Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог представником позивача вказано, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. 13.05.2021р. було відкрито виконавче провадження № 65419028. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за № 3025 від 22.10.2019р. про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги стягувана - Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299 у розмірі: -заборгованість за кредитом - 10 468,07 доларів США; -заборгованість за відсотками - 8 799,15 доларів США; -комісія - 1 711,02 доларів США; -пеня - 17 725,05 доларів США, що всього становить 38 703,29 доларів США, що за курсом НБУ на 29.07.2019р. становить 984 601,17 грн.; -витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3 500,00 гривень; Всього з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 988 101,17 грн. Строк, за який проводиться стягнення - дванадцять років два місяці чотири дні, а саме з 25.05.2007 року по 29.07.2019 року. Житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., переданий ним в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк» за Договором іпотеки, посвідченим 25.05.2007р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. за реєстровим № 3159. Вважає, що виконавчий напис № 3025 від 22.10.2019р. вчинено з грубими порушеннями діючого законодавства України, наслідком чого стало неправомірне відкриття виконавчого провадження №65419028, арешт майна та його коштів й інші вчинені приватним виконавцем в межах виконавчого провадження дії, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Просить позовні вимоги задовольнити повністю. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представником позивача було надано заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був повідомлен належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався з позовними вимогами до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Заявлений позов було задоволено та ухвалено заочне судове рішення від 18.09.2014 року. Ухвалою від 24.02.2015 року заочне рішення було скасовано та призначено до нового розгляду. ПАТ КБ «ПриватБанк» було уточнено позовні вимоги, змінивши їх підставу та предмет, просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 25 травня 2007 року, яка станом на 27 травня 2015 року становить 16 987,00 доларів США, що еквівалентно 363 861 грн. 55 коп. Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 207/5048/13-ц від 02.11.2015р., яке набрало законної сили 13.11.2015 р., позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» було задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNI0GK00000098 від 25.05.2007 року в сумі 16 987,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 363 861 грн. 55 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 10 503,22 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3 169,55 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 511,02 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 1 983,19 доларів США, а також штрафу (фіксована частина) в розмірі 11,67 доларів США, штрафу (процентна складова) в розмірі 808,35 доларів США. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на \~ \~ \~ \~користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1 232 (одна тисяча двісті тридцять дві) грн. 14 коп., судові витрати за публікацію оголошення у пресі в сумі 400 грн.. Як вбачається з тексту судового рішення, заборгованість було стягнуто станом на 27 травня 2015 року. Відповідно виклику державного/приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. №4675 від 29.09.2020 року вказане судове рішення знаходиться на примусовому виконанні. Згідно, положення абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. У виконавчому написі №3025 від 22.10.2019 року зазначено стягнення поточної та простроченої заборгованості по відсоткам, комісії та пені за період з 25.05.2007р. по 29.07.2019р.. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно із ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нормою ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Результат аналізу вищенаведених норм обумовлює наступний висновок. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014\~року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 липня 2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Як вбачається з виконавчого напису №3025 від 22.10.2019 року, заборгованість за тілом кредиту вказана у розмірі 10 468,07 доларів США. Відповідно копії розрахунку заборгованості за договором № DNI0GK00000098 від 25.05.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] від 29.07.2019 року, [PERSON] останній платіж по кредитному договору було здійснено 04 вересня 2013 року, заборгованість за Виконавчим написом №3025 від 22.10.2019 року не є безспірною, так як відрізняється від суми заборгованості, яка була заявлена ПАТ КБ «ПриватБанк» при розгляді справи № 207/5048/13-ц станом на 27.05.2015р., тобто вже після останньої оплати з боку [PERSON] за кредитним договором. Отже, вказана у виконавчому написі приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №3025 від 22.10.2019 р. заборгованість не була безспірною на день його складання. У зв`язку з наведеним, виконавчий напис №3025 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., вчинений 22 жовтня 2019 року згідно до якого звернено стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в загальній сумі 38 703,29 доларів США, що за курсом НБУ на 29.07.2019р. становить 984 601,17 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 3 500,00 грн., який був переданий [PERSON] в іпотеку за Іпотечним договором, посвідченим 25.05.2007р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. за реєстровим № 3159, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно п.1 ч.1 ст.141 при розподілі судових витрат між сторонами суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1362 гривень 00 копійок.

Outcome: approved