Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, яку уточнив 24 травня 2017 року, посилаючись на те, що16 жовтня 2015 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої позивачці відкрилась спадщина за заповітом на весь склад спадщини. Спадкові права позивачки не оспорюються. До складу спадщини входить право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4041 га, з кадастровим номером 3221985800:02:004:0007, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області, що належало [PERSON] згідно Державного акту серії Р1 № 259423, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів від 16.03.2001 року № 20. Позивачка спадщину після смерті матері прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час її смерті. Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у звязку із на наданням доказів спільного проживання з матірю на час її смерті. Крім того, позивачці відкрилась спадщина за законом після смерті двоюрідної баби [PERSON], що померла 11 грудня 2006 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла бабі позивачки [PERSON]. Проте [PERSON] померла 11 листопада 2006 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці [PERSON] До складу спадщини за законом померлої 11 грудня 2006 року [PERSON] входить право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0 га, з кадастровим номером 3221985800:02:018:0050, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області, що належало [PERSON] згідно Державного акту серії ЯБ № 003323, виданого на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 28.04.2004 року № 223. З лютого 2001 року позивачка проживала разом з [PERSON] однією сімєю, вони були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка не зверталась, оскільки вважала, що спадщину прийняла шляхом фактичного проживання з померлою на час відкриття спадщини. В досудовому порядку вирішити питання оформлення спадкових прав позивачка не має можливості. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] просить суд: 1.Встановити, що позивачка [PERSON] проживала однією сімєю не менше пяти років з [PERSON] на час її смерті - 11 грудня 2006 року. 2.Визнати за позивачкою [PERSON], як спадкоємцем після смерті [PERSON], померлої 11 грудня 2006 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0 га, з кадастровим номером 3221985800:02:018:0050, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області, що належало [PERSON] згідно Державного акту серії ЯБ № 003323.\~ 3.Встановити, що позивачка [PERSON] постійно проживала разом з матірю [PERSON] на час її смерті 16 жовтня 2015 року. 4.Визнати за позивачкою [PERSON], як спадкоємцем після смерті [PERSON], померлої 16 жовтня 2015 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4041 га, з кадастровим номером 3221985800:02:004:0007, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області, що належало [PERSON] згідно Державного акту серії Р1 № 259423. 5.В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON]\~ заявлені вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] сільська рада свого представника не направила, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, голова сільської ради [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнала повністю. \~ Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що був добре знайомий з [PERSON] та [PERSON], оскільки вони були односельцями. [PERSON] була двоюрідною бабою позивачки [PERSON] та рідною сестрою баби позивачки. [PERSON] була одинокою, дітей не мала. Через похилий вік та незадовільний стан здоровя [PERSON] позивачка у лютому 2001 року переїхала проживати до неї. Разом вони жили однією сімє до дня смерті [PERSON] - 11 грудня 2006 року, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. [PERSON] була матірю позивачки. На час смерті [PERSON], яка померла 16 жовтня 2015 року, з нею постійно проживала позивачка. В судовому засіданні свідок [PERSON] дала покази, аналогічні показам свідка [PERSON] Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0 га, з кадастровим номером 3221985800:02:018:0050, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області. Право власності на земельну ділянку посвідчувалось Державним актом серії ЯБ № 003323, виданим на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 28.04.2004 року № 223, що встановлено з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.13), копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.28-29). Після смерті [PERSON], померлої 11 грудня 2006 року, позивачка є спадкоємцем за законом, позивачка спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день її смерті, інші спадкоємці відсутні, спадкоємець за заповітом [PERSON] померла до відкриття спадщини, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, що встановлено з копій свідоцтв про смерть (а.с.9,11), копії заповіту (а.с.23), довідки [PERSON] сільської ради (а.с.15), інформаційних довідок із Спадкового реєстру (а.с.42,45). Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] (нотаріальна відмова - а.с.16). [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4041 га, з кадастровим номером 3221985800:02:004:0007, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області. Право власності на земельну ділянку посвідчувалось Державним актом серії Р1 № 259423, виданим на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів від 16.03.2001 року № 20, що встановлено з копії Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.12), копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.30-31). Після смерті [PERSON], померлої 16 жовтня 2015 року, позивачка є спадкоємцем за заповітом, позивачка спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день її смерті, інші спадкоємці відсутні, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.10), копії свідоцтва про народження (а.с.14), копії актового запису про шлюб (а.с.15), копії заповіту (а.с.25), довідки [PERSON] сільської ради (а.с.18), інформаційних довідок із Спадкового реєстру (а.с.43-44,46). Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] (нотаріальна відмова - а.с.17). В силу ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці\~за\~законом\~одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує\~право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття\~ними спадщини або відмови від її прийняття,\~крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ст. 1264 ЦК України \~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В силу ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільноправових угод. \~\~\~ Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом... Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом майна померлої 11 грудня 2006 року [PERSON], оскільки проживала разом з нею однією сімєю не менше пяти років до дня її смерті. Спадкові права позивачки не оспорюються, інші спадкоємці відсутні. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0 га, з кадастровим номером 3221985800:02:018:0050, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області та належала [PERSON] згідно Державного акту серії ЯБ № 003323.\~ Позивачка спадщину прийняла, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час її смерті. Крім того, позивачка є спадкоємцем за заповітом майна померлої 16 жовтня 2015 року [PERSON] Спадкові права позивачки не оспорюються. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4041 га, з кадастровим номером 3221985800:02:004:0007, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Згурівського району Київської області та належала [PERSON] згідно Державного акту серії Р1 № 259423.\~ Позивачка спадщину прийняла, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час її смерті. Позивачка позбавлені можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах. Суд вважає за необхідне, встановити, що позивачка [PERSON] проживала однією сімєю не менше пяти років з [PERSON] до дня їх смерті - 11 грудня 2006 року, визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯБ № 003323, встановити, що позивачка [PERSON] постійно проживала разом з матірю [PERSON] на час її смерті 16 жовтня 2015 року, визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку згідно Державного акту серії Р1 № 259423, а також не\~ застосовувати до відповідача\~ ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved