Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вищеназваним позовом і просить суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користуватися житловим будинком за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідач зареєстрована, але не проживає в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.10.2017 року. Позивач є власником даного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованого у реєстрі за № 3461, а відповідач на даний час в ньому не проживає, місце її проживання не відоме, вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлені, але в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу у їх відсутність, а також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Всі судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належно повідомлена, причини неявки до суду не повідомила. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованого у реєстрі за № 3461. В даному житловому будинку зареєстрована відповідач в справі, [PERSON], яка зареєстрована з 29.01.2013 року, проте з часу реєстрації не проживаває в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.10.2017 року. Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Позивач є власником даного будинку, в якій зареєстрована відповідач. В даний час відповідач в ньому не проживає, місце її проживання не відоме, тому вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженя своїм майном, де перешкодою є постійне проживання в будинку особи, яка не має будь-яких на те прав. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що відповідач не проживає у вищевказаному жилому приміщенні більше шести місяців, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому вона втратила право на користування ним. На підставі задоволення позову судові витрати в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved