Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «СК «Провідна» звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на наступні обставини. 10.03.2013 року між ПрАТ «СК «Провідна», як страховиком та [PERSON], як страхувальником, було підписано поліс АС/0128916 обов'язкового страхування наземного транспорту марки «ВАЗ 21011», 1978 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 09 листопада 2013 року, о 18 годині 30 хвилин, на 143 км + 850 м автодороги Одеса-Рені в м.Татарбунари, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ-21011» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «CITROEN», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до довідки №9299498 ВДАІ Татарбунарського РВ від 14.03.2014 року, ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.14.6 Правил дорожнього руху України. Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12.12.2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. 16 грудня 2013 року власником т/з марки «CITROEN» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], до ПрАТ «СК «Провідна» була подана заява № 2300031954 про виплату страхового відшкодування. Зазначена ДТП була визнана позивачем страховим випадком, про що було складено страховий акт №2300031954 від 11.04.2014 року та проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати потерпілому. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування визначено, що потерпілому у ДТП підлягає до виплати страхове відшкодування у розмірі 27 871,63 грн. ПрАТ «СК «Провідна» повністю виплатила потерпілому страхове відшкодування у сумі 27 871,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням №015370 від 11 квітня 2014 року. Зважаючи, що відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу, який причетний до скоєння ДТП, не виконав свого обов'язку щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з настання дорожньо-транспортної пригоди, надання позивачу повідомлення про дорожньо транспортну пригоду і не надав жодних документів, які б підтверджували його виконання, то позивач, в порядку ст.989 ЦК України, після сплати страхового відшкодування, має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у межах суми виплаченого страхового відшкодування і просить суд стягнути з [PERSON] виплачене страхове відшкодування в розмірі 27 871,63 грн. та судовий збір в розмірі 278,72 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача та надала суду клопотання про виклик відповідача, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в пресі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, за клопотанням представника позивача, через оголошення в пресі, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до ст.60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст.541,993,1188,1166,1191,1192 ЦК України та ст.27 спеціального Закону України «Про страхування». Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, яка заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності чи інше) володіє транспортним засобом, використання якого утворює підвищену небезпеку. За заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки його володілець відповідає незалежно від наявності вини. Володільцем визнається той власник, чи інший титульний володілець, який одночасно фактично його використовує, зберігає, чи утримує. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок. Як вбачається з матеріалів справи обставини дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09 листопада 2013 року о 18 год.30 хв. на автодорозі Одеса-Рені 143 км +850 м між автомобілями «ВАЗ-21011» д/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та «CITROEN» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] підтверджені постановою суду від 12.12.2013 року (а.с.12), згідно якої відповідач [PERSON] визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася вказана дорожньо-транспортна пригода. Між винними діями [PERSON] та заподіяною шкодою власнику автомобіля «CITROEN» [PERSON] наявний прямий причинний зв'язок. Дана постанова ніким не оскаржена та набрала законної сили. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що розмір шкоди, завданої відповідачем внаслідок ушкодження автомобіля «CITROEN» реєстраційний номер [NUMBER] підтверджений матеріалами справи (а.с.20-24). Також доведені і ті обставини, що між ПрАТ «СК «Провідна» та власником «ВАЗ-21011» д/н [NUMBER] [PERSON] з 10.03.2013 року існували договірні правовідносини, на виконання своїх зобов'язань за якими позивач визнав вказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком (а.с.16) і відшкодував власнику автомобіля [PERSON] завдану їй шкоду в розмірі 27 871,63 грн. (а.с.18-19), тому в нього на підставі ст.27 Закону України «Про страхування» виникло право регресних вимог до відповідача за даними правовідносинами. Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.ст.1191, 1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, суд приходить до висновку, що позов ПрАТ «СК «Провідна» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ґрунтується на законі, він доведений документально, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з тим, що позивач є стороною, на користь якої ухвалене судове рішення і ним документально підтверджена сума понесених ним судових витрат, на його користь відповідно підлягає стягненню з відповідача судовий збір в ромірі 278,72 грн.

Outcome: approved