Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Представник позивачки адвокат Кушнеренко Т.В. звернулась до суду з вказаним позовом в якому вказує, що відповідач є батьком [PERSON] ,\~ [INFO] . Дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Ухвалою Чаплинського районного суду від 17 грудня 2013 року затверджено мирову угоду між сторонами укладеної 17.12.2013 року відповідно до якої [PERSON] зобов`язується сплачувати добровільно аліменти [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з дати затвердження мирової угоди. Разом з тим, навіть вказаний розмір аліментів відповідач не сплачує. Просить суд змінити спосіб присудження аліментів та стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повнолітнього віку, мотивуючи тим, що відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, інших аліментних зобов`язань немає, може виконувати свій обов`язок по утриманню дитини. Відповідач в судовому засіданні проти позову в частині розміру позовних вимог заперечував, вказав, що згоден платить по 1500 грн. щомісяця. Представник позивачки в судовому засіданні просила задовольнити позов з врахуванням розміру аліментів, на які погоджується відповідач, тобто просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебували в шлюбі. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] .. Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 липня 2012 року. Ухвалою Чаплинського районного суду від 17 грудня 2013 року затверджено мирову угоду між сторонами укладеної 17.12.2013 року відповідно до якої [PERSON] зобов`язується сплачувати добровільно аліменти [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з дати затвердження мирової угоди. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст.\~192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182,183,184 СК України). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. Враховуючи, що позивач просить змінити розмір аліментів при цьому змінюючи спосіб стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів в зв`язку із змінами в законодавстві, розмір яких відповідно до ч.2 ст.\~182\~СК України в редакції Закону № 2037- VIII від 17.05.2017 р. не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому її вимоги щодо зміни розміру аліментів є доведеними, обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, а саме в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, про що сторони дійшли згоди в судовому засіданні. В той же час суд враховує, що за змістом положень ст.191 ч. 1 і ст.192 ч. 1 СК України, у випадку звернення про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial