Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Представник позивача надав до суду позовну заяву в якій вказав, що 04 жовтня 2003 року, позивач уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2012 року, шлюб між подружжям було розірвано. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 січня 2013 з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання доньки. На теперішній час відповідач сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 600-750 грн. щомісяця, але враховуючи вік дочки та збільшення потреб пов'язаних з розвитком здібностей дитини, її навчання вказана сума аліментів є недостатньою для утримання малолітньої дочки. Тому позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі та змушена звернутись до суду з вищезазначеною заявою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що відповідач може сплачувати 1000 гривень на утримання дитини. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2012 року, шлюб між подружжям було розірвано (а.с. 6). Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 219597, актовий запис № 175 (а.с. 5). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 січня 2013 з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання доньки (а.с. 7). 09.03.2016 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ЖД № 010546, актовий запис № 14 (а.с. 9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради №1450 від 16.05.2018 року, вбачається, що дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки відділу культури Біляївської райдержадміністрації № 17 від 24.05.2018 року, вбачається, що [PERSON] дійсно навчалась у Біляївській музичній школі з 1 вересня 2013 року по 1 жовтня 2014 року у класі хореографії та на художньому відділі 1 вересня 2013 року по травень 2014 року (а.с. 13). 09.03.2016 року [PERSON] уклав шлюб з громадянкою [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 250039, актовий запис 41 (а.с. 23). Від вищезазначеного шлюбу відповідач має дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження [PERSON] І-ЖД № 490461, актовий запис № 717 (а.с. 29). Також судом було встановлено, що на утримані [PERSON] знаходяться троє дітей, а саме: рідна дочка [PERSON], [INFO] та двоє синів дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Біляївської міської ради управління освіти, сім'ї, молоді та спорту від 19.09.2016 року № 07-13/463, довідкою про склад сім'ї № 2741 від 13.08.2018 року видана виконавчим комітетом Біляївської міської ради (а.с.24, 25) Згідно довідки управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 2523 від 13.08.2018 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям (а.с. 26). Відповідно до наказу №16 від 10.08.2018 року від ФОП [PERSON], громадянина [PERSON] було прийнято на роботу з 13.08.2018 року на посаду підсобний робітник, з оплатою праці 2100 грн. на місяць (а.с. 27). Згідно довідки №1 від 13.06.2018 року ТОВ «РОСТБУДІНЖИНІРИНГ», [PERSON] призначений на посаду директора з 15 березня 2018 року, але так, як підприємство в даний час не працює, заробітна плата з 15 березня і по теперішній час по підприємству не нараховується (а.с. 28). У судовому засіданні представник відповідача надала до суду державний акт на право власності на земельну ділянку, в якому зазначено що [PERSON] є власником будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Калініна, 85. Представник відповідача також зазначає, що в зазначеному будинку проживають позивачка разом з дитиною, тобто таким чином відповідач забезпечує та піклується про свою дитину (а.с. 35). Представник позивача не заперечував вищевказану інформацію. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач, як батько своєї дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В данному випадку, позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно на дитину. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи збільшений розмір аліментів, суд виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, встановленого станом з 1 липня в розмірі 1559 гpивень. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»,\~в якому\~вказано,\~установити у\~2018\~році прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~у розмірі\~з 1\~січня 2018\~року -\~1700\~гривень,\~з 1\~липня -\~1777\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1853\~гривні,\~а для\~основних соціальних\~і демографічних\~груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. У сукупності наведеного, з урахуванням офіційної інформації щодо фактичного отримання відповідачем доходу, судом визнається можливим збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заявлений позивачем розмір аліментів 1500 грн. на думку суду є завищеним і непосильним для відповідача, зважаючи на зміни в сімейному та матеріальному становищі платника аліментів: наявність на утриманні трьох дітей та заробітну плату у розмірі 2100 гривень. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial