Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Харків Екоресурс» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів у загальному розмірі 495,53 грн., з яких 383,87 грн. сума основної заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів, 94,85 грн. інфляційні витрати, 16,81 грн. три відсотки річних від простроченої суми. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вивезення побутових відходів за адресою м.Харків, вул.Солдатська буд. 26А надається ТОВ «Харків Екоресурс» з 01.03.2013 року на підставі Договору на вивезення побутових відходів, опублікованому в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские известия» №142 (2580)/1 від 27.11.2012 року. Крім того, 20.11.2012 року між УДППЗ «Укрпошта» та позивачем було укладено Договір про надання послуги доставки рекламної та/або інформаційної продукції №06-736, за яким УДППЗ «Укрпошта» було здійснено доставку примірника газети «Харьковские известия», в якому було опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, в т.ч. за адресою відповідача, а саме: м.Харків, вул.Солдатська, буд. 26А. До набрання чинності зазначеним Договором від відповідача не надходило жодних заяв про свою незгоду із умовами опублікованого договору. Відповідач не сплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 495,53 грн., з яких 383,87 грн. сума основної заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів, 94,85 грн. інфляційні витрати, 16,81 грн. три відсотки річних від простроченої суми. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні проти вимог позову заперечував у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що договір про надання послуг з вивезення побутових відходів ним не укладався з позивачем, газету з опублікованим договором не отримував та зі змістом самого договору не ознайомлений. Самими послугами з вивезення побутових відходів не користується, сміття утилізує самостійно. Сміття виставляють його сусіди та родичі, які мешкають поруч у цьому будинку. Про існування заборгованості відомо з квитанцій про сплату послуг з вивозу сміття. Декілька разів намагався потрапити на особистий прийом до керівництва з цього приводу, однак це не вдалося. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку наступного висновку. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до абз.11 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до п.3 ч.2 ст.21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 та 10 ст.35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому законом порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №940 від 28 грудня 2011 року ТОВ «Харків Екоресурс» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м.Харкові. На виконання вимог чинного законодавства ТОВ «Харків Екоресурс» у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские известия» від 27.11.2012 року №142 (2580) опубліковано для власників та мешканців житлових будинків приватної власності Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів. Відповідно до вказаного договору виконавець ТОВ «Харків Екоресурс» зобовязується згідно графіка надавати споживачам послуги з вивезення побутових відходів на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 року №940 та відповідно до схеми санітарного очищення, затвердженої рішенням 18 сесії Харківської міської ради 4-го скликання від 24.12.2003 року №284/03 зі змінами та доповненнями, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Оплата послуг здійснюється щомісячно. Платежі вносяться не пізніше 15-го числа періоду, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.11 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється згідно з правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та додатком 1 до цього договору, який є невідємною частиною цього договору. Згідно додатку 1 вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів за одну особу становить 9,08 грн. З 06.03.2015 року вартість послуг становить 11,69 грн.. Згідно умов Договору (п.3,5) для вивезення твердих відходів за контейнерною схемою використовуються технічно справні контейнери, що належать виконавцеві; в місцях, де не встановлені контейнери, вивезення твердих відходів здійснюється за без контейнерною схемою. При цьому споживач зобовязаний з 7.00 до 9.00 години виставити закриті ємності з відходами. Пунктом 7 Договору передбачено, що завантаження відходів здійснюється: твердих споживачем в контейнери, а виконавцем в спеціально обладнані транспортні засоби. У відповідності з п.30 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, зазначений договір набирає чинності з 01 січня 2013 року та укладається згідно з ч.3 ст.205, статтями 642-643 Цивільного кодексу України. Строком на 3 роки, якщо інше не буде заявлено споживачем у письмовій формі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є публічним договором у розумінні ст.633 ЦК України, відповідно до положень якої публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо.) При цьому, для того, щоб договір вважався укладеним, дії однієї сторони (оферта) недостатньо. Друга сторона повинна виявити згоду на укладення цього договору на умовах, запропонованих в оферті. Тому відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) має бути повною і безумовною. (ч.1 ст.642 ЦК України). Частиною 2 ст.642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. 20.11.2012 року між УДППЗ «Укрпошта» та позивачем було укладено Договір про надання послуги доставки рекламної та/або інформаційної продукції №06-736, згідно умов якого УДППЗ «Укрпошта», в особі своїх безбалансових виробничих підрозділів, на умовах, визначених Договором, надає замовнику ТОВ «Харків Екоресурс» послуги з доставки рекламної та/або інформаційної продукції до абонентських поштових скриньок на територію м.Харків, Київський р-н, Дзержинський р-н, Ленінський р-н, Орджонікідзевський р-н, Московський р-н, Фрунзенський р-н. Умовами зазначеного Договору передбачено, що доставка Реклами до абонентських поштових скриньок здійснюється протягом трьох робочих днів з дня надходження до доставних обєктів поштового звязку. З акту виконаних робіт до договору №06-736 від 20.11.2012 року, складеного та підписаного 10.12.2012 року ТОВ «Харків Екоресурс» та Харківською дирекцією УДППЗ «Укрпошта», вбачається, що у відповідності до умов договору №06/736 від 20.11.2012 року щодо безадресної доставки рекламної та/або інформаційної продукції, Виконавцем з 26.11.2012 року по 28.11.2012 року були виконані роботи з безадресної доставки друкованого видання до 20г., в загальній кількості 46\~300 примірників, в наступних містах: м.Харків. У відповідності до ч.3 ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. При цьому статтею 627 ЦК України встановлено, що у відповідності до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З пояснень відповідача, наданих у судовому засіданні, вбачається, що газету з опублікованим Договором про надання послуг з вивезення побутових відходів він не отримував, з його змістом не ознайомлений, письмового договору з позивачем не підписував. З матеріалів позовної заяви також не вбачається можливим встановити, що відповідач по справі був обізнаний про існування вказаного вище Договору. Наданий до суду акт виконання робіт до договору №06/736 від 20.11.2012 року суд не приймає до уваги, оскільки його зміст не містить доказової інформації в обґрунтування заявлених вимог щодо предмету спору. Крім того, суду не надано доказів в підтвердження звернення відповідача до позивача у відповідності до вимог ст.633 ЦК України про надання послуг щодо вивезення побутових відходів, так само як і не надано доказів вчинення відповідачем дії відповідно до вказаних у пропозиції умов договору у межах строку для надання такої відповіді (протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін), так і після спливу цього строку. Посилання представника позивача за норми ч.3 ст.205 ЦК України як на підставу виникнення між сторонами зобовязальних відносин, є помилковими, оскільки у даному випадку мовчання відповідача зумовлено його необізнаністю. Також суду не надано доказів надання ТОВ «Харків Екоресурс» послуг саме [PERSON] щодо вивезення побутових відходів. Наданий суду Графік планово-подворового вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Дзержинського району не містить вказаної вище інформації. В судовому засіданні відповідач повідомив суду, що сміття утилізує самостійно та послугами ТОВ «Харків Екоресурс» не користується. Крім того, згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 10.02.2017 року, [PERSON] з 10.12.1957 року зареєстрований за адресою [INFO]. З матеріалів позову вбачається, що за адресою м.Харків, вул.Солдатська, буд. 26А відкрито особовий рахунок №2168. До суду надано розрахунок заборгованості по особовому рахунку №2168, відповідно до якого сума нарахованої заборгованості за період з січня 2014 року по грудень 2016 року не сплачувалася. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обовязки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст.156 ЖК Української РСР). Разом із цим, представником позивача не надано до суду доказів на підтвердження належності будинку №26А по вул.Солдатській Дронову Сергію Олександровичу на праві власності. Враховуючи викладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними, у звязку з чим не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про відходи», ст..ст. 627, 633, 642, 643 ЦК України,

Outcome: dismissed