Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на їх користь 9530 грн. 40 коп. завданих збитків в порядку регресу та судового збору у розмірі 2270 грн. В обгрунтування позову покликаються на те, що 15.08.2019 о 15 год. 10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «BMW» д.н.з. [NUMBER] у м. Львові по вул. Гнатюка скоїв зіткнення з автомобілем «Jaguar» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілям завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова від 05.09.2019 по справі №464/4520/19 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «ПЗУ Україна», транспортний засіб «Jaguar» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, позивачем було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 9530, 40 грн. В зв`язку зі сплатою позивачем як страховиком страхового відшкодування та відсутність у винуватця на день ДТП полісу ОСЦПВ, позивач має право зворотної вимоги до відповідача, з вини якого завдано матеріальної шкоди страхувальнику, якому позивач виплатив страхове відшкодування. Претензією позивач письмово повідомив відповідача щодо необхідності виплати на його користь грошових коштів, однак добровільно кошти не були сплачені. Ухвалою суду від 08.06.2021 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представинк позивача не з`явився, його представником у позові вказано, що просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, вказав, що заперечує задоволенню вказаного позову, долучив до матеріалів справи копію посвідчення учасника бойових дій. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1-3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 15.08.2019 о 15 год. 10 хв. по вул. А Гнатюка, 11 у м. Львові порушив п.12.1, 13.1 ПДР України, а саме: керуючи автомобілем «BMW X5» н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Jaguar» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 15.08.2019 автомобіль «Jaguar» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] було застраховано ПАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту АМ № 140971 від 26.07.2019 (а.с. 12). Згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова від 05.09.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля BMW» д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] звернувся до до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Відповідно до платіжного доручення від 17.09.2019 № 35253, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило [PERSON] страхове відшкодування щодо ремонту автомобіля в розмірі 9530 грн. 40 коп. (а.с.38). З матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент ДТП вже мав статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] та зазначено у постанові Сихівського районного суду м. Львова від 05.09.2019 року. Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування». За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом 13.1.ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961) встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. З наведеного, вбачається, що, законодавець, надавши відповідну пільгу особі, яка має статус, зокрема, учасника бойових дій, визначив, що якщо така особа правомірно експлуатує свій транспортний засіб, то вона звільнена від обов`язкового страхування і в такому випадку гарантом відшкодування шкоди виступає МТСБУ. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] керував транспортним засобом на незаконних підставах. З урахуванням викладеного, зважаючи на той факт, що відповідач [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав статус учасника бойових дій, а тому відповідно до п. 13.1.ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, та керував автомобілем на відповідній правовій підставі то відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач має здійснюватись саме Моторним (транспортним) страховим бюро України. За наведеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач є учасником бойових дій та звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди проводить МТСБУ у порядку визначеному законом.

Outcome: dismissed