Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, виданої Ригівською сільською радою Лохвицького району, Полтавської області від 09.12.2016 року, зареєстрована в реєстрі за № 49 [PERSON] звернулась в інтересах [PERSON] до суду з позовом до Ригівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини. [INFO] року помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON], залишивши у спадок домоволодіння в [ADDRESS] Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок з допоміжними господарськими побудовами. Будинок побудований позивачем та її чоловіком з 1967 року по 1991 рік, правовстановлюючі документи чоловіком не отримані та відсутня державна реєстрація на будинок. Просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, який складається з: житлового будинку із блоків черепашника обкладеного цеглою, загальною площею 62,40 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м. літ. «А-1», погребу із цегли керамічної літ. «Б», літньої кухні із шлакоблоку літ. «В», господарської будівлі шлакоблочної літ. «Г», убиральні дощатої літ. «Д», огорожі із плоского шиферу «№1», воріт металевих з хвірткою «№2», колодязя з цементних кілець «№3». В судове засідання представник позивача, яка діє на підставі довіреності [PERSON] не з'явилась, надала до початку судового засідання заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, також зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, через канцелярію суду надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову в судове засідання не з'явився про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, за наявними у справі матеріалами та відповідно до чинного законодавства України. Крім цього зазначив, що оскільки будівництво житлового будинку по [ADDRESS] здійснено у період з 1967 по 1970 роки, тобто до 5 серпня 1992 року, а саме до набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ. Таким чином, представник Департаменту вважає, що вищевказане домоволодіння не потребує прийняття в експлуатацію. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Ригівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від [INFO] року, (а.с. 12). Згідно свідоцтва про одруження [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], уклали шлюб 01.09.1962 року, який зареєстрований Ригівською сільською радою Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 5, (а.с. 8). Згідно інформації, наданої завідуючою Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] звернулась дружина спадкодавця [PERSON]. Дочка спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовилась заявою. Спадкова справа заведена 11.02.2005 року за № 47/2005. 04.03.2005 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину на пайову земельну ділянку розміром 4,07 га на території Ригівської сільської ради на користь [PERSON]. До складу спадкового майна входить: житловий будинок з допоміжними господарськими прибудовами в [ADDRESS] належав [PERSON], який помер [INFO] року, на який відсутні правовстановлюючі документи, в зв'язку з чим немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно (а.с. 7). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається, з виписки із погосподарської книги за № 435 від 11.09.2017 року, виданої виконкомом Ригівської сільської ради, згідно запису в погосподарській книзі № 8 на 2016-2023 роки, номер об'єкта погосподарського обліку [NUMBER], житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] за померлим [INFO] року, [PERSON]. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних) актів, що підтверджують право власності. Згідно даних технічного паспорту станом на 23 листопада 2016 року, виготовленого на замовлення [PERSON] ПП. «Бюро послуг та консультацій», до складу об'єкту входить: житловий будинок з господарськими будівлями, який складається з: житлового будинку із блоків черепашника обкладеного цеглою, загальною площею 62,40 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м. літ. «А-1», погребу із цегли керамічної літ. «Б», літньої кухні із шлакоблоку літ. «В», господарської будівлі шлакоблочної літ. «Г», убиральні дощатої літ. «Д», огорожі із плоского шиферу «№1», воріт металевих з хвірткою «№2», колодязя з цементних кілець «№3». Рік побудови будинку, господарських будівель та споруд зазначений 1967-1991 р., коефіцієнт зносу будинку складає 40%, господарських будівель від 30% до 55%. Згідно з висновком про ринкову вартість майна, викладеного у звіті про незалежну оцінку об'єкту нерухомого майна, що розташовується за адресою: [ADDRESS] Виконком Ригівської сільської ради надав інформацію про те, що житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] і який рахується за померлим [INFO] року [PERSON], дійсно придатний для проживання і в аварійному стані не знаходиться. Судом встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, є дружиною померлого [PERSON], інші спадкоємці за законом, в тому числі і ті, що проживали на момент смерті разом із спадкодавцем, відмовились від прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги повною мірою ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved