Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.04.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в територіального відокремленого безбалансованого відділення №10026/0076 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено Договір №1942731 «про відкриття обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки». За умовами п. 1.1. Договору, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний». Відповідно до п.п. 1.1.1, 1.1.2 Договору, поточний рахунок № 226256501484768 у гривні України (надалі-Рахунок) на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою розміщених на сайті Банку на інформаційних стендах, що сходяться у приміщеннях установ Банку (Надалі-Тарифи). Банк надає Платіжну картку MastercardDebit Standard та ПІН-конверт до неї. 12 травня 2014 року сторонами укладений Додатковий договір №1 до договору №1942731 «про відкриття обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки». Згідно п. 1 Додаткового договору Сторони домовились внести до Договору зміни, а саме: згідно п. 1.1.4. Додаткового договору Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 949.00 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту подовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і встановлюється в розмірі 24,00 % річних. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 35 (тридцять п'ять) процентів річних. Умовами п.п. 4.2. Додаткового договору передбачено, що Клієнт має право скористатися Кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначених Договором та Правилами. Сплата процентів за Кредитом та за Несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за Кредитом у послідовності визначеній правилами. Згідно умов п. 4.4. Додаткового договору Відповідач зобов'язався щомісячно отримувати виписку по картрахунку, сплачувати проценти за користування кредитом на підставі виписки, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним погашати отриманий кредит в повному обсязі Клієнт зобов'язаний при закінчені терміну дії картки та непродовжені терміну її дії. В разі порушення умов терміну погашення кредиту Клієнт сплачує в касу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожний день прострочення. Таким чином Позивач виконав свої зобов'язання за Договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Проте, Відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки по сплаті кредиту та процентів. У зв'язку з невиконанням Відповідачем зобов'язань за Договором, Позивачем на адресу Відповідача, надіслано відповідачу лист-вимогу за вих. № 2031/17 від 08.08.2017 року, яким боржника повідомлено про наявну заборгованість, та про те, що Банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з отримання Листа-вимоги погасити заборгованість. Лист-вимога Відповідачем залишена без задоволення, заборгованість не погашено. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму заборгованості станом на 31.01.2018 року в розмірі 8 533 грн. 68 коп. та понесені судові витрати в розмірі 1 762 грн. судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15.04.2019 року підготовче засідання закрито, призначено розгляд справи по суті в цей же день. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] неодноразово в судові засідання не з'явилась. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Поштова кореспонденція, надіслана Відповідачу в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України Відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що Відповідач будучи повідомлена належним чином про день та час судового засідання, тричі поспіль не з'являлася в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності Відповідача. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280 284 ЦПК України, з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що 29.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк Україна», в особі керуючого ТВБВ №10026/0076 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем у справі (надалі - Клієнт) укладено Договір №1942731 «Про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки». Згідно п.1.1. Договору, Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту Рахунок за тарифним пакетом Пенсійний 1.1.1.Поточний рахунок №226256501483768 в Гривнях України, код банку 322669, (надалі - «Рахунок» на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку (надалі - «Тарифи»); 1.1.2.Банк надає Клієнту Платіжну картку типу MastercardDebitStandard 0 та ПІН - конверт до неї. 1.1.3.Процентна ставка на залишок коштів за Рахунком складає (0,50) (Нуль цілих п»ять десятих) процентів річних. Процентна ставка на залишок коштів за послугою «Мобільні заощадження» складає (7.00) (сім) процентів річних Згідно п 1.2. Договору, Банк зобов'язується приймати і зараховувати на Рахунок грошові кошти, які надходять Клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в т.ч. здійсненими з використанням Платіжної картки, в межах Витратного ліміту. Умовами п. 1.3. Договору передбачено, що Клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому Тарифами. Відповідно до п. 4.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписанняі діє до моменту повного виконання Сторонами своїх обов'язків встановлених, Договором, Правилами, Тарифами та закриття рахунку. 12.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк Україна», в особі керуючого ТВБВ №10026/0741 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено Додатковий договір №1 до Договору №1942731 «Про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки». Згідно п. 1 Додаткового договору Сторони домовились внести до Договору наступні зміни: п.п.1 викласти в новій редакції 1.1. Договору, а саме: п.п.1.1. Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту Рахунок за тарифним пакетом Пенсійний 1.1.1.Поточний рахунок №26256501483768 в Гривня України, код банку 322669, (надалі - «Рахунок» на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку (надалі - «Тарифи»); 1.1.2.Банк надає Клієнту Платіжну картку типу MastercardDebitStandard 0 та ПІН - конверт до неї. 1.1.3.Процентна ставка на залишок коштів за Рахунком складає (0,50) (Нуль цілих п»ять десятих) процентів річних. Процентна ставка на залишок коштів за послугою «Мобільні заощадження» складає (7.00) (сім) процентів річних. 1.1.4.Банк встановлює Клієнту Кредит у сумі (949.00). Строк дії Кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту (користування ним) продовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка є фіксованою, сплачується щомісячно і складає: (24.00) процентів річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає (35.00) процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0.00 процентів.За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги процентна ставка за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду складає 0.001 процентів річних. 1.1.5. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. 1.1.6. Випуск платіжної картки здійснюється строком на 1 рік. Подовження періоду дії платіжної картки можливе строком на 1 рік пенсіонерам, вік яких на день подовження терміну дії картки не перевищує 74 років. У випадку, якщо термін дії подовження картки припадає на період часу коли пенсіонеру виповнюється від 74 до 75 років кредит по такій картці зменшується щомісячно рівними частинами (1/12 розміру кредиту) починаючи з першого місяця дії подовженої картки. Умовами п.п.4.2. Додаткового договору передбачено, що Клієнт має право скористатися Кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначених Договором та Правилами. При випуску Платіжної картки на новий термін Кредит подовжується на відповідний строк дії нової Платіжної картки, при цьому повне погашення Кредиту на дату випуску нової Платіжної картки не вимагається. Згідно п.п.4.3 Додаткового договору, Сплата обов'язкового щомісячного платежу, процентів за Кредитом та за Несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на Рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за Кредитом у послідовності визначеній правилами. Згідно умов п.п.4.4. Додаткового договору, Відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку, сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконаногогрошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Банк залишає за собою право відмовитися від надання Клієнту передбаченого Договором Кредиту частково або в повному обсязі у разі наявності обставин, які за висновком Банку явно свідчать про те, що наданий Клієнту Кредит своєчасно не буде повернутий. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором, позивачем на адресу відповідача, був надісланий лист-вимога за вих. №2031/17 від 08.08.2017 року, яким боржника повідомлялось про наявну заборгованість, та про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа-вимоги сплатити всю наявну заборгованість по кредиту та нарахованих і прострочених процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.22-26), перевіреного судом та не ос пореного Відповідачем,вбачається, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі повертав кредитні кошти та сплачував передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості, розмір якої станом на 11.05.2018 року складає 8 533 грн. 68 коп., з яких: -основна заборгованість - 6 538 грн. 80 коп.; -проценти за користування кредитом - 1 397 грн. 53 коп.; -пеня за прострочену заборгованість -435 грн. 23 коп.; -комісія за розрахунково-касове обслуговування - 9,00 грн.; -сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 102.47 грн.; -3% річних на суму простроченого кредиту - 50 грн. 65 коп.; В добровільному порядку борг перед банком відповідачем не погашається. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що стверджується довідкою розрахунком заборгованості за договором . Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована Відповідачем в установленому законом порядку. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст. 525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідач уклавши Договір з позивачем, отримала кредит, чим взяла на себе грошове зобов'язання, яке належним чином не виконала та прострочила зобов'язання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом та договором. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання. Отже, вбачається, що Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушила умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов'язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред'явлення до позичальника позову про стягнення боргу за кредитним договором і визначив борг на відповідну дату. Таким чином, враховуючи, що на час звернення позивача до суду відповідач не повернула надані йому кошти, а розрахунок заборгованості наданий суду відповідає умовам та правилам надання банківських послуг і нормам ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості по кредиту, виданий посадовою особою позивача, який являється допустимим доказом у справі, а Відповідач не надала суду жодного належного доказу, що спростовують наявність кредитних відносин та не спростувала подані позивачем розрахунки заборгованості за таким кредитним договором. Об'єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, Відповідач не надала, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а її дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов'язань за кредитним договором та повернення кредиту. Судом таких доказів також не здобуто, що вказує на обґрунтованість позову. Таким чином, позов підставний і підлягає до задоволення. У зв'язку із задоволенням позову згідно ст.141 ЦПК України з Відповідача також підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved