Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суми страхового відшкодування у розмірі 8603,86 грн., яка була сплачена [PERSON] власнику пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля. У своїх вимогах посилається на вину [PERSON], підтверджену постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2011 р., у вчиненні нею 13.07.2011 року дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), в результаті якої автомобілю «Шкода», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] заподіяно технічних пошкоджень. Підставою стягнення страховиком коштів зі страхувальника вважає порушення останнім умов, визначених п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки і за умов, визначених у п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Тому позивач в порядку регресу просить стягнути із відповідача понесені ним фактичні витрати по сплаті страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 8603,86 грн. Позовні вимоги обґрунтовує ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, якою позов підтримав, просив його задовольнити, розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду письмові заперечення щодо позовних вимог, просив в позові відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що у позові слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2011 року [PERSON], 13.07.2011 року керуючи автомобілем марки «Тойота» державний номерний знак [NUMBER] по вул. Саксаганського в м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого сталлося зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота» державний номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] була заcтрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом № ВЕ/5429810 в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Відповідно до висновку експертного дослідження №87909 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Шкода д.н.з. [NUMBER] від 22.09.2011 року ТОВ «Асистанська компанія Українська служба допомоги«» було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля у розмірі 9603,86 грн. Відповідно до страхового акта № 12/0163осцпв 18.10.2012 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила ПАТ «Страховій компанії «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 8603,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 141. У своїх позовних вимогах позивач посилається на п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якого у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.4 невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Із змісту позовної заяви вбачається, що такого повідомлення від відповідача як від страхувальника до страховика у відповідності до п.п. г) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1 статті 33 цього закону) не надходило. Таким чином регресний позов може подати страховик за наявності двох умов: якщо страхувальник не повідомив страховика у строки про факт ДТП, і не вжив заходів з метою запобігання чи зменшення шкоди. Крім того, відповідно до судової практики Верховного суду України «Про умови та порядку здійснення страхових виплат у судовому порядку» коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися окремо у кожному випадку. Несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою ні для відмови від страхового відшкодування, ні для регресу, а лише в тому випадку, коли вона позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 13.07.2011 року за участю автомобіля «Шкода», номерний знак [NUMBER] та автомобіля «Тойота» державний номерний знак [NUMBER] була визнана страховиком страховим випадком, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила ПАТ «СК «УСГ» як страховій компанії потерпілії особи страхове відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи позивачу ніщо не перешкоджало дізнатися, чи була ця подія страховою, а тому стверджувати про порушення положень договору страхувальником, в тому числі відсутність повідомлення про страхову подію, не є підставою для задоволення позову. Отже, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed