Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], Органу опіки та піклування Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 23 червня 2015 року у віці 43 років померла мати позивачки [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишила, спадкоємця не визначила. За час життя, за життя, [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,5159 га, яка розташована на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. По смерті [PERSON] лишилось чотири спадкоємці першої черги спадкування за законом, а саме діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. По смерті [PERSON] спадкоємці вирішили, що спадщину приймуть малолітні доньки померлої [PERSON] та [PERSON]. Але позивачка довідалась від органу опіки та піклування про те, що право на спадщину отримала [PERSON], незважаючи на той факт, що малолітні на час вікриття спадщини діти спадкодавця автоматично вступили в право на спадщину. Враховуючи обставини, що склалися для позивача, а саме те, що остання вважала що право на спадщину набули її молодші та неповнолітні сестри, [PERSON] вважає, що строк для прийняття спадщини по смерті [PERSON] було пропущено ним з поважних причин. Позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи є заява, в якій вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Відповідачі в підготовче судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до положень ч.ч.3,4\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,207\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач визнав, пред'явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 23 червня 2015 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 250902. Також встановлено, що після смерті матері в Новоукраїнській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №114/2017 від 3 квітня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини, в зв'язку з хворобою, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки остання є спадкоємцем, не реалізувала належне їй право на прийняття спадщини внаслідок того, що остання вважала що право на спадщину набули її молодші та неповнолітні сестри, пропустивши визначений законом строк через наявність об'єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Згідно\~ст.3 Конституції України, людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно усталеної практики ЄСПЛ, при вирішенні майнових спорів, суди зобов'язані враховувати баланс між приватними та публічними інтересами. Згідно проголошеного принципу, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутніть при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави.

Outcome: approved