Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитної угоди № 54108С1 від 07.02.2008р. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» надав [PERSON] кредит на суму 30000 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 06.02.2013р. Додатковою угодою № 54108С1-2 від 15.10.2009р. до кредитного договору змінено кінцевий термін повернення заборгованості до 06.02.2015р., додатковою угодою № 54108С1-4 від 15.06.2010р. - до 06.02.2017р. Крім цього, додатковою угодою № 54108С1-5 від 15.06.2011р. змінено процентну ставку на період з 01.06.2011р. по 31.05.2012р. в розмірі 12% та змінено графік погашення кредиту. Відповідачем порушувались строки сплати процентів за користування кредитом та графік повернення кредиту у звязку з чим рішенням суду від 31.03.2014р. вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитній угоді № 54108С1 від 07.02.2008р. в розмірі 23180,84 доларів США по кредиту та 16517,66 грн. по нарахованій та несплаченій пені, судові витрати, однак дане рішення суду відповідачем не виконано та порушуються умови кредитного договору в частині сплати нарахованих процентів та штрафних санкцій. Станом на 12.07.2016р. заборгованість [PERSON] по кредиту становить: 9083,51 доларів США заборгованість по відсотках за період з 01.11.2013р. по 30.06.2016р. та 343923,98 грн. пеня за прострочений основний борг та прострочені проценти за період з 13.07.2015р. по 12.07.2016р., тому просив стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість за кредитною угодою та судові витрати. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позов підтримав, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги частково заперечив, покликаючись на письмово викладені (а.с.56-58) обставини, просив суд застосувати положення ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені до 90% - до 23308,28грн. Заслухавши представників сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 07.02.2008р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладений кредитний договір №5408С1 (а.с.4-7,8,9,10,11), згідно якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 30000 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 06.02.2013р. Додатковим договором № 5408С1-2 від 15.10.2009р. до кредитного договору (а.с.12-13,14,15) змінено кінцевий термін повернення заборгованості до 06.02.2015р. 15.06.2010р. додатковим договором № 5408С1-4 (а.с.16-17,18) змінено кінцевий термін повернення заборгованості до 06.02.2017р. Крім цього, додатковим договором № 5408С1-5 від 15.06.2011р. до кредитного договору (а.с.19-20,21) змінено процентну ставку на період з 01.06.2011р. по 31.05.2012р. в розмірі 12% та змінено графік погашення кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) зобовязання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 31.03.2014р. позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено, було вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитній угоді № 54108СІ від 07.02.2008р. в розмірі 23180,84 доларів США - по кредиту, 16517,66грн. пені а також судові витрати (а.с.23-24). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.30) [PERSON] порушувала графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала, таким чином станом на 12.07.2016р. має непогашену заборгованість в розмірі 9083,51 доларів США заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за період з 01.11.2013р. по 30.06.2016р., що еквівалентно по курсу НБУ 24,852093 за 1 дол. США станом на 12.07.2016р. 225744,24грн. та 343923,98грн. пеня за прострочений основний борг та прострочені проценти за період з 13.07.2015р. по 12.07.2016р. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором її представником суду не подано і такий розрахунок фактично ним не заперечено. В той же час відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, з урахуванням вищенаведеного, виходячи з умов справедливості та розумності, а також враховуючи особу відповідача, яка проживає з донькою і внучкою (а.с.60), її скрутне фінансове становище, яке в свою чергу підтверджується наданими її представником письмовими доказами (а.с.62,63-64), суд вважає за можливе зменшити розмір пені, а відтак позов задоволити частково, стягнути з неї суму боргу у розмірі 9083,51 доларів США та 60000грн. пені за прострочений основний борг та прострочені проценти за період з 13.07.2015р. по 12.07.2016р. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved