Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, в якій вказує, що відповідачу [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2369 га, що розташовані по [ADDRESS], згідно державних актів серії ЯИ № 395662 та ЯИ № 395663 відповідно. Державні акти видані та зареєстровані 13 серпня 2010 року на підставі рішення Згурівського районного суду від 21 серпня 2008 року у справі № 2-158/08. На вищевказаних земельних ділянках розташований житловий будинок, який відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 квітня 2011 року та витягу про державну реєстрацію прав від 05 травня 2011 року належить позивачці на праві власності. Позивачка успадкувала житловий будинок, який належав [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 30.11.2004 року за № 5051. Право власності спадкодавця було зареєстроване в Яготинському БТІ 16 грудня 2004 року за № 238, реєстраційний номер 4263707. Попереднім власником житлового будинку був відповідач. Позивачка позбавлена можливості приватизувати вищевказані земельні ділянки. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки [PERSON] - [PERSON] просить суд: 1. Визнати недійсним Державний акт серії ЯИ № 395662 на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221982301:01:014:0019, що розташована по [ADDRESS], виготовлений та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 13 серпня 2010 року за № 011094401679 на ім'я [PERSON]. 2. Визнати недійсним Державний акт серії ЯИ № 395663 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2369 га, кадастровий номер 3221982301:01:014:0018, що розташована по [ADDRESS], виготовлений та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 13 серпня 2010 року за № 011094401680 на ім'я [PERSON]. 3. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, повторно не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON], направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] про причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень проти позову до суду не направив. Суд визнав можливим розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та ухвалити заочне рішення у справі. Згідно ч.1 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує , проти такого вирішення справи. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, [PERSON] згідно державних актів серії ЯИ № 395662 та серії ЯИ № 395663 на праві власності належать земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2369 га, що розташовані по [ADDRESS], що встановлено з копій державних актів (а.с.12,13). Позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], який вона успадкувала як спадкоємець за законом [PERSON], померлої [INFO], що встановлено з копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.6-9), копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10), копії витягу про державну реєстрацію прав (а.с.11), дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 419/2007 до майна померлого [INFO] [PERSON] В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до положення ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. В силу ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] згідно державних актів серії ЯИ № 395662 та серії ЯИ № 395663 на праві власності належать земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2369 га, що розташовані по [ADDRESS]. На земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку розташований житловий будинок, який належить на праві власності позивачці [PERSON] До позивачки як власника житлового будинку має переходить право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, на якій він розміщений. При цьому право власності попереднього власника вказаної земельної ділянки [PERSON] припиняється. Стосовно земельної ділянки ведення особистого селянського господарства суд не знаходить підстав для скасування державного акту, що посвідчує право власності на дану земельну ділянку, а відповідно припинення права власності відповідача на дану земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати недійсним Державний акт серії ЯИ № 395662 на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221982301:01:014:0019, що розташована по [ADDRESS], виготовлений та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 13 серпня 2010 року за № 011094401679 на ім'я [PERSON]; не застосовувати до відповідача положення ст.88 ЦПК України; в задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Outcome: dismissed