Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі-Відповідачка) про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.04.2010 року (далі Договір) [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином у порушення умов кредитного договору відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором за відповідачка станом на 31.08.2015 року має заборгованість в сумі - 13071,45 грн., яка складається з наступного: - 6423,56 грн. - заборгованість за кредитом; - 4951,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 597,95 грн.- заборгованість за пню та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 598,64 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не зявився, про те надав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується телефонограмою, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, про причини неявки не повідомляла. Суд визнає неявку відповідачки з неповажних причин, у звязку з чим відповідно до вимог ст.224 ЦПК України 24 лютого 2016 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - уразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.04.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором за відповідачкою станом на 31.08.2015 року рахується заборгованість в сумі - 13071,45 грн., яка складається з наступного: 6423,56 грн.- заборгованість за кредитом; 4951,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 597,95 грн.- заборгованість за пню та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 598,64 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позову. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, позичальник зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачкою та позивачем склалися договірні відносини та свої зобовязання відповідачка перед позивачем порушила та не виконала, позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 1218,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1218,00 грн. понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжним дорученням .

Outcome: approved