Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ №053009 4823 виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства та скасувати його державну реєстрацію; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ №053008 4822 виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку та скасувати його державну реєстрацію. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Васильківської міської ради від 31.10.2007 №11.01-23-V (додаток 2) передано [PERSON] у власність земельну ділянку 0,20 га, в тому числі 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та скасувати його державну реєстрацію та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства та скасувати його державну реєстрацію по [ADDRESS] На підставі вказаного рішення [PERSON] отримано державні акти серія ЯЕ №989858 4068 та ЯЕ №989857 4067. В подальшому за договорами купівлі-продажувказані земельні ділянки було відчужено за договорами купівлі-продажу на користь [PERSON] та [PERSON], які отримали державні акти серії ЯЖ №053009 4823 та серії ЯЖ №053008 4822 відповідно. Прокурор зазначає, що Васильківським міськрайонним судом розглянуто справу №2-539-10 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Васильківської міської ради, [PERSON] про скасування державних актів про право власності на земельну ділянку, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 03.08.2010 року.За твердженням прокурора, у згаданому рішенні суду встановлено, що земельні ділянки, що виділені [PERSON] фактично знаходяться на вулиці керамічній у місті Василькові, а вказівка в державних актах на те, що земельні ділянки перебувають на провулку Керамічному є таким, що не відповідає фактичним матеріалам справи. Також прокурор зазначає, що державні акти видані з порушенням форми державного акту, оскільки в них неправильно вказана адреса розміщення земельних ділянок. В судовому засіданні прокурор позов підтримав та зазначив, що факти на які він посилається встановлені в останньому абзаці 1 сторінки, 1, 7, 8, 9 абзацах 2 сторінки, закінченні 9 абзацу 2 сторінки на 3 сторінці рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2010 року у справі №2-539-10. Представник Васильківської міської ради позов не підтримав. Представник [PERSON] проти задоволення позову заперечив, та вказав що вимоги є безпідставними. Відповідачі [PERSON], [PERSON] повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали та відповідно до ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередивши їх про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяючи здійсненню їхніх прав, приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що рішенням Васильківської міської ради від 31.10.2007 №11.01-23-V (додаток 2) передано [PERSON] у власність земельну ділянку 0,20 га, в тому числі 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] На підставі вказаного рішення [PERSON] отримано державні акти серія ЯЕ №989858 4068 та ЯЕ №989857 4067 про право власності на земельні ділянки по [ADDRESS] В подальшому за договором купівлі-продажу від 18.03.2009 року реєстровий № 1-802 [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану на території [ADDRESS] наданудля ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 3210700000:12:027:0022. В наступному [PERSON] отримала державний акт серії ЯЖ №053009 4823 на вказану земельну ділянку. За договором купівлі-продажу від 18.03.2009 року реєстровий № 1-799 [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану на території [ADDRESS] надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий № 3210700000:12:027:0021. В наступному [PERSON] отримав державний акт серії ЯЖ №053008 4822 на вказану земельну ділянку. Васильківським міськрайонним судом розглянуто справу №2-539-10 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Васильківської міської ради, [PERSON] про скасування державних актів про право власності на земельну ділянку, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 03.08.2010 року. Відповідно до вказаного рішення суду «… суд приходить до висновку, що спірні земельні ділянки, що виділені Заїці рішенням Васильківської міської ради і деякий час перебували у його власності дійсно, фактично знаходяться на вулиці Керамічній у місті Василькові. Вказані у державних актах на ім'я Заїки дані про те, що вони перебувають на провулку Керамічному є таким що не відповідає фактичним матеріалам справи. По-перше, земельні ділянки знаходяться на протилежному боці вулиці відносно сторони, від якої розпочинається провулок. По-друге, згідно тих же графічних матеріалів, на провулку Керамічному в межах, зазначених у рішенні та у технічні документації, відсутня земельна ділянка розміром 0,20 га, яка би одним масивом, без вилучення у іншої особи, могла бути виділена Заїці». Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно змісту ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизаціїземельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Частиною 1 ст. 116 ЗК України, в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (ст. 125 ЗК України). Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України, в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільнійсправі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за змістом частини третьої статті 61 ЦПК обставини, встановлені під час розгляду справи за позовом про право на майно, не мають обов'язкової сили для осіб, які не брали участі у справі. При цьому суд має виходити з того, що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав і обов'язків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиційними. По-перше, як видно з рішення Васильківського міськрайонного судуКиївської області від 03.08.2010 року№2-539-10, судом не встановлено факту, який має преюдиційне значення, а судом зроблено висновок, який преюдиційного значення не має. По-друге, [PERSON], [PERSON] не були учасниками у цивільній справі Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2010 року №2-539-10, а тому обставини, встановлені в рішенні Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2010 року №2-539-10 не мають обов'язкової сили для осіб, які не брали участі у вказаній справі. Щодо посилань прокурора на рішення на те, що факти на які він посилається встановлені в останньому абзаці 1 сторінки, 1, 7, 8, 9 абзацах 2 сторінки, закінченні 9 абзацу 2 сторінки на 3 сторінці рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2010 року у справі №2-539-10, то слід зазначити наступне. В останньому абзаці 1-ї сторінки, 1 абзаці 2-ї сторінки рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2010 року у справі №2-539-10 описано підстави позову у згаданій судовій справі. В 7, 8 абзацах 2-ї сторінки рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2010 року у справі №2-539-10 не встановлено факти, які на думку прокурора є підставою для задоволення позову у цивільній справі №2-696/12. Оцінку судом посилання прокурора на 9-й абзац 2-ї сторінки, закінченні 9-го абзацу 2-ї сторінки на 3-й сторінці рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2010 року у справі №2-539-10 було надано вище. Отже, прокурором не доведено перед судом факту порушення Васильківською міською радою, або іншою особою, порядку надання земельних ділянок [PERSON], а в наступному передачі їх [PERSON], [PERSON] Щодо посилань прокурора на те, що державні акти видані з порушенням форми державного акту, оскільки в них неправильно вказана адреса розміщення земельних ділянок, то в спірних актах про право власності на земельні ділянки зазначено адреси земельних ділянок. Крім того, суд звертає увагу, що адреса (поштова адреса) при своюється будинкам та будівлям з метою їх ідентифікації. Земельна ділянка ідентифікується не за адресою, а за кадастровим номе ром, який є неповторним на всій території України. Щодо земель ної ділянки застосовується термін не «ад реса (поштова адреса)», а термін «місце розташування». Отже, державні акти серії ЯЖ №053009 4823 та серії ЯЖ №053008 4822 в дослідженій частині відповідають встановленій формі. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, матеріалами справами не підтверджуються, а тому задоволенню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed