Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та згідно уточнених позовних вимог просить суд стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] франшизу (майнову шкоду) у розмірі 1000 грн. та моральну шкоду у розмірі 30000 грн.; з відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» - майнову шкоду у розмірі 61277 грн. 15 коп. та пеню за несвоєчасну сплату страхового відшкодування у розмірі 25667 грн. 57 коп., а також стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати в загальній сумі 4031 грн. 85 коп., з яких: 1179 грн. 45 коп. - витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви, 352 грн. 40 коп. - витрати на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, 1000 грн. - витрати на правничу допомогу та 1500 грн. - витрати за проведення автотоварознавчого дослідження. В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. 26.02.2018 року, о 15 год. 40 хв., [PERSON] керуючи автомобілем «Фольксваген Туарег», д/н [NUMBER] , рухаючись по Об`їзній дорозі на регульованому перехресті з бул. Вечірній у м. Кривому Розі, повертаючи ліворуч на дозволений сигнал світлофору, допустила зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку прямо, не надавши останньому перевагу у русі, чим порушила п.п. 2.3 (б), 10.1, 16.6 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав значні ушкодження. Під час розгляду адміністративного протоколу [PERSON] визнала вину та підтвердила обставини, викладені в протоколі про притягнення її до адміністративної відповідальності. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2018 року останню визнано винною у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 26.02.2018 року та на неї накладено адміністративне стягнення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була зареєстрована у страховій компанії ТДВ «СТ «Домінанта», згідно полісу серії АМ №2034005 від 06.10.2017 року. Після ДТП до страхової компанії 27.02.2018 року було подано повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду. Повний пакет документів разом із заявою про виплату страхового відшкодування позивачем був відправлений (за вимогою страхової компанії) поштою до центрального офісу ТДВ «СТ «Домінанта» у м. Київ та отриманий ними 07.05.2018 року. 22.05.2018 року у м. Кривому Розі представнику страхової компанії була повторно подана заява про виплату страхового відшкодування. Однак, після цього зв`язок із ТДВ «СТ «Домінанта» було втрачено. Як з`ясувалось, компанія знаходиться у стані ліквідації. Оскільки страховою компанією не була здійснена оцінка матеріального збитку, тому позивач самостійно замовив оцінку вартості матеріального збитку. Згідно звіту про оцінку майна №045/МУ-18 від 04.07.2018 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Шевроле Авео», д/н [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, складеного суб`єктом оціночної діяльності Сарокуровим А.О. складає 62277 грн. 15 коп. [PERSON] під час огляду пошкодженого транспортного засобу була присутня, проте від підпису в протоколі огляду транспортного засобу відмовилась. В добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодовувати завдані позивачеві збитки, у зв`язку із чим останній змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з`явився, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник до суду також не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, представник відповідача надав до суду заяву про перенесення на іншу дату судового засідання, призначеного на 04.12.2019 року. Крім того, суд зауважує, що представником відповідача - адвокатом Горіним О.О. неодноразово подавались до суду заяви про перенесення розгляду справи, до теперішнього часу не надано до суду відзив на позовну заяву, що розцінюється судом як навмисне затягування строків розгляду справи та відтермінування ухвалення рішення. Представник відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, до суду не з`явився, заяв не надав, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та його представника суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, позивач є власником автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10). Відповідач [PERSON] є власником автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11). Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП за участю керованого нею автомобіля та автомобіля під керуванням [PERSON] , яка відбулась 26.02.2018 року, та на відповідача накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно тексту постанови відповідач визнала свою вину та підтвердила обставини події ДТП, викладені в протоколі (а.с.12). Наступного дня після ДТП, а саме 27.02.2018 року, [PERSON] звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» із повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.110). Також, 22.05.2018 року власник пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] подав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.112). Згідно звіту про оцінку майна №045/МУ-18 від 04.07.2018 року по встановленню оціночної вартості матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ушкодження, вартість матеріальної шкоди завданої власнику вказаного транспортного засобу складає 62277 грн. 15 коп. (а.с.14-61). Згідно інформації з сайту МТСБУ, транспортний засіб «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , застраховано у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», станом на 26.02.2018 року поліс серія АМ №2034005 діючий (а.с.109). Позивач звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг з приводу зволікань ТДВ «СТ «Домінанта» у виплаті страхового відшкодування та проханням врегулювання відносин із страховою компанію, на що отримав відповідь, що ТДВ «СТ «Домінанта» виключено з числа членів МТСБУ, анульовано ліцензію та позивачеві було рекомендовано звернутись до суду (а.с.113,114-115). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування тільки якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Так, згідно наданих позивачем доказів, судом установлено наявність завдання йому матеріальної шкоди з вини [PERSON] . При цьому сума матеріального збитку, згідно звіту про оцінку майна №045/МУ-18 від 04.07.2018 року складає 62277 грн. 15 коп. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Статтею 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання такого відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. До такої заяви також додаються документи, перелік яких міститься у п. 35.2 ст. 35 Закону. Позивач дотримався вимог закону та звернувся до страхової компанії у встановлені вищевказаним законом строки, проте до теперішнього часу не отримав страхового відшкодування. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно з п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Умовами п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, в ідеальному значенні франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. Так, оскільки в матеріалах справи відсутній поліс АМ №2034005, клопотань з боку сторін щодо його витребування до суду не надходило, відтак суд позбавлений можливості дослідити його у якості доказу та відповідно встановити чи передбачена страховим полісом сплата франшизи та її розмір. Враховуючи викладене, суд уважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача франшизи у розмірі 1000 грн. необґрунтованими та не доведеними належними доказами, відтак у їх задоволенні слід відмовити. Щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача суми моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пункти 2,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що в свою чергу також кореспондується із роз`ясненнями, які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, тому поряд із компенсацією матеріальної шкоди позивач має право на компенсацію за заподіяну моральну шкоду. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацію за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені. Так, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2018 року встановлено винуватість [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача [PERSON] у скоєному ДТП під час якого пошкоджено автомобіль позивача [PERSON] , повністю підтверджується належними доказами. Суд погоджується із доводами представника позивача, що внаслідок пошкодження транспортного засобу [PERSON] зазнав страждання та стрес. Крім того, позивач змушений був змінити звичний ритм життя, витрачати час для звернень до поліції, суду, страхової компанії, необхідністю проведення оцінки пошкодженого майна та відновлення пошкодженого транспортного засобу. Отже, враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимоги про стягнення моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не призводить до його збагачення, при встановлених обставинах становитиме достатню справедливу сатисфакцію. Щодо позовної вимоги про стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» майнової шкоди, суд зазначає, що оскільки в матеріалах справи відсутній страховий поліс, відтак суд позбавлений можливості встановити розмір ліміту відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну потерпілого, тому для розрахунку суми матеріальної шкоди суд вважає за доцільне керуватись положеннями ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, згідно п.п. 9.1, 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Отже, враховуючи відсутність доказів на підтвердження більшого ніж встановлено Законом розміру страхової суми за шкоду, заподіяну майну позивача, суд вважає за доцільне задовольнити вимогу про стягнення зі страхової компанії на користь позивача майнової шкоди у розмірі, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме у розмірі 50000 грн., таким чином задовольнивши позовну вимогу про стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» майнової шкоди на користь позивача частково. Разом з тим, відповідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Пункт 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Так, позивач наступного дня після ДТП, а саме 27.02.2018 року подав до ТДВ «СТ «Домінанта» повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.110), також 22.05.2018 року позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.112). Таким чином, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 90 днів, починаючи з 22.05.2018 року страховик мав би прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у його здійсненні, про що повинен був направити заявнику письмове повідомлення. Проте відповідачем ТДВ «СТ «Домінанта» такі дії вчиненні не були. Твердження позивача з цього приводу відповідачем не спростовані. На підставі викладеного, судом установлена несплата страховиком позивачеві страхової виплати у встановлений законом строк, тому наявні підстави для нарахування та сплати пені за період з 21.08.2018 року (перший день після спливу строку на прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування) по 29.10.2019 року (день подачі до суду уточненої позовної заяви). У зазначений період діяли такі облікові ставки Національного банку України: -з 21.08.2018 року по 06.09.2018 року - 17,5% річних; -з 07.09.2018 року по 25.04.2019 року - 18% річних; -з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року -17,5% річних; -з 19.07.2019 року по 05.09.2019 року - 17% річних; -з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року - 16,5% річних; -з 25.10.2019 року по 29.10.2019 року - 15,5% річних. Розмір пені розраховується за формулою: матеріальна шкода х подвійну облікову ставку НБУ/100/365 х кількість днів у періоді, в якому діяла відповідна облікова ставка НБУ. При цьому суд враховує, що позовну вимогу щодо стягнення з відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» майнової шкоди суд задовольнив частково, стягнувши з відповідача матеріальну шкоду, завдану позивачеві, у розмірі 50000 грн., а відтак під час розрахунку суми пені суд застосовує саме таку суму шкоди. Отже розмір пені за період з 21.08.2018 року по 29.10.2019 року складає 20894 грн. 52 коп., виходячи з наступного розрахунку: 1). 50000 х (17,5х2)/100/365 х 17 = 815,07 грн.; 2). 50000 х (18х2)/100/365 х 230 = 11342,46 грн.; 3). 50000 х (17,5х2)/100/365 х 84 = 4027,40 грн.; 4). 50000 х (17х2)/100/365 х 49 = 2282,19 грн.; 5). 50000 х (16,5х2)/100/365 х 49 = 2215,07 грн.; 6). 50000 х (15,5х2)/100/365 х 5 = 212,33 грн.; 7). 815,07 + 11342,46 + 4027,40 + 2282,19 + 2215,07 + 212,33 = 20894,52 грн. Таким чином, враховуючи викладене, позовна вимога щодо стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача пені підлягає задоволенню частково у сумі 20894 грн. 52 коп. Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Забезпечення позову у вигляді заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження автомобіля марки «Volkswagen Touareg», легковий універсал - В, 2011 року випуску, чорного кольору, р/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , на користь інших осіб, застосованого відповідно до ухвали суду від 03.08.2018 року, продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, заходи забезпечення позову діють до повного виконання рішення. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, п.п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, позивачем було сплачено: судовий збір за подання до суду позовної заяви у загальній сумі 1179 грн. 45 коп. (а.с.1,105), судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 352 грн. 40 коп. (а.с.4), 1500 грн. - витрати за проведення автотоварознавчого дослідження (а.с.6) та 1000 грн. - плата за надану професійну правничу допомогу (а.с.7). Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд уважає за необхідне стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: з [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір у загальному розмірі 466 грн. 54 коп. (114 грн. 14 коп. - судовий збір за подання до суду позовної заяви + 352 грн. 40 коп. - судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову) та 241 грн. 94 коп. - витрат, пов`язаних з розглядом справи; з відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача судовий збір у розмірі 961 грн. 72 коп. та 2038 грн. 49 коп. - витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial