Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Представник позивача просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача надмір виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в сумі 23 217 грн. 54 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 16.01.2015 відповідач отримувала від позивача щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на себе та сина [PERSON] За результатами перевірки Управлінням було встановлено, що відповідач перебуває у м.Харкові з 2012 року, що свідчить про переміщення [PERSON] з місця проведення антитерористичної операції до 07.04.2014 року. Таким чином, відповідач 04.12.2014 року при отриманні довідки про взяття на облік навела недостовірні відомості щодо дати переміщення з місця проведення антитерористичної операції, що потягло за собою неправомірне отримання [PERSON] щомісячної адресної допомоги. У в'язку з викладеним у відповідності до абзацу 2, 3 п. 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» суми грошової допомоги виплачені внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. Однак до теперішнього часу відповідач вказані кошти не повернула. Представник позивача також просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач та її представник проти позову заперечували, посилалися на те, що заявлені позивачем позовні вимоги були предметом кримінального провадження у відношенні [PERSON], вироком суду [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, затверджено угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та [PERSON] Відповідно до угоди про визнання винуватості [PERSON] зобов'язалась відшкодувати державі 23 217 грн. 54 коп. до 31.12.2017 року. Прокурор просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено, що 16.01.2015 року, 04.08.2015 року та 04.02.2016 року [PERSON] зверталася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.6,9,11). На підставі наданих [PERSON] даних їй була видано довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6332002807 від 04.12.2014 року (а.с.8) Рішеннями Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 20.01.2015 року, 04.08.2015 року та 04.02.2016 року [PERSON] та її сину [PERSON] було призначено допомогу, як переміщеним особам (а.с. 7,10,12). Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно Наказу антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 07.10.2014 року в Луганській та Донецькій областях проведення антитерористичної операції здійснюється з 07.04.2014 року. Ревізією Державної фінансової інспекції в Харківській області № 495 від 11.08.2016 року про суми зайво нарахованої та виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, встановлено, що [PERSON] отримувала доходи та інші соціальні виплати на іншій території України відмінної від Донецької та Луганської областей до 07.04.2014 року, що свідчить про переміщення з місця проведення антитерористичної операції до 07.04.2014 року (а.с.15). Таким чином, [PERSON] при отриманні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи надала недостовірні дані щодо дати переміщення з місця проведення антитерористичної операції, а для отримання зазначеної довідки підстав не було, що потягло за собою неправомірне отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на неї та її сина. Листом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради № 6978/4-11 від 06.10.2016 року Управління повідомило [PERSON] про необхідність повернення неправомірно отриманих бюджетних коштів у розмірі 23 217 грн. 54 коп. (а.с. 21). Однак вказані кошти відповідачем повернуті не були. Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2017 року [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 190 КК України та призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Зазначеним вироком встановлено, що [PERSON] з 19.07.2010 року була офіційно працевлаштована та мешкала на території м.Харкова, скориставшись місцем своєї реєстрації у м.Краматорськ, 04.12.2014 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради та під час оформлення довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи надала спеціалісту Управління недостовірні дані щодо переміщення з території проведення антитерористичної операції, а саме, що вона 08.07.2014 року вимущено переїхала до м.Харкова. На підставі вказаної довідки [PERSON] була нарахована та виплачена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам за період з 16.01.2015 року по 19.07.2016 року в сумі 23 217 грн. 54 коп. Окрім того, вказаним вироком була затверджено угоду від 31.01.2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та [PERSON] Згідно умов угоди [PERSON] визнала свою вину та зобов'язалась відшкодувати державі матеріальні збитки в розмірі 23 217 грн. 54 коп. до 31.12.2017 року. Вирок набрав законної сили 24.03.2017 року. Відповідача та її представник заперечували проти позовних вимог посилаючись при цьому на наявність затвердженої угоди про визнання винуватості. При цьому на момент розгляду справи у суді [PERSON] не відшкодовані спричинені нею державі збитки у сумі 23 217 грн. 54 коп. Вказаною угодою встановлено строки відшкодування спричинених державі збитків, а саме до 31.12.2017 року. При цьому угодою передбачено, що у разі невиконання умов Угоди про визнання винуватості з боку [PERSON] в частині відшкодування збитків державі, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Таким чином, вказаним вироком суду не було стягнуто з [PERSON] шкоду в сумі 23 217 грн. 54 коп., а тому суд не бере до уваги заперечення відповідачки про те, що вказана сума вже стягнута з неї, і що буде мати місце подвійна відповідальність за спричинену шкоду. Вказана угода була укладена в рамках кримінального провадження і на підставі вказаного вироку позивач буде позбавлений можливості примусово стягнути вказані кошти, оскільки у позивача не буде підстав для отримання виконавчого документу. Викладені обставини суттєво порушують права позивача. Приймаючи до уваги викладене, що відповідач [PERSON] надала недостовірну інформацію при отриманні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а саме данні щодо дати переміщення з місця проведення антитерористичної операції, що потягло за собою неправомірне отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на неї та її сина [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв'язку з цим суд стягує з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради надміру виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам у сумі 23217 грн.54 коп. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд також стягує витрати позивача на оплату судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved