Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 32686,37грн. Вимоги позову обґрунтовував тим, що 24.05.2014 року між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р23.226.70497, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 25000,00грн. зі сплатою 18% річних, з погашення кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 31.12.2015р. відповідач не повернула банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію на загальну суму 32686,37грн. 31.12.2015р. між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2, згідно якого банк відступив (передав у власність) позивачу з 31.12.2015р., а позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу її реєстрації. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 31.12.2015р. становила 32686,37грн. Останній платіж боржником здійснено 25.08.2015року. Станом на 21.03.2016р. заборгованість за кредитним договором становить 32686,37грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутись за захистом свої порушених прав та інтересів до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явилась, була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, заяв чи клопотань суду не надала. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно. Відповідно до ст. ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р23.226.70497 від 24.05.2014 року, згідно п.п. 1.1, 1.2., 1.3., 1.4 якого Банк надає Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 25000,00грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов'язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами договору, строком на 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі - 18,0% річних від залишкової суми кредиту та зі с сплатою за обслуговування заборгованості щомісячно в розмірі 2,5% (12-14). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ «Ідея Банк» свої обов'язки по договору кредиту виконав в повному обсязі, перерахувавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 21550,86грн. за договором №Р23.226.70497 та страховий платіж в розмірі 3449,14грн. (а.с. 15) Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірах і в порядку, що встановлені договором. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України). Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. 31.12.2015р. року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» укладено Договір факторингу №31/12-2, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого, на умовах цього договору клієнт (первісний кредитор) відступає (передає у власність) факторові (новому кредитору) з 31 грудня 2015 року права вимоги під фінансування від фактора, а фактор набуває (приймає у власність) від клієнта з 31.12.2015 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту за плату. Фактор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, та одержує право замість Клієнта вимагати від боржників належного виконання ними зобов'язань за такими Кредитними договорами в межах переданих Прав Вимоги. Права кредитора за Кредитними договорами переходять до Фактора за виключенням права на здійснення Клієнтом договірного списання з рахунку/рахунків Боржників, що надане Клієнту згідно доручення боржників відповідно до умов Кредитних договорів (а.с. 18-20). Відповідно до Витягу з Додатку №2 до Договору факторингу №31/12-2 від 31.12.2015р. Акту прийому передачі прав вимог, ПАТ «Ідея Банк» передав, а Фактор ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» прийняв права вимоги за договором №Р23.226.70497 від 24.05.2014р., балансова вартість кредиту станом на 31.12.2015р. становить 32686,37грн. (а.с. 21) ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» на адресу [PERSON] надіслано повідомлення, про те, що право вимоги заборгованості відповідача по Кредитному договору №Р23.226.70497 від 24.05.2014р. відступлене ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», а також доведено до відома [PERSON], що станом на 31.12.2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №Р23.226.70497 становить 32686,37грн. (а.с. 11). Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №Р23.226.70497 від 24.05.2014р. станом на 31.12.2015р. становить 32686,37 грн. та складається з: основного боргу - 19352,43грн., простроченого боргу - 2262,45грн.; прострочених процентів - 10996,87грн., строкових процентів - 74,62грн. (а.с. 22). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач не виконала свій обов'язок перед позивачем та має непогашену заборгованість перед ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» за кредитним договором №Р23.226.70497 від 24.05.2014р., яка станом на 21.03.2016р. становить 32686,37 грн., яку складає: заборгованість за тілом кредиту - 21614,88грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 11071,49грн. (а.с. 23). Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №Р23.226.70497 від 24.05.2014р. на загальну суму 32686,37грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантье» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., які сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved