Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 21147,07 грн., яка складається з 2840 грн. - заборгованість за кредитом, 10693,88 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6130 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 983,19 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача Кобзар С.І. не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 04.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (а.с.8,9-11). З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з цим, станом на 27.03.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 21147,07 грн., яка складається з 2840 грн. - заборгованість за кредитом, 10693,88 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6130 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 983,19 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-7). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобов'язання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved