Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Виноградова Л.Г. (діє на підставі ордерів серії КР №141529 та серії КР №141530 від 03.03.2020 року) в інтересах позивачів звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 3510100000:42:363:0039, загальна площа якої становить 0,0350 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача [PERSON] та дружиною позивача [PERSON] . Факт смерті спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим та в Книзі реєстрації актів про смерть 11.02.2004 р. зроблено запис за № 207. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Водяницькою А.В. 13 жовтня 1999 року за реєстром № 1-2863, зареєстрованого у Кіровоградському бюро технічної інвентаризації 14.10.1999 року в реєстровій книзі за реєстром № 14477/73 після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому 08.04.1999 р., запис за № 1065). Житловий будинок по [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, який був зареєстрований 27.01.1998 р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5543. Земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської Ради народних депутатів від 09.10.1996 р. № 667. Позивачі [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняли спадщину, яка складається з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] та наразі є власниками по ј частки вказаного житлового будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2004 року, виданого державним нотаріусом Першої євпаторійської державної нотаріальної контори Марченко О.О. та зареєстрованим в реєстрі за №№1-564, 1-565. Також представник позивачів зазначила, що померла [PERSON] за життя не оформила в повному обсязі свої спадкові права, а саме: не оформила право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок, після смерті свого батька [PERSON] і станом на момент звернення до суду із цим позовом власником Ѕ частки земельної ділянки по [ADDRESS] із кадастровим номером 3510100000:42:363:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1966950935101, є [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі, через свого представника за довіреністю, звернулись до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тєрєхової С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , останнє місце проживання якої було: [ADDRESS] , на Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер 3510100000:42:363:0039, загальна площа якої становить 0,0350 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), разом з тим, постановою приватного нотаріуса Тєрєхової С.В. від 19.02.2020 р. за вих. № 25/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку на ім`я позивачів [PERSON] та [PERSON] було відмовлено з тих підстав, що спадкова справа вже була заведена Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою Автономної республіки Крим та не передана до Державного архіву Херсонської області. Також зазначено, що, у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимог кредиторів. Викладені вище обставини унеможливлюють реалізацію спадкових прав позивачами в нотаріальному порядку та іншого способу, ніж звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у позивачів [PERSON] та [PERSON] , - немає. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , є власником іншої Ѕ частки житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2019 р. за № 1677 та Ѕ частки земельної ділянки по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2019 р. за № 1688. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. Під час підготовчого провадження, ухвалою суду від 20 травня 2020 року замінено первісного відповідача управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького по зазначеній цивільній справі, належним відповідачем управлінням земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради міста Кропивницького. Ухвалою суду від 24 липня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представником позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокатом Виноградовою Л.Г. в судове засідання подана заява, яка зареєстрована судом 21 вересня 2020 року за вх.№21126 про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду невідомо. Будь яких заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов не подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки, причини неявки суду не відомі, заяви (клопотання) на адресу суду не надходили. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулись позивачі, виходячи з положень ст.12\~та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Судом встановлено\~та підтверджується\~матеріалами справи,\~що [PERSON] , народилася [INFO] , про що складено актовий запис за № 1962, та її батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 08 грудня 1961 року, зазначені в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] 26 листопада 1983 року уклала шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 2472, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 1988 року Палацом новонароджених м.Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №3904. [PERSON] 04 жовтня 2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №683, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, та в Книзі реєстрації актів про смерть 11.02.2004 року зроблено запис за № 207. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . При цьому, встановлено, що зазначений житловий будинок по [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці, яка належала батьку [PERSON] - [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №00005297, який був зареєстрований 27.01.1998 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5543. Земельна ділянка площею 0, 0301, 8 га, була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 09.10.1996 року №667. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис в книзі реєстрації актів про смерть за №1065. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , відповідно до ст.1261 ЦК України є її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення . До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною (ч.1 ст.1270, ч.ч.1, 5 ст.1273 ЦК України). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину, яка складається з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Водяницькою А.В. 13 жовтня 1999 року за реєстром №1-2863, та є власником ј частки вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої євпаторійської державної нотаріальної контори Марченко О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-565. Зазначене речове право зареєстровано ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 6283288, номер запису 14477 в книзі 73. Крім того, позивач [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняв спадщину, яка складається з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] ,яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Водяницькою А.В. 13 жовтня 1999 року за реєстром №1-2863, та є власником ј часткивказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої євпаторійської державної нотаріальної контори Марченко О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-564.Зазначене речове право зареєстровано ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 6283288, номер запису 14477 в книзі 73. Судом також встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя не оформила в повному обсязі свої спадкові права, а саме: не оформила право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок, після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] ,і станом на момент звернення позивачівз даним позовом до суду власником Ѕ частини земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровим номером 3510100000:42:363:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1966950935101, є [PERSON] , який помер [INFO] . Вказані обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 201620678 від 25.02.2020 року. В свою чергу, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тєрєхової С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , останнє місце проживання якої було: [ADDRESS] , на Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер 3510100000:42:363:0039, загальна площа якої становить 0,0350 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Тєрєхової С.В. від 19.02.2020 року за вих. № 25/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку на ім`я позивачів [PERSON] та [PERSON] , - було відмовлено з тих підстав, що відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Крім того, зазначено, що спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.16.3 Наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2012 року №3233/5 «Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства», при зверненні фізичної чи юридичної особи до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у тих випадках, коли спадкову справу передано на зберігання до архіву, нотаріус витребовує з державного нотаріального архіву відповідну спадкову справу разом з відповідними документами обліково-довідкового характеру. При цьому, спадкову справу було заведено Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою та не передачею її до Державного архіву Херсонської області. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачі не мають змоги оформити свої спадкові права на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в позасудовому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому\~ст.1269\~ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.\~1268, статей\~1296\~-\~1299\~ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст. 125 Земельного Кодексу України\~право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності,\~та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3\~ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в\~ч.1 ст.81(п. г) \~Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7\~«Про судову практику у справах про спадкування»\~відповідно до\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом з наданих позивачами доказів встановлено та підтверджується матеріалами справи, що право власності спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку, яка розташована на території [ADDRESS] , підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії KP №00006297, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5543. \~ \~ \~ \~В свою чергу, спадкодавець [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , та яка померла [INFO] , після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входило нерухоме майно: Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , та земельна ділянка за вказаною адресою, та за життя не оформила в повному обсязі свої спадкові права, а саме: оформивши спадкові права на Ѕ частину житлового будинку за вказаною адресою та отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, - не оформила право власності на Ѕ частку земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок, після смерті свого батька [PERSON] , тим самим позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після померлої [PERSON] , та до складу спадкового майна входить1/2 частка земельної ділянки, кадастровий номер 3510100000:42:363:0039, загальна площа якої становить 0,0350 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі чого позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та відповідно є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі, які складаються з судового збору, та які понесені позивачами [PERSON] та [PERSON] залишити по фактично понесеним останніми. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved