Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 11738 грн. 99 коп. за кредитним договором №б/н від 12.01.2011 року, а також стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.01.2011 року [PERSON] став їх клієнтом, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що дана Анкета-Заява, Пам`ятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ними Договір про надання банківських послуг, згідно якого [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а останній зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач у справі [PERSON] 06.05.2020 року банком була направлена претензія кредитора до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, на що 11.06.2020 року було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Так, станом на дату смерті боржника заборгованість становить 11738 грн. 99 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але разом із позовом надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, 12.01.2011 року [PERSON] став клієнтом позивача, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява, Пам`ятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ними Договір про надання банківських послуг, згідно якого [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а останній зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки (а.с.29-56,57). Відповідно до довідки банку, [PERSON] отримав банківську кредитну картку, яку змінював по закінченню строку дії, при цьому строк дії останньої картки - до останнього дня березня 2021 року (а.с.57). Протягом строку обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , змінювався розмір кредитного ліміту (а.с.28). Згідно виписки з карткового рахунку відкритого на ім`я [PERSON] , встановлено, що останній користувався кредитними коштами, а також частково виконував зобов`язання згідно умов договору №б/н (а.с.12-27). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.62). У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором станом на дату його смерті була наявна заборгованість у розмірі 11738 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 11738 грн. 99 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, що підтверджується розрахунками заборгованості, наданими позивачем (а.с.8-11). 06.05.2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надіслано претензію кредитора за вих. №SAMDNWFC00008317173 від 22.04.2020 року на адресу Сьомої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.63,64), на яку 11.06.2020 року було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.65). Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Так, оскільки боржник помер, то відповідати перед позивачем на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, у даному випадку позивач зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняла після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Так, позивач зазначає, що спадкоємцем [PERSON] у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як така, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач у справі - [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Отже, на думку позивача, спадкування відповідачем обов`язків [PERSON] відбулось відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] та постійно проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини фактично прийняла спадщину після його смерті, до складу якої входять і кредитні зобов`язання. При цьому, позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому 11.09.2020 року на адресу відповідача було направлено лист-претензію, яким позивач пред`явив свої вимоги до відповідача, однак який останньою був залишений поза увагою (а.с.66,67-69). Між тим, суд зазначає, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, а також право на нього, не встановлено коло спадкоємців та не доведено, що саме відповідач є спадкоємцем та отримала у спадщину будь-яке майно спадкодавця, у зв`язку з чим може задовольнити вимоги кредитора в межах його вартості. Разом з тим, матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] , які надійшли із Сьомої криворізької державної нотаріальної контори на запит суду, також не містять відомостей, що будь-які спадкоємці померлого [PERSON] звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття чи відмову від спадщини, натомість убачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена лише на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.90-97). Посилання позивача на те, що відповідач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , позаяк постійно проживала з ним на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями їх паспортів, де місцем їх реєстрації зазначена одна і та ж адреса, також не заслуговують на увагу, оскільки факт реєстрації за однією адресою відповідача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджує факту постійного проживання відповідача разом із спадкодавцем та прийняття нею таким чином спадщини після померлого. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у зв`язку з цим у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed