Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість у розмірі 27058 гривень 84 копійки за кредитним договором № б/н від 08.04.2010 року, яка складається з наступного: 5899 гривень 59 копійок заборгованість за кредитом, 16176 гривень 30 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, 3218 гривень 24 копійки заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1267 гривень 71 копійка штраф (процентна складова). Судові витрати у розмірі 1378 гривень судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Повістку вручено виконавчому органу місцевого самоврядування сільської ради с. Вовчинець Кельменецького району. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його присутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Судом досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості за договором №SAMDN50JTC002999620 від 08.04.2010 року, укладеного між „ПриватБанком та [PERSON] станом на 31.12.2015 року, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] від 21.03.2016 року, копію анкети-заяви [PERSON] від від 08.04.2010 року, довідку про умови кредитування з використанням кредитки „Універсальна, 55 днів пільгового періоду, витяг з умов і правил надання банківських послуг ЗАТ КБ „ПриватБанк. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем [PERSON] 08 квітня 2010 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 5899 гривень 59 копійок зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Розмір щомісячного платежу визначений в сумі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором в розмірі 7% від заборгованості. Згідно пункту 2.1.1.7.5 Умов і правил надання банківських послуг ПАТ Комерційний банк „ПриватБанк при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязується сплатити штраф 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахування нарахованих і прострочених процентів і комісій. Проте, станом на 31.12.2015 року відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернув позивачу основний борг в сумі 5899 гривень 59 копійок, а також прострочив заборгованість по відсотках в сумі 16176 гривень 30 копійок. Відповідно до умов договору відповідачу нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1264 гривні 71 копійка штраф (процентна складова). Відповідно до пунктів 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.7.4 умов і правил надання банківських послуг ЗАТ КБ „ПриватБанк, які є частиною договору укладеного між сторонами, позивачу нарахована пеня в розмірі 3218 гривень 24 копійки. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобовязань за цим договором, порушив свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ч. 1 ст.\~546\~та ст.\~549 ЦК України\~виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У заяві позивальника за підписом відповідача [PERSON] від 08.04.2010 року зазначено що останній ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку і погоджується, що його заява разом із памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю і з відповідача слід стягнути на користь позивача борг в сумі 27058 гривень 84 копійки, в тому числі: основний борг в сумі 5899 гривень 59 копійок, заборгованість по відсотках в сумі 16176 гривень 30 копійок, пеню в сумі 3218 гривень 24 копійки , штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1264 гривні 71 копійка штраф (процентна складова). Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved