Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з указаною позовною заявою 11.04.2018, яку 13.04.2018 уточнив та просив суд встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлою 02.07.2012, на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказувала, що позивач є рідною дочкою [PERSON], померлої 02.07.2012, якій за життя належало право на земельну частку (пай) розміром 8,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Комінтерн», про що їй видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0083287 від 25.04.1997. При зверненні до нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та пропуском строку на звернення до суду з заявою про прийняття спадщини, через що позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю, [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили задовольнити з підстав, що зазначені у ньому. Відповідач, Златоустівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, не зважаючи на те, що про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, однак надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання його відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 02.07.2012 померла [PERSON] (а.с.9), яка була матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-КИ № 646810, виданим повторно 12.09.2017 Криворізьким районним відділом ДРАЦС ГТУ у Дніпропетровській області (а.с.14) та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [PERSON], де вказано про зміну нею дошлюбного прізвища з «Кульпанова» на «Шубіна» (а.с.15). До дня своєї смерті [PERSON] була зареєстрованою одна за адресою: вул. Набережна, буд. 6, с. Златоустівка Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.23) На підставі рішення Криворізької РДА № 218 від 18.04.1997, [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ДП № 0083287 від 25.04.1997, згідно з яким їй належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Комінтерн», розміром 8,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.21-22). Вартість вказаної частки (паю) 134700 грн. (а.с.28-37). У звязку зі смертю [PERSON], відкрилася спадщина на майно, належне їй за життя, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], померлої 02.07.2012, звернулася до нотаріуса лише 09.08.2017, тобто з пропуском шестимісячного строку, при цьому не надавши доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у звязку з чим, постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері (а.с.57,65). Однак, як вказувала позивач, її мати [PERSON] перед смертю хворіла, у звязку з чим, проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS], без реєстрації, що підтверджується медичними довідками (а.с.16,17,18-19), а також актом про спільне проживання (а.с.20). Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], в ході судового засідання підтвердили також свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що фактично з 2012 року [PERSON], яка є матірю позивача, постійно проживала з останньою за вищевказаною адресою, оскільки тяжко хворіла, у звязку з чим потребувала сторонньої допомоги. [PERSON] самостійно доглядала за матірю до дня її смерті, тобто до 02.07.2012, після чого здійснила її поховання. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Оскільки в судовому засіданні, сукупністю доказів підтверджено факт спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини після смерті останньої, від встановлення вказаного факту залежить виникнення у [PERSON] права на прийняття спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] проживала разом з [PERSON], постійно на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS]. Крім того, позивачем [PERSON] за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 2051,80 грн. (а.с.1,2,53). У судовому засіданні 03.07.2018 позивач заявила клопотання про повернення їй надлишково сплаченої суми судового збору в розмірі 1347,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позову немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,4\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб (704,80 грн.). Оскільки позивач [PERSON] до відкриття провадження в справі уточнила позовні вимоги та просила встановити факт, що має юридичне, виключивши з позовної заяви вимогу майнового характеру за яку сплатила судовий збір у розмірі 1347,00 грн., про повернення якого заявила клопотання у даному судовому засіданні, суд вважає за необхідне повернути позивачу надлишково сплачений, відповідно до квитанції № 0.0.1007048176.1 від 10.04.2018, судовий збір у розмірі 1347,00 грн.

Outcome: approved