Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариствао «Державний експортно-імпортний банк» ( АТ «Укрексімбанк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії для проведення операцій з платіжною карткою № [NUMBER] від 19.11.2013 року у розмірі 173879,68 грн. та судові витрати 2608 грн.20 коп. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 19.11.2013 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії для проведення операцій з використанням платіжної картки № [NUMBER] з лімітом заборгованості по кредиту не більше 133000 гривень на строк до 30.10.2015 року , а позичальник зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до п.2.2, 5.2.4 Договору, відповідач зобов'язалася щомісячно сплачувати Кредитору проценти у розмірі 21 % річних. Згідно з умовами Кредитного договору відповідач зобов' язалася повернути кредит не пізніше терміну, вказаного у п.2.3. цього Договору., а саме 30.10.2015 року, а випадку надіслання Кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі Кредитора. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач зобов'язалася щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця, починаючи з місяця, у якому розмір ліміту зменшуватиметься здійснювати погашення частин кредиту, які перевищуватимуть зменшений у цей же день розмір Ліміту. Однак, відповідач не виконала свої зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 07.09.2015 року становить 173879,68 гривень. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Банку та надав свою згоду на постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце і час судового розгляду повідомлялася судом шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду в зв'язку з реєстрацією відповідача в АР Крим, яка визнана тимчасово окупованою територією і відсутністю поштового зв'язку з даним регіоном. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено що 19.11.2013 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії для проведення операцій з використанням платіжної картки № [NUMBER] з лімітом заборгованості по кредиту не більше 133000 гривень на строк до 30.10.2015 року , а позичальник зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до п.2.2, 5.2.4 Договору, відповідач зобов'язалася щомісячно сплачувати Кредитору проценти у розмірі 21 % річних. Згідно з умовами Кредитного договору відповідач зобов' язалася повернути кредит не пізніше терміну, вказаного у п.2.3. цього Договору., а саме 30.10.2015 року, а випадку надіслання Кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі Кредитора. Банком взяті на себе обов'язки було виконано у повному обсязі. Відповідно до п.3.7. ст.3 та підпунктом 5.1.2. пункту 5.1 ст.5 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються позивачем щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця та в дату остаточного повернення кредиту, по останній робочий день місяця або дату, яка передує даті повного повернення кредиту(включно). Положення підпункту 6.1.1. пункту 6.1 ст.6 Договору закріплюють за позивачем право достроково вимагати повернення кредиту при недотриманні відповідачем умов договору На підставі умов Договору Позичальник зобов'язалася сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Відповідно до ст.7 Кредиттного договору, Позичальник зобов'язалася при порушенні строків повернення кредиту, сплати процентів за користування креитом, а також при невиконанні інших зобов'язань за цим Договором, сплачувати кредитору пеню згідно з умовами цього Договору. Згідно з п.п.7.1., п.7.2. статті 7 Договору, у разі неповернення кредиту (частини кредиту) в строки, визначені Договором, а також за прострочення визначених Договором термінів сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Банку за кожен день прострочки пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, урозмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. На момент розгляду справи зазначені положення Договору є чинними і не визнавались у встановленому законом порядку недійсними. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, грошові кошти та відсотки за їх користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розрахунок загальної суми заборгованості віжповідача по договору станом наданий суду відповідає вимогам закону. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала в повному обсязі свої зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 07.09.2015 р. становить 173879,68 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 99701,52 гривень; - прострочена заборгованість за процентами - 28394,6 гривень; - пеня, нарахована за прострочену заборгованість за процентами, - 8307,19 гривень; - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом, - 37476,37 гривень. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору в частині погашення кредиту та сплати процентів, Банком на адресу останньої було надіслано лист-претензію №153-7\\69від 16.01.2015 року про повернення всієї суми заборгованості, однак остання не вчинила жодних дій, які свідчили б про її намір у добровільному порядку погасити наявну заборгованість. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором про відкриття поточного рахунку, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved