Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 17.05.2020 року головним державним інспектором Управління державного агенства рибного господарства у Житомирській області складено протокол про адміністративне правопорушення №002935 відносно [PERSON] за ч.4 ст.85 КУпАП. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 10.07.2020 року у справі №276/800/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу з конфіскацією знаряддя лову. Відповідно до постанови суду, [PERSON] 17.05.2020 біля 09:00 год. на річці Ірша (водосховище Іршанське) біля с. Старий Бобрик Хорошівського району ловив рибу сітками знаряддями лову із сіткоснастевого матеріалу, використання яких заборонено у даному місці і в даний час, чим порушив вимоги ст.. 63 Закону України «Про тваринний світ», п.3.15 абз.1 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року №19, за що передбачена відповідальність за ст. 85 ч. 4 КУпАП. Дана постанова не оскаржувалась і набрала законної сили. Внаслідок вказаних незаконних дій [PERSON] вилучив із р. Ірша 116 екземплярів риби плітки. Згідно проведеного посадовими особами Управління Державного агенства рибного господарства у Житомирській області розрахунку матеріального збитку до протоколу №002935 [PERSON] неправомірними діями заподіяв шкоду у розмірі 9860 гривень, яка розрахована з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом питання про відшкодування [PERSON] шкоди, завданої рибному господарству України не вирішено, не зважаючи на скерування відповідачу 06.08.2020 претензії про необхідність сплати заподіяної шкоди, така шкода ним на даний час не відшкодована. Невідшкодування заподіяної шкоди створює загрозу економічним інтересам держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання коштів державного або місцевого бюджету, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів. Після притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 85 ч. 4 КУпАП та до цього часу будь-яких цивільно-правових заходів щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, уповноваженими органами не вжито. Оскільки Управлінням Державного агенства рибного господарства у Житомирській області та Новоборівською селищною радою Хорошівського району як органами, уповноваженим на здійснення функцій держави у спірних відносинах не вжито належних заходів по відшкодуванню шкоди, що вказує на усвідомлену пасивну поведінку та нездійснення захисту інтересів держави уповноваженим суб`єктом, тому даний позов подається прокурором в інтересах держави в особі зазначених державних органів. Прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь держави шкоду, заподіяну незаконним виловом риби у розмірі 9860 грн. на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Новоборівської селищної ради. Одночасно просив стягнути з відповідача на користь прокуратури Житомирської області сплачений судовий збір у розмірі 2102 гривень. 25.01.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк в 15 днів для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 02.02.2021 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. У подальшому відповідач, будучу належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник прокуратури у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представники позивачів у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги прокурора підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву не надав. Прокурор та позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи. За приписами ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до протоколу № 002935 від 17 травня 2020 року, складеного головним державним інспектором Закусило Д.М., встановлено, що [PERSON] 17.05.2020 біля 09:00 год. на річці Ірша (водосховище Іршанське) біля с. Старий Бобрик Хорошівського району ловив рибу сітками знаряддями лову із сіткоснастевого матеріалу, використання яких заборонено у даному місці і в даний час та зловив рибу плітка 116 екземплярів. У протоколі вказано, що своїми діями відповідач грубо порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 абз.1 Правил любительського і спортивного рибальства. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 10.07.2020 року, яка набрала законної сили 21.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення - 340 гривень штрафу з конфіскацією 3 сіток. Розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах, проведено на підставі такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року. Згідно цього розрахунку, матеріальна шкода, завдана незаконним виловом цінних порід риби, завдана [PERSON] становить 9860 гривень. Відповідно до ч.2 ст.4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно із ч.1 ст.56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (п.2 ч.1 ст.2 Закону). У частині 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті. Відповідно до п.п.1,2 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави, уповноваженими органами якої в даному випадку є управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області та Новоборівська селищна рада, прокурор посилається на те, що протиправними діями відповідача спричинена шкода рибним запасам України та така шкода не відшкодована, що свідчить про порушення інтересів держави та є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури, оскільки управлінням Державного агентства рибного господарства у Житомирській області та Новоборівською селищною радою, яким достеменно відомо про факт заподіяння [PERSON] шкоди, не вжито заходів для її стягнення. У постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, відповідно до якого сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокуратурою попередньо, до звернення до суду, 07.09.2020 листом №32-87-6914вих-20 повідомлено Новоборівську селищну раду та листом від 07.09.2020 №32-87-6915вих-20 - Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області про звернення з позовом до суду у разі невжиття ними заходів щодо захисту інтересів держави шляхом стягнення із відповідача заподіяної навколишньому природному середовищу шкоди. Отже, прокурором при пред`явлені позову було дотримано процедуру доведення необхідності звернення до суду з даним позовом. З огляду на це, суд приходить до висновку, що звернення прокурора до суду відповідає законній меті, оскільки як суспільний, так і державний інтерес беззаперечно присутній. Протиправний вилов риби та невідшкодування заподіяної цим шкоди такому інтересу не відповідає, а невжиття, уповноважених державою органів здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, заходів, спрямованих на усунення порушень чинного законодавства, є очевидним. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Аналогічні положення закріплено ст.ст.3,5 Закону України «Про тваринний світ», ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Згідно п.9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Держкомрибгоспом за погодженням з Мінекобезпеки. Пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм; без наявності відповідних документів, що дають право на здійснення лову в окремих водоймах. Відповідно до ст.63 Закону України «Про тваринний світ», ч.4, ч.5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт вчинення відповідачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та грубого порушення правил рибальства доведений постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 10.07.2020 року, яка набрала законної сили 21.07.2020 року. При цьому розмір шкоди, заподіяної відповідачем незаконним виловом риби, обчислено уповноваженим працівником органу рибоохорони на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209, розрахунок збитків долучений до позовної заяви, згідно якого розмір завданої шкоди становить 9860 грн. Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідач не відшкодував у добровільному порядку на даний час завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища шкоду, що є його обов`язком, суд вважає, що сума збитків, заподіяна внаслідок незаконного вилову риби, підлягає стягненню в примусовому порядку. Отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача підлягає стягненню на користь прокуратури Житомирської області судовий збір у розмірі 2102,00 гривень.

Outcome: approved