Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Прокурор Бобринецького району звернувся до суду в інтересах професійно-технічного училища №32 м. Бобринець з вказаним позовом посилаючись на те, що [PERSON] з 01.09.2008 року по 22.04.2011 року навчалася в ПТУ №32 м. Бобринець Кіровоградської області та мала право на отримання одноразової матеріальної допомоги у розмірі шести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян при умові працевлаштування після закінчення навчального закладу. 11.05.2011 року відповідач надала до ПТУ № 32 м. Бобринець недостовірну довідку від 11.05.2011 року про працевлаштування до ПСП «Явір» на посаду кухаря, однак не зверталася та працевлаштована не була. Внаслідок цих дій 29.07.2011 року [PERSON] отримала від ПТУ №32 м. Бобринець державні кошти, призначені на виплату одноразової матеріальної допомоги при працевлаштуванні в розмірі 5466 грн., чим заподіяла Державному бюджету України в особі ПТУ №32 м. Бобринець майнову шкоду на вищевказану суму. Вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.10.2014 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання за вказаних вище обставин. Посилаючись на ст.1166 ЦК України просить стягнути з відповідача на користь професійно-технічного училища № 32 м. Бобринець кошти в сумі 5466 грн. В судовому засіданні прокурор Кучеренко І.Ю. підтримала позовні вимоги заявлені прокуратурою в інтересах професійно-технічного училища № 32 м. Бобринець Кіровоградської області, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача професійно-технічного училища №32 м. Бобринець Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій повністю підтримує позовні вимоги та провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечила проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення прокурора та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] навчалася в ПТУ №32 м. Бобринець по професії «Кухар» у період з 01.09.2008 року по 22.04.2011 року, що підтверджується копією довідки професійно-технічного училища № 32 м. Бобринець № 154 від 23.03.2015 року (а.с.15). За змістом копії довідки №19 від 11.05.2011 року, виданої на ім'я [PERSON] за підписом директора ПСП «Явір» [PERSON] дійсно працює кухарем в ПСП «Явір» з 11 травня 2011 року згідно наказу №21 від 11 травня 2011 року (а.с.10). Згідно копії висновку експерта №203 від 30.07.2014 року судом встановлено, що підпис, розташований у графі: «директор ПСП «Явір» довідки, виданої [PERSON] про те, що вона дійсно працює кухарем в ПСП «Явір» з 11.05.2011 року згідно наказу №21 від 11 травня 2011 року, виконаний [PERSON] (а.с.31-32). Згідно копії вироку Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винною у скоєні злочинів, передбачених ч.4 ст.358 КК України та ч.1 ст.190 КК України та звільнено від відбування призначеного даним вироком остаточного покарання на підставі п. «В» ст.. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році». З відмітки на копії вироку про набрання ним законної сили вбачається, що вирок набрав законної сили 11.11.2014 року (а.с.50-54). З вказаного вироку також вбачається, що [PERSON], маючи умисел, та прагнучи отримати одноразову матеріальну допомогу у розмірі шести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, шляхом використання завідомо підробленого документа із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями, 11.05.2011 року надала до ПТУ №32 м. Бобринець недостовірну довідку від 11.05.2011 року підписану [PERSON] та затверджену печаткою ПСП «Явір», про працевлаштування у ПСП «Явір» на посаду кухаря за наказом №21 від 11.05.2011 року, хоча з відповідною заявою про працевлаштування до ПСП «Явір» не зверталася та працевлаштована не була. Внаслідок цих дій 29 липня 2011 року незаконно шляхом обману, використавши завідомо підроблений документ, [PERSON] отримала від ПТУ №32 м. Бобринець державні кошти, призначені на виплату одноразової матеріальної допомоги при працевлаштуванні в розмірі 5466 грн., якими розпорядилася на власний розсуд. Внаслідок цього [PERSON] завдала ПТУ №32 м. Бобринець майнову шкоду на загальну суму 5466 грн. Частиною 4 статті 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Перерахування позивачем відповідачу [PERSON] коштів, призначених на виплату одноразової матеріальної допомоги при працевлаштуванні в розмірі 5466 грн. підтверджується копією платіжного доручення №179 від 29 липня 2011 року та копією списку №4 грошової допомоги при працевлаштуванні дітей-сиріт ПТУ №32 м. Бобринець за липень 2011 року (а.с.11-12). Отже, майнова шкода, завдана ПТУ №32 м. Бобринець підлягає відшкодуванню відповідачем по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки органи прокуратури при зверненні до суду в інтересах професійно-технічного училища №32 м. Бобринець звільнені від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved