Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Прокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,0081га, нормативно-грошовою оцінкою 628,76грн., яка є частиною земельної ділянки площею 0,0591 га по [ADDRESS] та належить [PERSON] та за власний рахунок привести вказану земельну ділянки у придатний для використання стан, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.04.2009р. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0591га по [ADDRESS], однак в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що відповідачка [PERSON], яка є власником сусідньої земельної ділянки по [ADDRESS], займає земельну ділянку орієнтовною площею 0,0081га, яка є частиною земельної ділянки площею 0,0591га по [ADDRESS], що належить [PERSON], чим порушує його права. Відповідачка проти позову заперечує, посилаючись на те, що вона приватизувала ту земельну ділянку, яка перебувала в її користуванні та звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсним Державний акт серії КВ № 129910 від 18.02.2003р., виданий на ім'я [PERSON], яким було закріплено право власності на земельну ділянку [ADDRESS] в СТ «Авіатор» у розмірі 0,0591га, оскільки він не відповідає рішенню Київської міської Ради № 27-10/1004 від 12 жовтня 2000р. Відповідач Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, просить слухати справу у відсутність його представника. Згідно письмових пояснень проти позову заперечує, посилаючись на те, що державний акт на право приватної власності на землю виготовлений на підставі заяви [PERSON], рішення Київської міської Ради від 12.10.2000р. № 27-10/1004 та матеріалів земельно-кадастрової інвентаризації у відповідності до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів про право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзема від 4.05.1999р. № 43. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником земельної ділянки площею 0,0591га, розташованої на території Садового товариства «Авіатор» по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.2009р., виданого на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія КВ № 129910 від 18.02.2003р. /ас 9,11/. Відповідачка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 2.12.2003р. є власником сусідньої земельної ділянки площею 0,0828га по [ADDRESS] с/т «Авіатор» у Святошинському районі м. Києва /ас 10/. Як видно з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 12/08 від 23.01.2013р., проведеного Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, частина земельної ділянки орієнтовною площею 0,0081га, яка на підставі державного акту від 29.09.2010р. належить [PERSON], використовується відповідачкою [PERSON] з порушенням вимог ст. 126 Земельного кодексу України - без права на користування (власності) вказаною ділянкою, зареєстрованого відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» /ас 7/. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Оскільки в судовому засіданні встановлено використання належної позивачу частини земельної ділянки відповідачкою, чим порушуються права власника, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню. Посилання відповідачки на те, що дана частина земельної ділянки завжди перебувала в її користуванні, а тому Державний акт на право власності за земельну ділянку серія КВ № 129910 від 18.02.2003р., виданий на ім'я [PERSON] слід визнати недійсним суд вважає безпідставним, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 «а» ст. 116 Земельного Кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Згідно п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзема від 4.05.1999р. № 43 складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Відповідно до п. 1.15 вказаної інструкції розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів. Рішенням Київської міської Ради від 12.10.2000р. № 27-10/1004 «Про приватизацію земельних ділянок садівницького товариства «Авіатор» Ленінградського району» передано громадянам, членам садівницького товариства «Авіатор» Ленінградського району, у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва, відведені відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 11.05.66р. № 644 «Про відвод земельних ділянок організаціям і підприємствам під колективні сади згідно з додатком 1, відповідно до якого відповідачці [PERSON] відведена земельна ділянка площею 0,0828га, [PERSON] - земельна ділянка площею 0,0640га /ас 86/. Пунктом 6 зазначеного рішення попереджено власників земельних ділянок та землекористувачів, що остаточні площі земельних ділянок будуть уточнені після перенесення їх меж в натуру (на місцевість). Як вбачається з технічної документації по складанню гр. [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю в СТ «Авіатор» на [ADDRESS] у Святошинському районі м. Києві згідно плану встановлених меж площа земельної ділянки, що знаходилась в користуванні [PERSON], становила 590,73кв.м. і саме ця площа була зазначена в державному акті /ас 79,80, 90/. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ № 129801 на ім'я [PERSON] виданий згідно рішення Київської міської Ради від 12.10.2000р. № 27-10/1004 та матеріалів земельно-кадастрової інвентаризації у відповідності до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів про право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзема від 4.05.1999р. № 43, а тому законних підстав для визнання його недійним у суду немає. Твердження відповідачки про те, що у неї в користуванні перебувала земельна ділянка площею 900кв.м., а тому відповідно до ст. 116 ЗК України вказана земельна ділянка повинна була бути передана їй у приватну власність суд вважає безпідставним, оскільки згідно технічної документації із землеустрою та державного акту про право власності їй у приватну власність передана земельна ділянка площею 0,0828га /ас 34-48/. На підставі викладеного,

Outcome: approved