Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Представник позивача, посилаючись на те, що між ними та відповідачем був заключений договір, відповідачка всупереч умов кредитного договору кредит та відсотки за його користування добровільно в повному обсязі не сплачує, а тому просив суд стягнути з неї заборговані станом на 26.11.2015 року кошти в сумі 86 650,92 грн., з них заборгованість за тілом кредиту 37 110,87 грн., заборговані проценти 12 027,43 грн., заборгованість по комісії + пеня = 20 782,02 грн., штраф згідно Умов п.2.2. Генеральної Угоди 16 730,60 грн. та кошти за сплачений ними судовий збір в сумі 1 378,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] нез»явився, надіслав письмову заяву, просив справу розглянути без нього, заявлені позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідачки заборговані кошти по кредиту згідно позовних вимог, при цьому не заперечив проти винесення судом заочного рішення в разі належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, від якого не надійшло заяв про розгляд справи без нього. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки не зазначила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без неї з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпропетровськ та [PERSON] був заключений кредитний договір №253153-CARD про відкриття останній кредитного карткового рахунку на картку Visa Electron, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Також встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 28 грудня 2012 року укладеною між ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпропетровськ та [PERSON] останній був наданий кредит в сумі 53 184,98 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00% річних за користування з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за користування до закінчення строку дії платіжної картки. На виконання умов Угоди позивач шляхом перерахування згаданої суми у вигляді встановленого кредитного ліміту перерахував кошти на платіжну картку для витрат за потребою. В порушення умов Угоди відповідачка кошти повертала несистематично, нерегулярно, щомісячні платежі також проводила періодично. Згідно розрахунків позивача станом на 26.11.2015 року відповідачка заборгувала кошти в сумі 86 650,92 грн., з них заборгованість за тілом кредиту 37 110,87 грн., заборговані проценти 12 027,43 грн., заборгованість по комісії + пеня = 20 782,02 грн., штраф згідно Умов п.2.2. Генеральної Угоди 16 730,60 грн. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 згаданої статті Закону до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов»язки відповідно до договору. З огляду на те, що згаданий Договір діє з моменту його підписання і до повного виконання зобов»язань за ним, а зобов»язання за Договором не виконані то за таких обставин суд вважає,що строк позовної давності не може бути застосований до даних цивільно-правових правовідносин. Наявність порушення відповідачем законних прав позивача є підставою до задоволення позовних вимог останнього. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved