Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Представник ТОВ «Українська боргова компанія» - Олійник А.О. звернулася до суду з позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 133#00017143540 від 07.02.2012 року у загальному розмірі 14 896,97 грн. Також представник позивача просила стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача - Олійник А.О., яка діє на підставі довіреності не з'явилась, подала заяву до суду про розгляд справи за своєї відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. Одночасно, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що з 20.02.2012 року по 26.02.2014 року перебував в місцях позбавлення волі, що підтверджується довідкою про звільнення серії ОДС № 09308, тобто був позбавлений реальної можливості виконувати умови кредитного договору № 133#00017143540 від 07.02.2012 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного: 07.02.2012 року між ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СВЕРБАНКУ РОСІЇ» в особі начальника сектору обслуговування роздрібних клієнтів Жечевої Г.С. та громадянином [PERSON] був укладений договір № 133#00017143540 про надання кредиту, згідно із яким банк надає держателю кредит у розмірі 10 000 грн., зі сплатою процентів у розмірі 31 % річних, з датою остаточного повернення кредиту 06.02.2017 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання здійснювати повернення кредиту щомісячними рівними платежами, відповідно до п. 8.1 цього договору. 30.08.2013 року між ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СВЕРБАНКУ РОСІЇ» та ТОВ «АНСУ» був укладений договір факторингу № 30/08-13, згідно якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 133#00017143540 від 07.02.2012 року; відповідно до договору факторингу ТОВ «АНСУ» набуло право вимоги кредитора до [PERSON] 30.08.2013 року між ТОВ «АНСУ» та ТОВ «Українська боргова компанія» був укладений договір відступлення права вимоги № 3А, згідно якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 133#00017143540 від 07.02.2012 року; відповідно до договору відступлення права вимоги ТОВ «Українська боргова компанія» набуло право вимоги кредитора до [PERSON] Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, відповідачу було надано суму кредиту у розмірі 10 000 грн., що визнано у повному обсязі у судовому засіданні [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно 07 числа, яке розраховується датою, кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 332,28 грн. відповідно до Графіку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач не виконує умови кредитного договору, не погашає кредит, не сплачує відсотки. Станом на 06.03.2014 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 14 896,97 грн., у тому числі: основна сума заборгованості по кредиту - 10 000 грн.; сума строкової заборгованості за відсотками - 198,06 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 4 698,91 грн. Таким чином, [PERSON] неналежно виконував прийняті ним зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом та процентами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 8.3 кредитного договору у разі невиконання умов договору банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником договірних зобов'язань з повернення кредиту за кредитним договором № 133#00017143540 від 07.02.2012 року та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом представник ТОВ «Українська боргова компанія» звернувся до суду з позовними вимогами про дострокове стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 14 896,97 грн., у тому числі: основна сума заборгованості по кредиту - 10 000 грн.; сума строкової заборгованості за відсотками - 198,06 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 4 698,91 грн. Судом встановлено, що [PERSON] з 20.02.2012 року по 26.02.2014 року перебував в місцях позбавлення волі, що підтверджується довідкою про звільнення серії ОДС № 09308, тобто був позбавлений реальної можливості виконувати умови кредитного договору № 133#00017143540 від 07.02.2012 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 133#00017143540 від 07.02.2012 року, наявним в матеріалах справи, заборгованість за відсотками нарахована за період з 07.02.2012 року по 06.03.2014 року. Проте, відповідно до Графіку повернення кредиту [PERSON] за період з 07.02.2012 року по 07.03.2012 року повинен був сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 249,72 грн., та з 07.02.2014 року по 07.03.2014 року - у розмірі 185,48 грн., однак з 20.02.2012 року по 26.02.2014 року він був позбавлений реальної можливості виконувати умови кредитного договору, тобто фактично він повинен сплати відсотки за користування кредитом за період з 07.02.2012 року по 20.02.2012 року (13 днів) у розмірі 108,21 грн. та за період з 26.02.2014 року по 06.03.2014 року (8 днів) у розмірі 49,46 грн., а всього підлягає стягнення заборгованість за відсотками у розмірі 108,21 грн. + 49,46 грн. = 157,67 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 133#00017143540 від 07.02.2012 року та сплаті процентів за користування кредитними коштами у загальному розмірі 10 157,67 грн. Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з платіжним дорученням № 553 від 06.03.2014 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 166,10 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial