Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - позивача [PERSON] .. В обґрунтування позову зазначила, що позивач є батьком відповідача. Позивач не працює, є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 2793,91 грн. щомісяця, інших доходів не має, а тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Зважаючи на поважність віку позивач має багато хвороб. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 25% від всіх видів отримуваного доходу [PERSON] .. Ухвалою суду від 17.09.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином позивача [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Позивач є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 2793,91 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 04.09.2020. Згідно довідки Чаплинської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості від 22.05.2019 за №21/18/02/750/19, позивач станом на 22.05.2019 на обліку як безробітний не перебуває. Згідно довідки Херсонського державного університету від 01.09.2020 за №51-32/121 відповідач [PERSON] працює робітником, зайнятим на будівництві та отримує заробітну плату до виплати 5632,18 грн. щомісяця. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Позивач є пенсіонером, пенсія, яку він отримує, не забезпечує необхідного мінімального проживання. Він є непрацездатним, позбавленим можливості забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності, в силу поважності віку. На сьогоднішній день його син, не допомагає йому матеріально, не забезпечує всім необхідним для нормального проживання, тому суд дійшов висновку, що з відповідача, який є сином позивача, слід стягнути аліменти на його утримання. Відповідно до ст. 205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст. 202-206 Сімейного Кодексу України, визнання відповідачем позову з урахуванням змінених позовних вимог, дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання позивача в розмірі 25% від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і довічно. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць. З ч.6 ст.141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли(держави). З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved