Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Любарської РДА, департаменту фінансів Житомирської ОДА звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь Любарської районної ради та департаменту фінансів Житомирської ОДА витрачені кошти на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON], мотивуючи тим, що ухвалою Любарського районного суду від 28.12.2015 року у кримінальному провадженню №12014060210000470 [PERSON], звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку із його примиренням із потерпілою. Відповідно до даної ухвали 09.09.2015 року [PERSON], не вибравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON], яка рухалася на велосипеді «Україна» по правому узбіччю в попутному напрямку. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала численні тілесні ушкодження. У судовому засіданні [PERSON] визнав себе винним у вчиненому. У зв'язку з отриманими в наслідок ДТП тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Любарській ЦРЛ у період часу з 09.09.2015 року по 17.09.2015 року, тобто 8 ліжко-днів (витрачено закладом охорони здоров'я 3173,68 грн.) та на стаціонарному лікуванні в ортопедичному центрі обласної клінічної лікарні ім.. О.Ф. Гербачевського з 17.09.2015 року по 30.09.2015 року, тобто 13 ліжко-днів (витрачено закладом охорони здоров'я 3758,17 грн.). Одже, загальна вартість лікування [PERSON] складає 6931,85 грн. Прокурор в судовому засіданні позовін вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Представник Любарської районної ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Представник Департаминту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав заяву, в якій просить праву розглядати у його відсутності. Вислухавхи думку учасників судового засідання, розглянувши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що ухвалою Любарського районного суду від 28.12.2015 року у кримінальному провадженні №12014060210000470 [PERSON], звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку із його примиренням із потерпілою. Ухвалою суду встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми волосяної частини голови, забійної рани правої кисті, синця лівої сідниці, закритого вивиху акроміального кінця лівої ключиці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров'я. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч. 3 вказаної статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням ліжко-днів, проведених у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Згідно довідки №2431 від 26.11.2015 року виданої Любарською ЦРЛ [PERSON] перебувала в лікарні на стаціонарному лікуванні з 09.09.2015 року по 17.09.2015 року, що складає 8 ліжко-днів, вартість лікування становить 3173,68 грн. Довідка №3076 від 25.11.2015 року видана обласною клінічною лікарнею ім. О.Ф. Гербачевського вказує, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедичному центрі обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради з 17.09.2015 року по 30.09.2015 року, що складає 13 ліжко-днів, вартість лікування становить 3758,17 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що прокурором належними та допустимими доказами доведено наявність витрат на лікування потерпілого від злочину, а отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з ст. 212 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн.00 коп.

Outcome: approved