Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з заявою про встановлення належності документу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що звертається до суду в інтересах дітей: жіночої статі [INFO] та чоловічої статі [INFO], які не зареєстровані в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина з моменту народження має право на ім'я та громадянство. Місце і порядок реєстрації народження дитини визначаються сімейним законодавством, реєстрацію актів цивільного стану. Державна реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (стаття 144 Сімейного кодексу України). Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 Сімейного кодексу України (стаття 121 Сімейного кодексу України). Прокуратурою встановлено, що на території Синельниківського району за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON]. Разом з нею за вказаною адресою проживають її діти, з них двоє: жіночої статі, [INFO] та чоловічої статі [INFO] не зареєстровані в органах державної реєстрації актів цивільного стану. [PERSON], уродженка смт. Юр'ївка, Дніпропетровської області, паспорт громадянина України не отримувала з тих підстав, що в 90-х роках її мати [PERSON], не отримала реєстрацію місця проживания. Згідно довідки Синельниківського PC ГУДМС України в Дніпропетровській області встановлено особу гр. [PERSON] але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Діти [PERSON] не зареєстровані та не отримали свідоцтво про народження в органах РАЦСу у зв'язку із тим, що після народження працівниками медичних установ у медичних свідоцтвах про народження дитини у двох випадках було помилково зазначено прізвище матері новонародженої, як «[PERSON]». Так. [INFO] в Дніпропетровській обласній лікарні «ім. Мєчнікова м. Дніпропетровськ, [PERSON] народила дівчинку, яку в подальшому назвала [PERSON]. В цей же день працівниками медичного закладу було видано медичне свідоцтво про народження дитини, в якому помилково зазначено прізвище матері, як «[PERSON]». У Полтавській області в Машівській центральній районній лікарні [INFO] [PERSON] народила хлопчика, якого в подальшому назвала [PERSON]. Працівниками медичного закладу було видано медичне свідоцтво про народження дитини, в якому також прізвище матері вказали, як «[PERSON]». Враховуючи той факт, що прізвище [PERSON] відрізняється від прізвища медичних свідоцтвах про народження дитини [NUMBER] від 04.10.1998 року та [NUMBER] від 18.10.2000 року до даного часу вона не може зробити актові записи про народження дитини та отримати свідоцтво про народження, що в свою чергу порушує права дітей, зокрема на ім'я, на освіту, надання медичної допомоги та ін. Просить Встановити факт належності [PERSON]. [INFO], медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.10.1998 року, виданого Дніпропетровською обласною лікарнею ім. Мєчнікова Встановити факт належності [PERSON] медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.10 2000 року, виданого Машівською центральною районною лікарнею Полтавської області. Прокурор Нікіфоров Ю.Ю. заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Органу опіки і піклування виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про слухання справи без участі представника, не заперечує проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про слухання справи без участі представника. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. У відповідності до п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, а саме, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності заявниці [PERSON] медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.10.1998 року, виданого Дніпропетровською обласною лікарнею ім. Мєчнікова, медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.10.2000 року, виданого Машівською центральною районною лікарнею Полтавської області, в яких помилково прізвище [PERSON] записано «[PERSON]» (а.с.4-7), просліджується з оглянутих в судовому засіданні матеріалів справи, а саме: довідкою виданою [PERSON], [INFO] від 05.09.2013 року, з якої вбачається, що вона дійсно зверталася до Синельниківського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області із заявою щодо видачі паспорта. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. (а.с.8); довідками виданими виконкомом Іларіонівської селищної ради №1339, №1340 від 07.07.2014 року, з яких вбачається, що за адресою [ADDRESS] в сім?ї громадянки [PERSON], [INFO], в якої немає паспорта, проживає дитина жіночої статі [INFO] та дитина чоловічої статі [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленою в судовому засіданні, заявлені вимоги підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved