Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

представник позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 13.11.2017 року у розмірі 162 588,10 гривень, яка складається з 53 000,00 гривень основної заборгованості за договором позики, 106 000,00 гривень пені та 3 588.10 гривень інфляційних збитків; судові витрати просить покласти на Відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» та [PERSON] 13 листопада 2017 року укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 100 000,00 гривень. Крім, укладеного між сторонами договору позики факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою складеною 1 3листопада 2017 року особисто відповідачем. Станом на день подання позовної заяви відповідачем в строк визначений в договорі позики, 31 грудня 2017 року (включно), повернуто 47 000,00 гривень. Отже, станом на день подання позовної заяви у відповідача наявні боргові зобов`язання за договором позики перед позивачем на суму 53 000,00 гривень. На підставі наданих позивачем розрахунків штрафні санкції за невиконане відповідачем своїх обов`язків за договором позики становить 109 588,10 гривень, що складає 106 000,00 гривень пені та 3\~588,10 гривень інфляційних збитків. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Ухвалою від 23.01.2020 року відкрито провадження у справі. 17.08.2020 року на адресу суду представником відповідача подано відзив, в якому відповідач зазначає, що коштів не отримував та до подання позовної заяви представник позивач з ним не зв`язувався. 13.10.2020 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивач позов підтримав з підстав у ньому наведених, просить такий задоволити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просить в задоволенні позову відмовити. Подав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що коштів по договору позики відповідач не отримував, чи підписував договір не пам`ятає. Зазначив, що була порушена процедура укладення договору, а в назві позикодавця у договорі та розписці наявні розбіжності, а розписка не була написана відповідачем. Вказав що у правоохоронні органи [PERSON] не звертався. Разом з тим зазначає, що договір позики носить фіктивний характер з метою уникнення оподаткування роботодавця та найманого працівника та була передбачена як додаткове благо, яке набувалось позичальником у випадку повного чи часткового повернення боргу. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.\~1048\~ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 13.11.2017 року відповідач отримав від Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» у позику грошові кошти в сумі 100 000,00 (сто тисяч, 00) гривень, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії договору позик та розписки. Відповідно до пункту 1 Договору позики, позикодавець передав, а позичальник прийняв позику в сумі 100 000,00 (сто тисяч гривень, 00) гривень. Відповідно до пункту 2 Договору позики, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві готівкою або на банківський рахунок позикодавця суму грошей в строк до 31 (Тридцять першого) грудня 2017 (дві тисячі сімнадцятого) року включно. Відповідно до пункту 6 Договору позики, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошової суми, яка позичалась, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми позики, вказаної в п.1 даного договору, за кожен день прострочення. У відповідності до положення ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.\~530\~ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.\~611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Визнано сторонами, що частину боргу відповідачем у розмірі 47000,00 грн. на виконання договору позиви повернуто позичальнику, позивачу у справі. Таким чином, з наданих суду розрахунків заборгованості станом на 12.10.2020 року заборгованість [PERSON] за договором позики від 13.11.2017 року становить 162 588,10 гривень, яка складається з 53 000,00 гривень основної заборгованості за договором позики, 106 000,00 гривень пені та 3 588.10 гривень інфляційних збитків. Таким чином, позивач набув права вимоги до позивача. У зв`язку із тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань станом на 18.06.2018 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 53 000,00 гривень основної заборгованості. Разом з тим суду не представлено доказів обґрунтованості стягнення з відповідача пені у розмірі 106000,00 гривень з огляду на співмірність основного грошового зобов`язання та розміру штрафних санкцій, однак з урахуванням задоволення вимог позичальника про стягнення основного боргу, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги в частині стягнення пені частково у розмірі 40000,00 грн. Стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст. 625 ЦК України підлягають 3\~588,10 гривень інфляційних збитків, що підтверджено поданим суду розрахунком заборгованості. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають до часткового задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved