Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 19 березня 2007 року між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіж ну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому за згодою клієнта, останній надає банку прав в будь який момент змінити кредитний ліміт. Відповідачка підписанням заяви разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ погодилась, що між нею та банком укладено договір. Банк нараховує відсотки з розрахунку 360 календарних днів на рік. Крім того, договором передбачено, що за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Банк свої зобов'язання виконав та надав відповідачці кредит. Відповідачка порушує свої зобов'язання, а тому станом на 31 березня 2018 року виникла заборгованість 26629,19 грн. яка складається з: 7201,04 грн. - заборгованість за кредитом, 14371,44 грн. - заборгованість по процентам, 3312,46 грн. - пеня, 500,00 грн. - штраф фіксована частина, 1244,25 грн. штраф (процентна складова). За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки вищезазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. (а. с. 32-35). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст.274ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 11 червня 2018 року розгляд даної справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву (а. с. 18). Відповідач скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому зазначила, що до серпня 2011 року не мала заборгованості перед позивачем, натомість в серпні 2011 за сімейними обставинами зняла доступну суму кредиту. Одночасно зазначає, що рішенням суду № 127/16078/14-ц з неї вже стягнуто заборгованість в розмірі 20122,94 грн., які утримувались із заробітної плати. Крім того відповідач визнала розмір заборгованості по кредиту в 7201,04 грн. (а. с. 51). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до укладеного договору б/н від 19 березня 2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір,що підтверджується підписом у заяві.(а. с. 9-16). Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним договором кредиту заборгованість відповідача становить 26 629 грн. 19 коп., яка складається з наступного: 7 201,04 грн. заборгованість за кредитом; 14 371,44 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3 322,46 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксована частина); 1 244,25 гривень - штраф (процентна складова). ( а. с. 36-40). Судом перевірено розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем і встановлено його часткову невідповідність вимогам чинного законодавства України та умовам договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 серпня 2011 року заборгованість по картковому рахунку № [NUMBER] відсутня. Розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, розпочав формуватись з вересня 2011 року. Станом на 31 березня 2018 року заборгованість за кредитом становить 7201,04 грн., що також визнається відповідачкою, а тому в зазначеній частині позов підлягає задоволенню. В частині стягнення процентів за кредитним договором суд зазначає наступне. Умовами укладеного договору між сторонами визначено, що базова процентна ставка становить 36 % з розрахунку 360 днів в році. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що останнім з 09 вересня 2011 року по 31 березня 2018 року нараховано відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом, розмір яких у підсумку становить 3 154,67 грн. При цьому за вказаний період відповідачкою погашено заборгованість по процентам в розмірі 2 806,61 грн. (сплачено відсотків), а тому розмір процентів за користування кредитними коштами, що підлягає стягненню становить 348,06 грн. Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, розмір пені (у відсотках) має бути встановлений умовами договору та погоджений сторонами. Натомість ні заява від 19 березня 20107 року, ні Умови та правила надання банківських послуг, ні Правила користування платіжною карткою, які в сукупності становлять умови укладеного між сторонами договору не передбачають порядку стягнення та пені та встановлення її розміру у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, як то передбачено ст. 549 ЦК України. Крім того,суд звертає увагу на те, що крім відсутності правового обґрунтування підстав для стягнення пені, позивачем не зазначено розмір пені (у відсотках), яка ним нарахована за кредитним договором. За наведеного, відсутні правові підстави для стягнення пені за даним кредитним договором, хоча позивач і вважає що її розмір становить 3312,46 грн. Окрім цього, позовні вимоги в частині стягнення 500, 00 гривень штрафу згідно п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг у фіксованому розмірі, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини другої статті 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому не може визначатися у твердій вибірковій сумі, а тому позов у зазначеній частині також не підлягає задоволенню. Щодо стягнення розміру процентної складової штрафу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Умовами договору укладеного між сторонами встановлено розмір штрафу у 5% від суми позову. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково на загальну суму 7549,1 грн., з відповідачки на користь позивача слід стягнути штраф в розмірі 377,45 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки вони є необґрунтованими і недоведеними належними і допустимими доказами. Одночасно суд звертає увагу відповідача на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2014 року № 127/16078/14-ц, з останньої стягнуто заборгованість за кредитним договором № А349СС9FMY1776 від 16.08.2011 року на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», тобто заборгованість стягнута за договором, який у не є предметом спору у даній справі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 524,48 грн., пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial