Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що 01.11.2013 р. між КС «Шанс 2010» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 12000 грн., строком 01.11.2014 р. зі сплатою за користування кредитом 45 % річних. Внаслідок порушення умов кредитного договору за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 12.03.2014 р. становить 14088,15 грн., яка складається з: основного боргу в розмірі 12000 грн., боргу за відсотками - 1938,08 грн. та суми штрафу за упущену вигоду - 150,08 грн. 06.02.2014 р. позивачем було направлено письмову вимогу погашення заборгованості, проте відповіді на дату подачі позовної заяви не надійшло та сума боргу відповідачем не сплачена. У зв'язку з викладеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів на користь КС «Шанс 2010» суму заборгованості за кредитним договором від 01.11.2013 р. в розмірі 14088,15 грн., а також сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в який просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти прийняття по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у призначені судові засідання не з'являвся, про дати та час слухання справи належним чином повідомлявся, у зв'язку з чим, згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процента. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Шанс 2010» та [PERSON] було укладено кредитний договір, що підтверджується копією договору № 247 від 01.11.2013 р. (далі - Договір)(а.с. 5-6). Згідно п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 12000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.1 Договору визначено, що строк дії договору становить 12 місяців з 01.11.2013 р. до 01.11.2014 р. Відповідно п. 2.3 Договору, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього Договору згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього Договору. Плата за користування кредитом становить 45 процентів річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що передбачено п. 3.1. Договору. За п. 5.4.3 Договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин: а) використання позичальником кредиту не за призначенням; б) затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць; в) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 відсотків; г) несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків від суми кредиту. Станом на 12.03.2014 р. «КС Шанс 2010» за кредитним договором № 247 від 01.11.2013 р. розраховано заборгованість [PERSON] в розмірі 14088,16 грн., яка складається: з основного боргу в розмірі 12000 грн., з боргу за відсотками - 1938,08 грн. та суми штрафу за упущену вигоду - 150,08 грн. До матеріалів справи додано копію вимоги КС «Шанс 2010» від 06.02.2014 р., в якій зазначено розмір утвореної заборгованості (а.с. 19). У списку реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції через відділення поштового зв'язку (а.с. 18) міститься одержувач [PERSON] та його повна адреса, а також відправником зазначено КС «Шанс 2010». З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та КС «Шанс» дійсно мають місце договірні відносини про надання кредиту. Позивач звертається до суду з вимогою про стягнення суми боргу з відповідача у зобов'язанні, строк остаточного виконання якого, передбачений п. 2.1. кредитного договору, не настав, зазначивши, що утворена заборгованість становить 14088,16 грн. При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем не надано відомостей, з яких повинно вбачатися, з якого періоду не виконуються обов'язки за кредитним договором, що має суттєве значення для перевірки судом правильності проведення розрахунку позивача стосовно суми заборгованості відповідача. У зв'язку із тим, що строк виконання зобов'язання за кредитним договором встановлено не пізніше 01.11.2014 року, суд приходить до висновку, що має місце вимога дострокового повернення всієї наданої суми кредиту передбачена п. 5.4.3 кредитного договору. Підстави реалізації кредитором вимоги на дострокове повернення всієї наданої суми кредиту, передбачені п. 5.4.3. кредитного договору. Проте доказів щодо наявності будь-якої з обставин, визначених п. 5.4.3 договору, які надають право кредитору дострокового повернення кредиту, суду не надано, тобто не надано відомостей, які підтверджують за які періоди утворилася заборгованість, про внесені відповідачем платежі. Крім цього, суду не надано доказів того, що позивачем виконані умови кредитного договору та кредитні кошти були видані відповідачу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено доказами обставини, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів, факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, факт настання терміну дострокового повернення кредиту в порядку встановленому договором, у зв'язку із чим позовні вимоги до відповідача [PERSON] є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі ст. 509, 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed