом 13.2 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи за їх сукупністю, враховуючи, що позивачем було виплачено потерпілій внаслідок ДТП від 08 серпня 2015 року стороні страхове відшкодування у розмірі 34054,67 грн., приймаючи до уваги положення ст. 38-1.1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 50% вказаної суми, тобто 17\~027,34 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача. Вирішуючи питання про повернення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 1\~218,00 грн. (а. с. 42). На підставі викладеного,

Outcome: approved