Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] суму в розмірі 8059,53 грн як відшкодування шкоди та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 березня 2017 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Peugeot 207» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 24 лютого 2018 року на вул. Харківське шосе, 21/4 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Peugeot 207» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot» державний номер знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. В результаті ДТП відносно водія [PERSON] було складено адміністративний протокол. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.03.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.. На підставі страхового акту № АХА2366706 від 20.03.2018 року, страхового акту № АХА 2366709 від 20.03.2018 року, позивачем, здійснено потерпілому виплату страхового відшкодування в розмірі 29747,26 грн. За договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, відповідач був застрахований в ПАТ НАСК «Оранта» за полісом № АК9935965, яким передбачено, що ліміт відповідальності ПАТ НАСК «Оранта» за шкоду, заподіяну майну становить 100000,00 грн, франшиза - 1000,00 грн. На страхового акту про «Пряме врегулювання збитку» № АХА2366706 від 20.03.2018 року ПАТ НАСК «Оранта» було перераховано на рахунок позивача крмпенсацію в розмірі 21687,73 грн страхового відшкодування, отже сума залишку завданої шкоди становить 8059,53 грн. 05 лютого 2020 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було направлено цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва та 25 травня 2020 року вказану позовну заяву, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В. 03 червня 2020 року, Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Представник позивача в судове засідання в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 06 березня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 68019а7к3 за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Peugeot 207» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. 19 березня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва винесено постановою, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. За змістом вказаної постанови вбачається, що: «24.02.2018 року о 13-00 год., [PERSON] рухаючись по вул. Харківське шосе, в районі будинку 21/4, в Дарницькому районі міста Києва, керуючи автомобілем «ПЕЖО 290L» державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot 207» державний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] та рухався (зупинявся) попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив пп. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.» Відповідно до частини третьої ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» за полісом № АК9935965. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно страхового акту № АХА2366706 від 20.03.2018 року, страхового акту № АХА 2366709 від 20.03.2018 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», прийняло рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 29747,26 грн. На підставі страхового акту Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» перерахувало на рахунок страхувальника страхове відшкодування в розмірі 29747,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0009193 від 21 лютого 2018 року. ПАТ НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 0,57%, в розмірі 21687,73 грн. 20 червня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування»» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС». Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відшкодуванню підлягає сума, завданого відповідачем збитку, у розмірі 19228,14 грн. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС`судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа, який долучено до матеріалів справи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved