Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 18 010,64 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 478 834 грн. 17 коп.) за кредитним договором №014/4046/82/30441 від 10.11.2006 року. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач зобовязався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановлених кредитним договором, однак внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобовязань, станом на 11.10.2017 року виникла сума боргу в розмірі 18 010,64 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 478 834 грн. 17 коп.). Окрім того, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 11.10.2017 року заборгованість по сплаті відсотків становить 22 790,67 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 605 916 грн. 92 коп.).Однак, відповідно до рішення кредитора сума пені не зазначається та не стягується в рамках даного спору, однак, продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного законодавства. Тому, просить стягнути з відповідача лише суму боргу в розмірі 18 010,64 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 478 834 грн. 17 коп.), яку останній у добровільному порядку не бажає сплатити. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить розглянути справи у його відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Беручи до уваги заяву представника позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] 10 листопада 2006 року отримав у ПАТ КБ «Приват Банк» кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 000,00 доларів США на строк до 09.11.2016 року із сплатою 14% річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобовязанная в порядку та строки, визначені договором. Внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобовязань, станом на 11.10.2017 року виникла сума боргу в розмірі 18 010,64 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 478 834 грн. 17 коп.), що стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами : розрахунком заборгованості (а.с.6-10), заявою-анкетою позичальника (а.с.11-14), заявою про надання кредиту (а.с.16), кредитним договором (а.с.17-22), випискою по рахунку (а.с.23), меморіальним валютним ордером (а.с.24). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов»язання перед відповідачем, а останній належним чином не виконав умови заяви №б/н від 08.05.2007 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з боржника на користь позивача слід стягнути понесені стягувачем судові витрати.

Outcome: approved