Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Представник позивача КС «ІСТОК» - Альохін О.О., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 68212,70 грн та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 липня 2020 року між КС «ІСТОК» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № ДКХ-2456, за яким Відповідач отримав кредит у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі, згідно умов та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців до 21 липня 2021 року. Відповідно п. 3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно п.2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 23,42 грн щоденно. Відповідно п. 1 Додаткового договору № 1 від 26 серпня 2020 року до Кредитного договору плата складає 140,55 грн щоденно з дня укладання Додаткового договору. Відповідно п.4.7. договору у разі порушення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором, можуть настати правові наслідки, зокрема: п.4.7.3 повернення позичальником суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 200% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань. Пунктом 4.7.2 договору передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн за порушення сплати кожного платежу. КС «ІСТОК»свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач порушив, загальна заборгованість за Кредитним договором за період з 21 липня 2020 року по 15 січня 2021 року включно становить 68 212,70 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за платою - 20 441,77 грн; заборгованість по відсотках - 0,07 грн; 200% річних, згідно ст.625 ЦК та п.4.7.3. Кредитного договору - 27 770,86 грн; штраф - 5 000,00 грн а також судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Оскільки відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, позивач був змушений звернутися до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 січня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю Альохіна О.О. про розгляд справи без його часті, в якому він підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, які повернулись на адресу суду. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21 липня 2021 року [PERSON] звернувся до КС «ІСТОК» із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління Позивача (протокол від 21 липня 2020 р. (а.с. 16) заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КС «ІСТОК».\~ [PERSON] \~сплативвступний внесок та обов`язковий пайовий внесок (касові ордери №№ 118,119 від 21.07.2020 року) (а.с. 14). Відповідач подав заяву на отримання кредиту в результаті чого був укладений Договір про споживчий кредит № ДКХ- 2456 за яким Відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі, згідно умов та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 21 липня 2021 року. Відповідно п.3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 23,42 грн щоденно. Відповідно до п.1 Додаткового договору № 1 від «26» серпня 2020 року до Кредитного договору плата складає 140,55 грн щоденно з дня укладання Додаткового договору. КС «ІСТОК»свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно п.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань (далі по тексту - Графік), що наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п. 4.3. Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з [PERSON] у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Однак, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по Кредитному договору, систематично порушуючи умови Кредитного договору. Відповідно до бухгалтерської довідки (а.с. 25) відповідачем порушено п.п. 4:1., 4.3. Договору, оскільки він здійснив лише один платіж з порушенням графіку Кредитного договору, хоча згідно Графіку повернення кредиту він повинен був сплачувати щомісячно до 21 липня 2021 року включно. Згідно ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За положеннями ст. ст. 526, 1054\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Позивачсвої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі шляхом видачі кредиту у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. (касовий ордер № 91 від 21.07.2020 року) (а.с. 24). Позивач зазначає, що в період дії кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання порушив, внаслідок чого за період з 21 липня 2020 року по 15 січня 2021 року включно утворилась заборгованість, яка становить 68 212,70 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за платою - 20 441,77 грн; заборгованість по відсотках - 0,07 грн; 200% річних, згідно ст. 625 ЦК та п.4.7.3. Кредитного договору - 27 770,86 грн; штраф - 5 000,00 грн. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав Графік повернення кредиту та сплати зобов`язань з відповідним розрахунком (а.с 19). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, Позичальник будучи зобов`язаним щомісячно вносити платежі по договору, припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, допускаючи прострочення платежів та не виконав зобов`зання у строки передбачені договором. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Пунктом 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,- що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно п.4.7. у разі порушення Позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за Договором, можуть настати правові наслідки, встановлені Договором або законом, зокрема: п. 4.7.3. Повернення Позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 200% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за Договором, згідно ст. 625 ЦК». Отже, спеціальна відповідальність передбачена приписами статті 625 ЦК України у розмірі 200% річних від простроченої суми боргу, визначених п. 4.7.3. Кредитного договору. У ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦКУ. Дана норма ЦКУ повністю кореспондується із п.п. 6.2.1., 6.2.2. Кредитного-договору щодо права Позичальника вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих відсотків, сплати інших платежів передбачених договором у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. При цьому, як вбачається з Заявки на отримання кредиту члена кредитної спілки «Істок» на момент складання договору № № ДКХ-2456 від 21 липня 2020 року [PERSON] був старшим солдатом у військовій частині [NUMBER] , посада - гранатометник, строк закінчення контракту 2020 рік (а.с. 15). Судом встановлено, що на підставі\~Указу Президента «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває на час розгляду справи. Згідно із Законом України\~«Про мобілізаційну\~підготовку та\~мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. Законом України\~від 20\~травня 2014\~року №1275-VII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо удосконалення\~оборонно-мобілізаційних\~питань під\~час проведення\~мобілізації» внесені зміни до ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту: «Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Відповідно до прикінцевих положень\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року, дію вказаної частини поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Однак, відповідачем не надано суду доказів перебування його на військовій службі на час звернення до позивача та на час розгляду справи в суді. Відповідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Орім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Оскільки [PERSON] у встановлений договором строк не сплачено суму кредиту, проценти за користування кредитом, тобто не виконано зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, зазначені суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно квитанції № 1048 від 15 січня 2021 року при пред`явленні позову до суду КС «ІСТОК» були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved