Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

прокурор Сихівського району м.Львова в інтересах держави в особі Комунальної міської дитячої клінічної лікарні звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просить стягнути з [PERSON] на користь Комунальної міської дитячої клінічної лікарні м.Львова 7027,22 грн. витрат на лікування потерпілого від злочину - [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2014р., за результатами розгляду кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, останнього визнано винним у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення та призначено покарання - п'ять років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04.07.2014р. вирок Сихівського районного суду м.Львова змінено, та засуджено [PERSON] до 4 років позбавлення волі. Під час судового розгляду кримінальної справи встановлено, що [PERSON] 27.08.2013р. о 19.50 год., знаходячись на дитячому майданчику поблизу будинків [ADDRESS], під час конфлікту з неповнолітнім потерпілим [PERSON], що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому один удар ножем в спину з правого боку, внаслідок чого спричинив потерпілому проникаюче поранення правої половини спини з поступленням крові та повітря у плевральну порожнину, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Того ж дня, 27.08.2013р., [PERSON] був доставлений в реанімаційне відділення Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова, а 28.08.2013р. [PERSON] переведений до Комунальної міської дитячої клінічної лікарні. Згідно листа Комунальної міської дитячої клінічної лікарні №62 від 26.01.2015р. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному та І хірургічному відділеннях Комунальної міської дитячої клінічної лікарні з 28.08.2013р. по 13.09.2013р. Загальна сума затрачених Комунальною міською дитячою клінічною лікарнею коштів на лікування [PERSON] становить 7 027, 22 грн. Оскільки вина [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення встановлена в судовому порядку та частково визнана останнім самостійно, прокурор Сихівського району м.Львова, як представник інтересів держави в суді, просить, в силу ст.1206 ЦК України, стягнути з [PERSON] в користь медичного закладу понесені витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Представник позивача в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні змісту позову та заяви про зменшення позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, отримав копію позовної заяви з додатками та був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак не виявив бажання бути присутнім в судовому засіданні, жодних письмових пояснень, щодо розгляду вказаної справи ним подано не було, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони представника позивача, суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2014р. у справі №464/12049/13-к обвинуваченого [PERSON], [INFO]., визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та засуджено до п'ять років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04.07.2014р. вирок Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2014р. змінено, та засуджено [PERSON] до 4 років позбавлення волі. Як вбачається зі змісту вищевказаних судових рішень, при розгляді кримінального провадження судом було встановлено, що [PERSON] 27 серпня 2013 року о 19.50 год., знаходячись на дитячому майданчику поблизу будинків [ADDRESS], під час конфлікту з неповнолітнім потерпілим [PERSON], що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому один удар ножем в спину з правого боку, внаслідок чого спричинив потерпілому проникаюче поранення правої половини спини з поступленням крові та повітря у плевральну порожнину, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Того ж дня, 27.08.2013р., потерпілий [PERSON] був доставлений в реанімаційне відділення Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова, звідки, 28.08.2013р. переведений до Комунальної міської дитячої клінічної лікарні для подальшого лікування. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993р. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Як передбачено п.1 цього Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Згідно листа Комунальної міської дитячої клінічної лікарні №62 від 26.01.2015р. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному та І хірургічному відділеннях Комунальної міської дитячої клінічної лікарні з 28.08.2013р. по 13.09.2013р., а загальна сума затрачених Комунальною міською дитячою клінічною лікарнею коштів на лікування [PERSON] становить 7 027, 22 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов підставним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно вчинив злочин внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Комунальній міській дитячій клінічній лікарні, внаслідок чого закладом охорони здоров'я були понесені витрати, що не заперечив відповідач (відмовившись від дачі будь-яких пояснень), а тому дані витрати підлягають стягненню з останнього в користь медичного закладу. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідача слід стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.1206 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» та

Outcome: approved