Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача частину заборгованості за кредитним договором б/н від 04 січня 2017 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в розмірі 15 146 грн. 13 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту, посилаючись на порушення боржником зобов`язань за кредитним договором. На підставі ухвали суду від 24 лютого 2021 року та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача у адресованій суду заяві позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-282 ЦПК України та у відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 04 січня 2017 року позивач надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який було збільшено до 4 000 грн., згідно довідки доданої до позовної заяви, що відповідач під час судового розгляду не оспорював. Згідно п. 21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладання кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов`язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунку, за вказаним кредитним договором, станом на 13 грудня 2020 року, виникла заборгованість в розмірі 20 627 грн. 33 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 15 146 грн. 13 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 5481 грн. 20 коп.., проте у позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на його користь тільки заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 15 146 грн. 13 коп.. Отже, враховуючи вище викладене, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved