Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення, в якому просить виселити відповідачів, які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Харцизька, буд. 56; судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №KRKRGA00150768. Згідно з п.35.3 договору іпотеки, третя особа надала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 58,60, житловою площею 42,40 кв.м., який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Харцизька, буд. 56. Майно належить третій особі [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши третій особі кредит в розмірі 21430,00 доларів США строком до 17.05.20014 року. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісію, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином зобовязання за кредитними договором не виконала. Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 22.05.2013 року судом винесено рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, загальною площею 58,60, житловою площею 42,40 кв.м., який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Харцизька, буд. 56, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ « ПриватБанк». Реєстрація відповідачів в спірному будинку, негативно відобразиться на його ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив позовну заяву задовольнити, але в частині виселення інших осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку залишити без розгляду, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі повідомлялись про дату, час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надала. В матеріалах справи маються поштові повідомлення з «закінченням строки зберігання». Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак заяв до суду не надали. 15.12.2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено у новій реакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу\~ХІII\~Перехідних Положень ЦПК України\~у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією\~ЦПК України. Відповідно\~\~до\~\~ч. 2\~\~ст.\~\~247\~\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, у разі не подання відповідачем відзиву, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та кредитним договором, укладеним сторонами. Зі змісту статей\~626,\~638 ЦК України\~слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до\~ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст.\~628, ст.\~629 ЦК України. Згідно кредитного договору №KRKRGA00150768 від 18.05.2007 року, який укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії строком до 17.05.2014 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,04 відсотків річних на суму залишку заборгованості (а.с.4-6) Як вбачається з матеріалів справи 18.05.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки №KRKRGA00150768, відповідно до якого предметом цього договору є надання в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Харцизька, буд. 56. (а.с.7-9). Відповідно до\~вимоги \~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» від\~11.09.2017\~року №30.1.0.0/2-969\~відповідачі [PERSON],\~[PERSON]\~повідомлялись про\~добровільне звільнення\~житлового будинку,\~який розташований\~за адресою:\~Дніпропетровська область,\~м.\~Кривий Ріг, вул. Харцизька, буд. 56. (а.с.13). Згідно рішення Саксаганського районного суду міста [PERSON] №435/12314/12 від 22.05.2013 року звернуто стягнення на нерухоме майно [PERSON], а саме житловий будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Харцизька, буд. 56 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Рішення набрало законної сили 11.06.2013 року.(а.с.10-11) Відповідно до рішення Саксаганського районного суду міста [PERSON] №214/7073/12 від 10.12.2014 року, позовні вимоги [PERSON] Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено, а саме виселити [PERSON] та зняти з обліку із житлового будинку , що розташований розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Харцизька, буд. 56. (а.с.12) Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. На момент подання позовної заяви відповідач добровільно не виконує вимогу іпотекодержателя щодо виселення. Відповідно до ч. 1\~ст. 575 ЦК України\~та\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно вимог\~ст. 589 ЦК України, ч. 1\~ст.33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених\~статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки), закріплене у\~статті 590 ЦК України, передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачене\~Законом України «Про іпотеку». Згідно з частиною третьою\~статті 33 цього Закону\~звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до\~статті 39 Закону України «Про іпотеку». Так, згідно із частинами першою та другою\~статті 39 цього Закону\~в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною першою\~статті 40 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. За змістом частини другої\~статті 40 Закону України «Про іпотеку»\~та частини третьої\~статті 109 ЖК УРСР\~після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Позивач повідомляв своїми листами про існування кредитної заборгованості, добровільного врегулювання та про ухвалення рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність. Згідно узагальненої судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 р.р.) у випадку, якщо було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а Іпотекодержатель надсилав мешканцям іпотечного майна вимогу про виселення які у свою чергу протягом 30 днів не виконали вказаної вимоги, то позови про виселення та зняття з реєстрації підлягають задоволенню. Враховуючи, що право на розпорядження спірною квартирою належать позивачу, та відповідно проживання в ньому відповідачів є незаконним та порушує права позивача, тому [PERSON], [PERSON] мають бути виселені зі спірного будинку. Згідно до\~статтею 4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідно до\~Розділу V Закону України «Про іпотеку»\~задоволення вимог іпотеко-держателя за рахунок предмета іпотеки включає в себе, поміж іншого, такі складові: звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення мешканців, реалізація предмета іпотеки. Правовідносини пов'язані з виселенням, є похідними від передбаченої Законом процедури звернення стягнення на предмет іпотеки і підлягають застосуванню на стадії примусового виконання судового рішення.\~\~ Відповідно до змісту\~статті 40 Закону України «Про іпотеку»\~виселення мешканців житлових приміщень є наслідком звернення стягнення на предмет іпотеки, та має забезпечити право кредитора на безперешкодний продаж цього майна в рахунок Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у розмірі 1 600,00 грн., тому, так як позовні вимоги підлягаю задоволенню, дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved