Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Представник Харківської державної академії фізичної культури звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, посилаючись на те, що Наказом Харківської державної академії фізичної культури від 01 вересня 2015 року відповідач - [PERSON] був поновлений з 01 вересня 2015 року до контингенту студентів 3-го курсу освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом підготовки «Фізичне виховання» група з-31 з 5 семестру на контрактну форму навчання. Відповідач раніше навчався у комунальному закладі «Харківської державної академії» Харківської обласної ради. На підставі вищезазначеного наказу між Харківською державною академією фізичної культури та [PERSON] було укладено договір про навчання №3919 від 01 вересня 2015 року. Умовами договору передбачено, що обовязком [PERSON] є своєчасне внесення плати за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. Згідно пункту 4.2 розділу 4 договору про навчання №3919 вартість освітньої послуги за один рік становить 5000 (пять тисяч) гривень. За невиконання умов договору наказом Харківської державної академії фізичної культури №61-ст від 22 лютого 2016 року [PERSON] було відраховано з контингенту студентів освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. За період навчання з 01 вересня 2015 року по 22 лютого 2016 року відповідачем не було виконано умови договору про навчання, а саме умови п 3.1. розділу 3 відповідно до яких встановлено, що обовязком замовника є своєчасне внесення плати за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Позивачем - Харківською державною академією фізичної культури було надано відповідачу освітню послугу, але в свою чергу відповідач за період навчання жодного разу не було внесено оплату за навчання відповідно до умов договору. Оскільки відповідачем було проігноровано вимогу позивача про сплату заборгованості за навчання, позивач був вимушений звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою для відновлення своїх законних прав та стягнення заборгованості за навчання з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив позовну заяву задовольнити (а.с. 56). Відповідач у судовому засіданні заперечував з приводу задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначив, що після укладення спірного договору №3919\~від 01\~вересня 2015\~рокупро надання освітніх послуг, він жодного разу не був в навчальному закладі на сесіях та інших заняттях, взагалі ніяким чином не підтверджував свого навчання у закладі, оскільки в нього не було коштів на проїзд до навчального закладу, а отже зазначив [PERSON] йому жодного разу не було надано освітніх послуг. У своїх запереченнях відповідач посилався на ч.1 ст.901 ЦК України з якої слідує, що він не був споживачем освітніх послуг, а тому і не повинен сплачувати за них позивачу. Крім того стверджував, що згідно вимог спірного договору про навчання позивач повинен був після 1-го семестру 2015 року припинити дію договору але позивач подав позов лише після 7-го семестру в яких відповідач не приймав участі у навчанні, а тому заперечував з приводу оплати послуг за навчання, які йому не були надані. Вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача, дослідивши докази і оцінивши їх у сукупності суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 01 вересня 2015 року наказом Харківської державної академії фізичної культури №03-03/238-ст відповідач - [PERSON] був поновлений з 01 вересня 2015 року до контингенту студентів 3 курсу освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом підготовки «Фізичне виховання» (викладач фізичного виховання) група з-31 з 5 семестру на контрактну форму навчання, що підтверджується копією вищевказаного наказу (а.с. 11). 01 вересня 2015 року на підставі наказу №03-03/238-ст від 01 вересня 2015 року між Харківською державною академією фізичної культури та [PERSON] було укладено договір про навчання в Харківській державній академії фізичної культури №3919, що підтверджується копією договору (а.с. 10). 22 лютого 2016 року за невиконання умов договору наказом Харківської державної академії фізичної культури №61-ст [PERSON] було відраховано з контингенту студентів освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр з 22 лютого 2016 року, що підтверджується ксерокопією наказу (а.с. 12). 08 листопада 2017 року на адресу відповідача була направлена вимога про сплату заборгованості, яка була отримання [PERSON] 10 листопада 2017 року, що підтверджується копією вимоги та поштового повідомлення про отримання відправлення (а.с. 15-16). З розрахунку заборгованості вбачається, що за надані освітні послуги [PERSON] повинен сплатити за період навчання з 01.09.2015 року по 31.01.2016 року у розмірі 2500,00 грн. та за період навчання з 01.02.2016 року по 21.02.2016 року у розмірі 362,07 грн., що підтверджується ксерокопією розрахунку (а.с. 17). Загальна сума боргу 2862,07 грн. Факт отримання відповідачем освітніх послуг підтверджується ксерокопією відомостей успішності №4/15 від 28 вересня 2015 року; №08/15 від 30 вересня 2015 року; №16/15 від 02 жовтня 2015 року; №17/15 від 02 жовтня 2015 року; №24/15 від 04 жовтня 2015 року; №29/15 від 05 жовтня 2015 року; №33/15 від 06 жовтня 2015 року; №54/15 від 08 жовтня 2015 року (а.с. 59-66). Пунктом 3.1. розділу 3 договору про навчання №3919 від 01 вересня 2015 року встановлено, що обовязком замовника є своєчасне внесення плати за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Згідно пункту 4.2. розділу 4 Договору про навчання №3919 від 01.09.2015 року вартість освітньої послуги за один рік становить 5000 (пять тисяч) гривень. Відповідно пункту 4.3. розділу 4 Договору про навчання №3919 від 01.09.2015 року замовник вносить оплату безготівково кожного семестру. Пунктом 4.4. розділу 4 Договору про навчання №3919 від 01.09.2015 року передбачено, що строки оплати: у разі одноразової сплати та щорічної - до 10 вересня відповідного року, у разі по семестрової сплати - до 10 вересня та до 10 січня відповідного року. Згідно пункту 6.1. розділу 6 Договору про навчання №3919 від 01.09.2015 року дія договору припиняється зокрема: - у разі прийняття рішення про відрахування Замовника - фізичної особи з навчального закладу згідно з законодавством, через невиконання освітньої програми, не внесення плати за навчання протягом 20 календарних днів після встановленого договором строку, при цьому рішення про відрахування замовника, з вище переліченої підстави, може бути прийнято протягом усього строку дії даного договору; - за рішенням суду в разі систематичного порушення або невиконання умов договору. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з положеннями статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимогами ст.629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за оплату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено факт невиконання відповідачем [PERSON] умов договору про надання освітньої послуги від 01.09.2015 року. Доводи відповідача про відсутність доказів про факт надання йому освітніх послуг, спростовуються наданими позивачем ксерокопіями відомостей про успішність навчання, з яких вбачається, що [PERSON] значився студентом 5-го навчального семестру факультету підвищення кваліфікації, перепідготовки та заочного навчання, був внесений у список з іншими студентами групи та йому нараховувалися відповідні бали успішності за результатами наданої програми навчання, у звязку з чим суд дійшов висновку, про те, що відповідачу у 5 семестрі надавалися освітні послуги, а отже умови договору у 5 семестрі зі сторони позивача виконані в повному обсязі, а зі сторони відповідача ні. Самовільне невідвідування відповідачем занять, не є доказом ненадання позивачем освітніх послуг. При цьому відповідачем не повідомлено навчальний заклад про дострокове розірвання договору, [PERSON] відрахований за академнеуспішність, що не звільняє його від обов'язку виконання договору в обсязі вже наданих послуг, внаслідок чого, суд дійшов висновку про те, що права позивача порушені та підлягають судовому захисту, а вимоги про відшкодування заборгованості з оплати освітніх послуг за 5 семестр в розмірі 2\~500 грн. підлягають задоволенню. Разом з тим, до суду були надані докази надання освітніх послуг [PERSON] тільки у 5 семестрі, належні докази надання освітніх послуг у 6 семестрі позивачем надані не були, у звязку з чим суд дійшов висновку про те, що [PERSON] у 6 семестрі з 01.02.2016 року по 21.10.2016 року не отримував освітні послуги. На підставі викладеного, беручи до уваги п.4.4. договору про навчання № 3919, згідно якого у разі по семестрової сплати за навчання, відповідач повинен був внести гроші - до 10 січня відповідного року, враховуючи п. 6.1 вказаного договору, де зазначено, що у разі порушення вимог договору та не сплаті платежу до 10 січня відповідного року протягом 20 календарних днів дія договору припиняється, а також враховуючи, що [PERSON] у 6 семестрі з 01.02.2016 року по 21.10.2016 року не отримував освітні послуги, у звязку з чим суд дійшов висновку про те, що позов в частині стягнення заборгованості за період з 01.02.2016 року по 21.10.2016 року в розмірі 362,07 грн. є необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Тому суд стягує з [PERSON] судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 1545,61 грн. Тобто, 2862,07 грн. : 11463,06 грн. = 1.14 (заявлена позивачем сума заборгованості : задоволену судом суму заборгованості = коефіцієнт розрахунку судового збору), 1762,00 грн. (судовий збір) : 1.14 = 1545,61 грн. (сума судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду поділена на коефіцієнт розрахунку в межах задоволеної судом суми заборгованості = судовий збір пропорційно до задоволеної судом суми заборгованості).

Outcome: partial