Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.08.2008 року відповідач 11.08.2008 року отримав кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.07.2014 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 6382,81 грн., яка складається з: 2048,81 грн. - заборгованості за кредитом; 2352,96 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1439 грн. - заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 292,04 грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку з викладеним представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача Кобзар С.І. у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Також просив стягнути з відповідача витрати, пов»язані з викликом відповідача через оголошення у газеті в розмірі 272,70 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином - через засіб масової інформації, а саме: через газету «Слобідський край» від 01.10.2014 року. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.08.2008 року відповідач 11.08.2008 року отримав кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 10,11/. Правовідносини між банком та відповідачем не припинені. Зобов'язання встановлені договором, відповідачем не виконані, кредит не повернутий. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Підстави припинення зобов'язань зазначені в ст.ст.599, 600, 601, 604-609 ЦК та не передбачають можливості припинення зобов'язання у зв'язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Станом на 31.07.2014 року відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 6382,81 грн., яка складається з: 2048,81 грн. - заборгованості за кредитом; 2352,96 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1439 грн. - заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 292,04 грн. - штраф (процентна складова) /а.с.6-9/. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, відповідач повинен був чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані з одержанням кредиту. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79-80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача, а також витрати, пов»язані із розміщення в газеті «Слобідський Край» від 01.10.2014 року тексту оголошення про виклик у судове засідання в розмірі 272,70 грн.

Outcome: approved