Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 10.11.2011 року, яку уточнив заявою від 16.02.2021 року.\~В обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 10.11.2011 року та при підписанні\~анкети-заяви\~підтвердив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг»,\~«Тарифами»,\~які викладені\~на банківському\~сайті,\~складає договір\~про надання\~банківських послуг\~між ним\~та банком,\~що підтверджується\~ підписом відповідача\~у заяві.\~При укладанні\~договору сторони\~керувались ч.\~1 ст.\~634\~ЦК України і заявою\~ відповідача підтверджується\~той факт,\~що він\~був повністю\~проінформований про\~умови кредитування\~в АТ\~КБ «Приватбанк»,\~які були\~надані йому\~для ознайомлення\~в письмовій\~формі. Щодо встановлення\~та зміни\~кредитного ліміту\~Банк керувався\~п.п.2.1.1.2.3\~Договору,\~на підставі\~яких відповідач\~при укладанні\~договору дав\~свою згоду\~щодо прийняття\~будь-якого\~розміру кредитного\~ліміту та\~його зміну\~за рішенням\~та ініціативою \~банку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено банком до 50000 гривень. Позивач зазначає, що він свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно п. 2.1.1.12.3 погашення кредиту здійснюється наступним шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та проценті внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. В зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 19.01.2021 року має заборгованість в розмірі 52657,61 грн., яка складається з: 46032,27 грн. - заборгованості за тілом кредиту; в т.ч. : 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 46032,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6625,34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.03.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано до суду не було. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Судом встановлено, з матеріалів справи, 10.11.2011 року [PERSON] дійсно підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.13). Також з матеріалів справи вбачається, що старт карткового рахунку № [NUMBER] , по якому проводилося кредитування відповідача, відбувся 10.11.2011 року та в той же день відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 300,00 гривень, який було збільшено до 3300,00 грн., після цього кредитний ліміт було зменшено банком 22.04.2014 року до 2000,00 грн., 10.07.2014 року зменшено до 940,00 грн., 07.07.2016 року кредитний ліміт знову було збільшено до 4000,00 грн., 21.10.2019 року та 18.03.2020 року збільшено до 50000,00 грн., а 31.03.2020 року, 14.04.2020 року, 27.04.2020 року, 08.05.2020 року, 19.05.2020 року зменшено до 49704,22 грн. Також 01.06.2020 року, 12.06.2020 року, 23.06.2020 року, 06.07.2020 року, 17.07.2020 року, 31.07.2020 року, 11.08.2020 року, 25.08.2020 року, 07.09.2020 року кредитний ліміт було зменшено до 48903,50 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.11). Факт користування кредитними коштами відповідачем [PERSON] підтверджується випискою за договором б/н від 10.11.2011 року, наданою представником позивача, в тому числі отримання готівкових коштів в розмрірі 48000 гривень 01.11.2019 року та наступного часткового погашення цієї суми останній раз 27.10.2020 року (а.с.97-102). Згідно до п. 1.1.1.50 Договору Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань Відповідача, які щомісяця повинен сплачувати Відповідач\~протягом\~терміну дії карти. (а.с.16) Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно п. 2.1.1.12.3 погашення кредиту здійснюється наступним шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та проценті внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. (а.с.36) Отже, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та умовами виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач припинив будь-яке погашення заборгованості по договору 27.10.2020 року . Як вказує позивач, станом на 19.01.2021 року загальний розмір заборгованості за наданим кредитом складає 52657,61 грн., яка складається з: 46032,27 грн. - заборгованості за тілом кредиту: в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 46032,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6625,34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії. (а.с.9-10) Вищевказану заборгованість за кредитним договором відповідач [PERSON] визнав у повному обсязі до початку судового розгляду по суті, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність порушення відповідачем [PERSON] встановленого у кредитному договорі та обумовленого сторонами порядку щомісячного повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, а також з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Окрім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (стаття 625 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.11.2011 року, яка станом на 19.01.2021 року становить 52657,61 грн. та яку відповідач визнав в повному обсязі. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № PROM2BHF9U від 22.01.2021 року. З урахуванням того, що відповідачем визнано позов в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, тому з нього слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що становить 1135,00 грн., та повернути з державного бюджету позивачу 50 відсотків судового збору, що становить 1135,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 615, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved