Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Публічне [PERSON] Товариство « Всеукраїнський [PERSON] «в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] , що діє на підставі довіреності № 03\\2\\463 від 03.08.2015 року ,звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування , мотивуючи тим , що відповідно до укладеного 04.03.2011 року договору банківського обслуговування № В1аЖГФ00016445 [PERSON] надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 18 000 грн., термін повернення кредиту 04.03.2014 року . Відповідно до Договору за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 15 % річних . Відповідно до п.2.5.2 Договору позичальник зобовязується не пізніше дати , встановленої в графіку , поповнювати рахунок ПА Т « ВіЕйБіБанк « , вказаний в п. 6 Спеціальної частини Договору , у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням , у сумах не менших за суми платежів , встановлені в Графіку ,а також в сумах комісій за управління Кредитом . Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі . Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів , сплати процентів за користування кредитом , внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом . На даний момент заборгованість за даним договором банківського обслуговування становить 96 008 грн. 88 коп. в тому числі : - кредит 10434,23 грн ; - відсотки 4592,96 грн ; - комісія за РО- 5670,00 грн; - плата за пропуск платежів 75311,69 грн . До судового засідання представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності , позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі . Відповідач [PERSON] до судового засідання подав заяву про розгляд справи в його відсутності , заперечення проти позову підтримав в повному обсязі та прохав в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази , приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав . Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення № 63 « Про початок процедури ліквідації ПАТ « ВіЕйБІ Банк « та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку « , згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ « ВіЕйБІ Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації зазначеного банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] , що діє на підставі довіреності № 03\\2\\463 від 03.08.2015 року . Згідно з положенням ч. 2 ст. 37 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб « уповноважена особа Фонду має право, зокрема , заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду , у тому числі позови про винесення рішення , відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи . У відповідності до ст. ст. 11,60 ЦПК України , суд розглядає справу не інакше , як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб , які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами , які беруть участь у справі. Судом встановлено , що відповідно до укладеного 04.03.2011 року договору банківського обслуговування № В1аЖГФ00016445 [PERSON] надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 18 000 грн., термін повернення кредиту 04.03.2014 року . Відповідно до Договору за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 15 % річних . Згідно п.2.5.2 Договору позичальник зобовязується не пізніше дати , встановленої в графіку , поповнювати рахунок ПА Т « ВіЕйБіБанк « , вказаний в п. 6 Спеціальної частини Договору , у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням , у сумах не менших за суми платежів , встановлені в Графіку ,а також в сумах комісій за управління Кредитом . Як вбачається із розрахунку позивача станом на 10.08.2015 року відповідач має перед банком заборгованість ,яка становить всього 96 008 грн. 88 коп. в тому числі : - кредит 10434,23 грн ; - відсотки 4592,96 грн ; - комісія за РО- 5670,00 грн; - плата за пропуск платежів 75311,69 грн . Згідно до ст. ст. 526,527,530 ЦК України , зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону , акту планування , договору , а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог , що звичайно ставляться. За змістом ст.. 1049 ЦК України , позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі , що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку , що встановлені договором , а згідно ст.. 1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , розмір і порядок одержання яких встановлюється договором . [PERSON] частково погашав кредит , що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором , виконаним станом на 10.08.2015 року, а саме : - з 05.03.2011 року по 04.04.2011 року сума кредиту 410 гривен ; - 05.04.2011 року по 04.05.2011 року комісія за РО в розмірі 315 гривен ; - 05.07.2011 року по 04.08.2011 року сума кредиту в розмірі 1227 гривен 59 коп ; 441 грн 89 коп , відсотки на строкові суму 659 грн 62 коп., комісія за РО в розмірі 945 грн , за пропуск платежів 744 грн 27 коп ; - в період з 05.09.2011 року по 04.10.2011 року сума кредиту в розмірі 424 грн 99 коп , відсотки на строкову суму в розмірі 199 грн 01 коп , комісія за РО 315 грн , 00 коп за пропуск платежів 4 грн 70 коп ; - з 05.10.2011 року по 04.11.2011 року - кредит -430 грн 00 коп , відсотки на строкову суму в розмірі 137 грн .57 коп , комісія за РО в сумі 315 грн 00 коп ; - з 05.02.2012 року по 04.03.2012 року за кредит 581 грн 97 коп , відсотки на строкову суму - 658 грн . 03 коп , комісія за РО - 1260 грн 00 коп ; - з 05.03.2012 року по 04 .04.2012 року - кредит в сумі 1 651 грн 59 коп , відсотки на строкову суму 181 грн 45 коп; комісія за РО -315 грн 00 коп ., плата за пропуск платежів 151 грн 96 коп ; - з 05.04.2012 року по 04.05.2012 року за кредит - 463 грн 60 коп , відсотки на строкову суму 165 грн 52 коп , комісія за РО 315 грн 00 коп ; плата за пропуск платежів 55 грн 88 коп ; - з 05.05.2012 року по 04.06.2012 року за кредит - 469 грн 40 коп , відсотки на строкову суму 156 грн 15 коп ; комісія за РО 315 грн 00 коп , плата за пропуск платежів 59 грн 45 коп ; - з 05.06.2012 року по 04.07.2012 року за кредит 475 грн 27 коп , плата за пропуск платежів 988 грн 63 коп; - з 05.08.2012 року по 04.09.2012 року кредит - 451 грн 45 коп, відсотки за строкову суму 142 грн 59 коп , комісія за РО 505 грн 96 коп ; - з 05.09.2012 року по 04.10.2012 року кредит - 537 грн 71 коп , відсотки на строкову суму -137 грн 29 коп , комісія за РО 315 грн 00 коп. Відповідно до пояснень [PERSON]про те, що він повністю погасив кредит , подав заяву в Кременчуцький філіал банку про видачу довідки , яку повинні були працівники виготовити протягом місяця , однак на даний час філіал не працює , а з Києва відповіді немає , квитанції про сплату в нього не збереглися , також він являється учасником АТО , про що надав документальне підтвердження . Відповідно до ч 1 ст. 360-7 ЦПК України , висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права , викладений у його постанові , прийнятій зав результатами розгляду справи з підстав , передбачених пунктами 1 і 2 ч.1 ст. 355 ЦПК України , є обов»язковими для всіх суб»єктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт , що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норми права , викладений у постанові Верховного Суду України , має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права . Суд має право відступити від правової позиції , викладеної у висновках Верховного Суду України , з одночасним наведенням відповідних мотивів. Згідно ч 3 ст. 254 ЦК України , строк виконання кожного місячного зобовязання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Тобто право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу , а відтак перебіг строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення . Як зазначив Верховний Суд України : « Відповідно до ст.. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов . Перебіг позовної давності за вимогами кредитора , які випливають з порушення боржником умов договору ( графіка погашення кредиту ) про погашення боргу частинами ( щомісячними платежами ) починається стосовно кожної окремої частини , від дня , коли відбулося це порушення . Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу …» ( справа № 6-1 1 бцс13). В постанові від 03.06.2015 року по справі № 6-31 цс 15 , зазначається : « У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом , повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами , повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу « . В судовому засіданні встановлено, що позивач , дізнавшись про своє порушене право , починаючи з 04.06.2011 року та в наступному після 04.12.2012 року , в межах строку позовної давності , мав предявити свої вимоги щодо погашення кожного окремого щомісячного платежу , але з позовною заявою про стягнення боргу банк звернувся лише 19.08 .2015 року . Відповідно до ст.. 256 ЦК України , позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до норм ст. 257 ЦК України , загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки . Згідно з положенням ст.. 258 ЦК України позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки ( штрафу , пені ) встановлена в один рік . Відповідно до ч 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги , перебіг позовної давності починається від дня , коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобовязання . Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги , перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку . Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення . Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові. Відповідно до умов договору ,термін повернення кредиту 04.03.2014 року, а тому строк позовної давності по неустойці закінчився 04.03.2015 року . Відповідно до п. 31 постанови « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають з кредитних правовідносин « від 30.03.2013 року про те, що враховуючи положення п.7 ч. 13 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів « , суди мають виходити з того , що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту , строк давності кого минув . У зв»язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторін у спорі. Суд не приймає до уваги нарахування позивачем додаткових платежів за Договором при наявності постанови Правління Національного Банку України від 19.03.2015 року № 188 « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ « ВіЕйБі Банк « та початку процедури ліквідації банку , оскільки при відкликанні банківської ліцензії припиняються всі операції , то нарахування будь-яких додаткових платежів за договором банківського обслуговування є безпідставними та незаконними . Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 16.12.2013 року по справі № 5023\\5556\\13 зазначено , що « …з моменту прийняття Національним банком України рішення про відкликання ліцензії та відкриття ліквідаційної процедури банку останній втрачає право на здійснення банківської діяльності , зокрема нарахування процентів за всіма кредитними договорами .» Правовою позицією Вищого господарського суду України , викладеній в постанові від 16.12.2013 року по справі № 5023\\2491\\11 , - нарахування таких процентів Банком є частиною його банківської діяльності , здійснення якої припиняється з моменту відкликання банківської ліцензії. Враховуючи вищевикладене , та на момент розгляду справи відповідачем не виконано свої зобовязання перед позивачем , суд вважає , що позовні вимоги ПАТ « Всеукраїнський [PERSON] банк « ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підтверджуються наданими суду доказами , які є належними та допустимими , в зв»язку з чим підлягають частковому задоволенню . Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором банківського обслуговування № В1аЖГФ00016445 від 04.03.2011 року в сумі 10434,23 гривни. За загальними правилами ст. 88 ЦПК України , п .22 ст. 5 Закону України « Про судовий збір «- суд вважає , що стягнення судового збору повинно бути проведено з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог . Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом , встановленим законом , який вирішить спір .

Outcome: partial