Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Представник позивача публічного акціонерного товариства «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (далі- банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між банком та відповідачем 05 жовтня 2012 року укладено договір про відкриття рахунку у цінних паперах № 2893 (далі - договір). Відповідно до розд.1 даного договору [PERSON] доручив, а банк зобовязався надавати йому послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних йому цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на умовах, передбачених договором, відповідно до положень чинного законодавства України, внутрішніх положень позивача та на підставі розпоряджень відповідача. Згідно з п.2.3.2 договору відповідач, зобовязався оплачувати послуги зберігача згідно з розцінками, умовами та строками, передбаченими цим договором та тарифами зберігача. Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє безстроково.Підтвердженням відкриття та ведення рахунку у цінних паперах [PERSON] є виписка про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 102089 та виписка про стан рахунку у цінних паперах від 14.03.2014 року. Відповідно до п.4.2 договору, обмін інформацією між сторонами здійснюється шляхом: передачі особисто або уповноваженою особою документів в письмовій формі; надсилання документів поштою (рекомендованим листом або курєром); електронних повідомлень. На підставі п.3.1 договору, депонент оплачує послуги зберігача згідно з цим договором та відповідно до затверджених тарифів зберігача. А відповідно до п.3.2 договору оплата послуг зберігача включає вартість в залежності від виду операцій у відповідності до тарифів, а також витрати зберігача, повязані з доставкою кореспонденції депоненту. Відповідач [PERSON] ознайомлений з тарифами на здійснення депозитарної діяльності зберігача цінних паперів позивача, про що свідчить його підпис у тарифах на послуги зберігача банку від 05 жовтня 2012 року. У відповідності до п.3.2 договору, оплата за послуги зберігача здійснюється депонентом на умовах постійно передоплати на підставі цього договору та згідно з діючими тарифами шляхом внесення готівкових коштів через касу або безготівковим переказом, при цьому, депонент зобовязаний забезпечити перерахування передоплати на вищевказаний рахунок суму, необхідну для сплати послуг зберігача відповідно до тарифів, зокрема: за здійснення облікової операції за рахунком за розпорядженням/заявою депонента не пізніше моменту надання зберігачу відповідного розпорядження/заяви; за обслуговування рахунку у цінних паперах не пізніше першого робочого дня місяця; за інші депозитні послуги зберігача. [PERSON] належним чином здійснював сплату послуг за договором відповідно до тарифів, однак з грудня 2012 року він порушив виконання зобовязань за договором. У випадку порушення депонентом строку передбаченого п.3.2 цього договору, зберігач має право вимагати сплату штрафу, а депонент зобовязаний сплатити зберігачу такий штраф у розмірі 100 % від суми неналежно виконаного зобовязання. Станом на 01 квітня 2014 року загальна заборгованість [PERSON] за договором перед банком становить 3 900 грн., яка складається з заборгованості по платі за збереження цінних паперів за період з грудня 2012 року по грудень 2013 року в розмірі 1 950 грн. і штрафу в розмірі 1 950 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» заборгованість в розмірі 3 900 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В ході розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги, в яких вказав що заборгованість [PERSON] станом на 05.11.2014 року становить 7 200 грн., яка складається з заборгованості по платі за збереження цінних паперів за період з грудня 2012 року по листопад 2014 року в розмірі 3 600 грн. і штрафу в розмірі 3 600 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість в розмірі 7 200 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. На розгляд справи представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підримує в повному обсязі. Раніше при розгляді справи пояснив суду, що між відповідачем та ТОВ «ІБК «Місто» в установленому порядку не відбулося переходу права власності на облігації, так як одного саме розпорядження зі сторони відповідача на закриття рахунку недостатньо, необхідні дії обох сторін. Це значить, що ТОВ «ІБК «Місто» повинно подати розпорядження до національного депозитарію і надати банку відповідний документ, тільки після цього банк зможе списати цінні папери з рахунку відповідача на рахунок другої сторони. Таким чином саме відповідачеві [PERSON] необхідно врегулювати свої відносини з третьою особою по справі ТОВ «ІБК «Місто». Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала і заперечувала проти їх задоволення, пояснивши суду, що дійсно між банком та [PERSON] 05 жовтня 2012 року було укладено договір про відкриття рахунку у цінних паперах № 2893. Відповідач виконував свої зобов»язання за цим договором в установлені строки. Однак облгації передав у власність ТОВ «ІБК «Місто» з метою їх погашення нерухомістю. Після того, як був складений акт приймання передачі квадратних метрів в результаті погашення облігацій, він припинив бути їх власником. Усі необхідні документи були передані до публічного акціонерного товариства «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ». Однак в кінці 2013 року він отримав з банку листа про необхідність сплати ним заборгованості. Оскільки відповідач не є власником цінних паперів, він не може закрити рахунок в банку, який може бути закритий тільки за розпорядженням ТОВ «ІБК «Місто». Таким чином на його ім»я банк продовжує нараховувати заборгованість за збереження речей, власником яких відповідач не являється. З цих підстав просила відмовити в задоволенні позовної заяви банку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно- будівна корпорація «Місто», на розгляд справи до суду не з»явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку. На запит суду надав пояснення по справі, згідно яких у 2007 році між ТОВ «ІБК «Місто» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-2-0805 від 08 травня 2007 року та договір № 25-У3 про резервування квартири. На той час це була одна із поширених та безпечних схем інвестування у житло на етапі будівництва. Так, на рахунок [PERSON] в цінних паперах після оплати грошових коштів були зараховані цільові облігації у кількості 1 116 шт. Термін обігу цінних паперів умовно регламентувався строками будівництва та завершувався після здачі будинку в експлуатацію (у зв»язку із витратами на їх обслуговування). Облігації серії «Т» були зареєстровані 16 листопада 2006 року, дата початку погашення згідно проспекту емісії - 01 жовтня 2008 року, дата закінчення їх погашення 31 березня 2009 року. Після завершення будівництва житлового будинку та отримання всіх правовстановлюючих документів, ТОВ «ІБК «Місто» у встановленій формі провела передачу інвесторам (всім, крім [PERSON]В.). квадратних метрів в рахунок погашення ними придбаних раніше облігацій. Таким чином, продані цільові облігації знову повернулися на рахунок в цінних паперах ТОВ «ІБК «Місто». На їх неодноразові звернення/прохання провести доплату згідно обмірів БТІ та провести процедуру обміну квадратних метрів на облігації [PERSON] не відповідав. До компанії він звернувся лише 22 жовтня 2012 року підписавши усі необхідні документи, йому було передано придбані квадратні метри у вигляді правовстановлюючих документів на квартиру. Однак, на той час термін обігу облігацій серії «Т» вже закінчився, а тому зарахувати цінні папери на рахунок ТОВ вже було неможливо. Непогашення цільових облігацій перед ними [PERSON] в установлені терміни, унеможливило закриття обігу випущених облігацій серії «Т» їх компанією, що негативно відобразилося на її іміджу. Крім того, з 05 червня 2012 року, в тому числі на сьогоднішній день, на рухоме і нерухоме майно, в тому числі всі рахунки ТОВ накладено арешт, а тому проведення будь-яких операцій також є неможливим. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи суд, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 жовтня 2012 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» укладено договір про відкриття рахунку у цінних паперах № 2893 (а.с.5-11). Відповідно до розд.1 даного договору [PERSON] доручив, а банк зобовязався надавати йому послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних йому цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на умовах, передбачених договором, відповідно до положень чинного законодавства України, внутрішніх положень позивача та на підставі розпоряджень відповідача. Згідно з п.2.3.2 договору [PERSON] зобовязався оплачувати послуги зберігача згідно з розцінками, умовами та строками, передбаченими цим договором та тарифами зберігача. Підтвердженням відкриття та ведення рахунку у цінних паперах [PERSON] є виписка про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 102089 та виписка про стан рахунку у цінних паперах від 14.03.2014 року. Як свідчать вказані виписки банк відкрив [PERSON] рахунок у цінних паперах з їх розміщенням- облігацій іменних безпроцентних, емітентом яких є ТОВ «ІБК «Місто», в кількості 1 116 шт., номінальною вартістю 750 грн. за одну (а.с.16-17). На підставі п.3.1 договору, депонент зобов»язаний оплачувати послуги зберігача згідно з цим договором та відповідно до затверджених тарифів зберігача. Згідно п.3.2 договору оплата послуг зберігача включає вартість в залежності від виду операцій у відповідності до тарифів, а також витрати зберігача, повязані з доставкою кореспонденції депоненту. Відповідач [PERSON] ознайомлений з тарифами на здійснення депозитарної діяльності зберігача цінних паперів позивача, про що свідчить його підпис у тарифах на послуги зберігача банку від 05 жовтня 2012 року (а.с.11). У відповідності до п.3.2 договору, оплата за послуги зберігача здійснюється депонентом на умовах постійно передоплати на підставі цього договору та згідно з діючими тарифами шляхом внесення готівкових коштів через касу або безготівковим переказом, при цьому, депонент зобовязаний забезпечити перерахування передоплати на вищевказаний рахунок суму, необхідну для сплати послуг зберігача відповідно до тарифів, зокрема: за здійснення облікової операції за рахунком за розпорядженням/заявою депонента не пізніше моменту надання зберігачу відповідного розпорядження/заяви; за обслуговування рахунку у цінних паперах не пізніше першого робочого дня місяця; за інші депозитні послуги зберігача. [PERSON] з грудня 2012 року порушує виконання зобовязань за договором, внаслідок чого розмір заборгованості станом на 05.11.2014 року становить 7 200 грн., яка складається з заборгованості по платі за збереження цінних паперів за період з грудня 2012 року по листопад 2014 року в розмірі 3 600 грн. і штрафу в розмірі 3 600 грн. (а.с.76-78). Як свідчить акт приймання передачі квадратних метрів в результаті погашення облігацій № 1 від 22 жовтня 2012 року, складений та підписаний між ТОВ «Інвестиційно будівна корпорація «Місто» та [PERSON], власник облігацій ([PERSON]В.) передав емітенту (ТОВ «ІБК»Місто»), а останній прийняв цінні папери для погашення в кількості 1 116 шт., номінальною вартістю 750 грн. кожна. В свою чергу емітент передав власнику облігацій квадратні метри 111,60 кв.м., еквівалентні пакету облігацій у кількості 1 116 штук номінальною вартістю 837 000 гривень, із розрахунку 1 облігація дорівнює 0,1 кв.м. Всі зобовязання сторін за договором купівлі - продажу цінних паперів № Б 2 0805 від 08 травня 2007 року та договором № 25 У3 про резервування квартири від 08 травня 2007 року ними виконанні повністю. 25 березня 2014 року відповідач [PERSON] звернувся з листом до публічного акціонерного товариства «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ», в якому повідомив про те, що 19 жовтня 2012 року ним було надано розпорядження на погашення облігацій, в зв»язку з чим ТОВ «ІБК «Місто» йому були видані правоустановлюючі документи на квартиру. Таким чином в зв»язку з тим, що облігації були цільовими і відбулося погашення, він не є їх власником. Копія такого розпорядження була надана банку. Однак, незважаючи на це банк продовжує нараховувати йому заборгованість за обслуговування відкритого рахунку, тому просив банк закрити рахунок в цінних паперах, відкритий на його ім»я і припинити нараховувати заборгованість (а.с.66). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положенням Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Законом України «Про депозитарну систему України» від 06 липня 2012 року № 5178-VI (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 5178-УІ), Законом України «Про цінні папери та фондовий ринок» 23 лютого 2006 року N 3480-IV (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 3480-ІУ). Відповідно до ст.7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» облігація - це цінний папір, що посвідчує внесення його першим власником грошей, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов'язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення) строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення). Перехід права власності на облігації емітента до іншої особи не є підставою для звільнення емітента від виконання зобов'язань, що підтверджуються облігацією. Відповідно до ст.4 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером), крім випадків, установлених законом або правочином. Обмеження прав на цінні папери або прав за цінними паперами може бути встановлено тільки у випадках і в порядку, що передбачені законом. Права на іменний цінний папір та права за іменним цінним папером переходять до іншої особи у порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України. Інформацію про власників іменних цінних паперів емітент одержує у формі реєстру власників іменних цінних паперів. Перехід прав на іменні цінні папери і реалізація прав за ними потребує обов'язкової ідентифікації власника депозитарною установою, що веде рахунок у цінних паперах такого власника. За визначенням в п.7 ст.1 Закону України «Про депозитарну систему України» депонентом - є власник цінних паперів, співвласники цінних паперів, нотаріус, на депозит якого внесено цінні папери, яким рахунок у цінних паперах відкривається депозитарною установою на підставі відповідного договору про обслуговування рахунка в цінних паперах, а також депозитарна установа, яка відкриває собі рахунок у цінних паперах на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи. Національний банк України може бути депонентом у випадках, передбачених цим Законом; За п.п.13-14 ст.1 вказаного Закону права на цінні папери це речові права на цінні папери (право власності, інші визначені законом речові права); права за цінними паперами це права, що виникають із зобовязання емітента за розміщеними ним цінними паперами (право на участь у загальних зборах акціонерів, право на отримання доходу, інші права, визначені законом та/або рішенням емітента). Згідно ст.8 Закону України «Про депозитарну систему України», підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Виписка з рахунка в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами. Відповідно до ст.177 ЦК України об»єктами цивільних прав є речі, у тому числі і цінні папери. За положеннями ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов'язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Відповідно до ст.607 ЦК України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Однією з умов припинення зобов'язання з підстав визначених даною статтею є фактична неможливість його виконання, тобто неможливість вчинення боржником на користь кредитора дії, яка становить сутність його обов'язку. Як встановлено судом при розгляді справи у спірних правовідносинах відповідач [PERSON] на день розгляду справи не виступає боржником за укладеним з банком договором про відкриття рахунку у цінних паперах № 2893, внаслідок того, що не являється власником облігацій у кількості 1 116 штук номінальною вартістю 837 000 гривень, які за договором купівлі - продажу цінних паперів № Б 2 0805 від 08 травня 2007 року та договором № 25 У3 про резервування квартири від 08 травня 2007 року ним передані третій особі. Таким чином, зі змісту правовідносин, які склались між сторонами, та з врахуванням наведених вище положень закону слідує, що в даному конкретному випадку виконання зобов»язань за договором про відкриття рахунку у цінних паперах № 2893, [PERSON] виключається, оскільки він не є власником цінних паперів, виконав усі необхідні дії для закриття рахунку у банку, однак не може його закрити, не інакше як і за розпорядженням ТОВ «ІБК «Місто», що не виконує усих необхідних дій з незалежних від нього підстав, тому за таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову до [PERSON]В На підставі викладеного,

Outcome: dismissed