Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до відповідача, який згодом уточнив. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 серпня 2012 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ «АГРОСВІТ» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансової допомоги. Згідно з договором, позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти у розмірі 5 400 000,00 грн. та зобовязується повернути їх у строк до 31 грудня 2014 року. На підтвердження отримання грошових коштів Відповідач надав розписку від 29 серпня 2012 року, якою підтвердив факт отримання грошових коштів. 29 січня 2013 року Сторонами було укладено додаткову угоду до договору фінансової допомоги від 29 серпня 2012 року. Відповідно до цієї додаткової угоди Сторони визначили графік повернення частини фінансової допомоги у розмірі 1 094 000,00 різними частками до 30 числа місяця починаючи з лютого 2013 року до грудня 2013 року. Відповідачем в порушення умов договору було повернуто лише 45 000,00. Станом на дату подання позову, Договір з боку відповідача виконано не було. Сума боргу за договором складає 5 355 000,00 грн. Позивачем у вересні 2014 року було подано позов про стягнення боргу за договором фінансової допомоги до Біляївського районного суду Одеської області. Рішенням апеляційного суду Одеської області було встановлено факт виникнення між сторонами позикових відносин. Водночас, судом було задоволено позов частково у розмірі 1 049 000.00 грн. зважаючи на те. що на момент подачі позовної заяви строк повернення решти суми боргу не настав. Оскільки строк повернення усієї суми боргу вже настав, позивач звертається з позовом про стягнення усієї суми боргу за договором фінансової допомоги. 11 квітня 2018 року було надано заяву про зменшення розміру позовних вимог до стягнення суми у розмірі 4096000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав. (а.с. 64). Відповідач у судове засідання не зявився, але представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав частково в обсязі, зазначеному у його заяві про часткове визнання позову. (а.с. 49, 63). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2012 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ «АГРОСВІТ» (позивачем) та громадянином України [PERSON] (відповідачем) був укладений договір про надання фінансової допомоги. (а.с. 4-5). Згідно з договором, позивач передає, а відповідач приймає у власність грошові кошти у розмірі 5 400 000,00 грн. (пять мільйонів чотириста тисяч грн. 00 коп.) та зобовязується повернути їх у строк до 31 грудня 2014 року. На підтвердження отримання грошових коштів Відповідач надав розписку від 29 серпня2012 року, якою він підтвердив факт отримання грошових коштів у розмірі 5 400 000,00 грн. (пять мільйонів чотириста тисяч грн. 00 коп.). (а.с. 6). 29 січня 2013 року Сторонами було укладено додаткову угоду до договору фінансової допомоги від 29 серпня 2012 року. Відповідно до цієї додаткової угоди Сторони визначили графік повернення частини фінансової допомоги у розмірі 1 094 000,00 (один мільйон девяносто чотири тисячі грн. 00 коп.) різними частками до 30 числа місяця починаючи з лютого 2013 року до грудня 2012 року. (а.с. 7). Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, за своєю правовою природою Договір є Договором позики. Відповідно до ч. 1 статті 1049 ЦКУ, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем в порушення умов договору було повернуто лише 45 000,00 (сорок пять тисяч грн. 00 коп.). Станом на дату подання позову, Договір з боку відповідача виконано не було. Сума боргу за договором складає 5 355 000,00 грн. (пять мільйонів триста пятдесят пять гривень 00 коп.). Згідно з ч.4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивачем у вересні 2014 року було подано позов про стягнення боргу за договором фінансової допомоги до Біляївського районного суду Одеської області та рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.03.2015 року у справі № 496/4155/14-ц було встановлено факт виникнення між сторонами позикових відносин. Водночас, судом було задоволено позов частково у розмірі 1 049 000.00 грн. (один мільйон сорок тисяч грн. 00 коп.). зважаючи на те, що на момент подачі позовної заяви строк повернення решти суми боргу не настав. (а.с. 11-14). Отже, позивач звільнений від доказування факту одержання позичальником від позикодавця коштів за Договором фінансової допомоги від 29 серпня 2012 року та наявності між сторонами позикових відносин. Оскільки строк повернення усієї суми боргу вже настав, позивач звернувся з позовом про стягнення усієї суми боргу за договором фінансової допомоги. Так, станом на дату винесення рішення, сума боргу за договором фінансової допомоги від 29 серпня 2012 року за вирахуванням суми боргу за додатковою угодою від 29 січня 2013 року та суми внесеної відповідачем 26 грудня 2017 року, становить 4 096 000,00 грн. Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договору та іншого правочину. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved