Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» (правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] (далі - Відповідач -1) було укладено Кредитний договір за № СL-002/882/2007 (надалі Кредитний договір), згідно умов якого Відповідач-1 отримала кредитні кошти у розмірі 60 519,44 доларів США. Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] (далі - Відповідач -2) та позивачем було укладено Договір поруки № SR-002/882/2007 від 22.06.2007 року ( далі - Договір поруки), відповідно умов якого, Відповідач -2 прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання Відповідачем -1 всіх боргових зобов'язань перед Позивачем за Кредитним договором. Далі позивач зазначає, що 14.04.2011 року Відповідач-1 не здійснила чергове погашення кредиту за Кредитним договором, порушила зобов'язання, щодо щомісячної сплати процентів за користування наданими кредитами. Оскільки відповідачі добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажають, позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості у розмірі - 321 900 (триста двадцять одна тисяча дев'ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 3 219 (три тисячі двісті дев'ятнадцять) грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява від такої особи, що бере участь у справі, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 101). Відповідачі в судове засіданні не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення підприємства поштового зв'язку про вручення судових повісток (а.с.100, 109), причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від них до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 05 листопада 2010 року між Публічним Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір відступлення права вимоги (а.с.16-19). Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором за № СL-002/882/2007 від 22.09.2007 року, що був укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до умов договору відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» набуло прав кредитора до боржника [PERSON]. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані в обсязі умов, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» за вказаним Кредитним договором. Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» (правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір за № СL-002/882/2007, згідно умов якого Відповідач-1 отримала кредитні кошти у розмірі 60 519,44 доларів США (а.с. 5-11). Згідно п.3 ч.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами встановлена плаваюча процентна ставка 11,99% + FIDR*. FIDR* - процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору № СL-002/882/2007 від 22.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та між [PERSON] було укладено Договір поруки № SR-002/882/2007 від 22.06.2007 року, згідно умов якого, поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі. Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання Боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно (а.с.12-13). Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника, боржник і поручитель відповідають перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору та договору поруки відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконали, допустивши прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого станом на 25.06.2013 розу за відповідачами утворилась заборгованість у розмірі - 321 900 (триста двадцять одна тисяча дев'ятсот) грн. 00 коп., яка складається із: залишку заборгованості за кредитом - 297 799 (двісті дев'яносто сім тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 43 коп., відсотків за користування кредитом - 19 986 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 81 коп., пені за прострочення виконання зобов'язань - 4 113 (чотири тисячі сто тринадцять) грн. 67 коп. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом. Пунктом 1.9.1 вказаного Кредитного договору встановлено, що незважаючи на інші положення цього Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частці у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим Договором чи іншими укладеними з Банком договорами та/або документів забезпечення (надалі - «Вимога»). Відповідно до положень п.4.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми своєчасного виконаного зобов'язання за кожен день прострочки. Згідно п.4.1.2 Кредитного договору за прострочення виконання зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник крім пені сплачує банку додатково штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менш 25 грн. 00 коп. Відповідно до п.4.1.3 Кредитного договору за прострочення виконання зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник крім пені та штрафу, сплачує банку додатково штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 грн. 00 коп. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за своєю правовою природою законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідачів підлягає стягненню за Кредитним договором № СL-002/882/2007 від 22.06.2007 року заборгованість у загальному розмірі - 321 900 (триста двадцять одна тисяча дев'ятсот) грн. 00 коп., яка складається із: залишку заборгованості за кредитом - 297 799 (двісті дев'яносто сім тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 43 коп., відсотків за користування кредитом - 19 986 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 81 коп., пені за прострочення виконання зобов'язань - 4 113 (чотири тисячі сто тринадцять) грн. 67 коп. Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 1 609 (одна тисяча шістсот дев'ять) грн. 50 коп. із кожного відповідача окремо. На підставі викладеного і

Outcome: approved