Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Представник позивачів - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що позивачі є рідними братом та сестрами та дітьми померлих [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] померлої [INFO] . 17 травня 2019 року позивач [PERSON] завернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . 08 травня 2019 року всі позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , титульним власником якого є [PERSON] А також, на земельну ділянку площею 0,0800 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON] 17 травня 2019 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадковий житловий будинок був придбаний померлими у зареєстрованому шлюбі, а відтак повинна бути виділена шлюбна доля за померлими для подальшого відокремлення обсягу спадкового майна, яке підлягає успадкуванню та яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити неможливо; та оскільки земельна ділянка, що знаходиться за адресою спадкового житлового будинку, призначена для його обслуговування є невід`ємною і розподіленню між спадкоємцями підлягає в судовому порядку. У зв`язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином позивачами спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, представник позивачів просить суд визначити, що у праві спільної сумісної власності подружжя частки [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , за життя складали по 1/2 частці домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки спірного домоволодіння та на 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0800 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, в порядку спадкування за законом та визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частки спірного домоволодіння та по 1/4 частки земельної ділянки, площею 0,0800 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді від 01 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори, витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 66). Позивачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від представника надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути в підготовчому засіданні за її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволені (а.с. 108). Представники відповідача - Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 107). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що 14 травня 1979 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище - « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.75). В період шлюбу, а саме 26 лютого 1992 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Рохман Л.А., придбала житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 21). На підставі Розпорядження голови Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 10.06.2016 р. № 06-р [ADDRESS] . Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення права власності у [PERSON] , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки житловий будинок [ADDRESS] набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя подружжя [PERSON] , їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також враховуючи принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності, який не змінений законом чи рішенням суду, частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частці нерухомого майна. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 31). Відповідно до 525 ЦК України, в редакції 1963 року, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього кодексу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя [PERSON] на випадок смерті не здійснив розпорядження своїм майном, про що свідчить копія спадкової справи № 670/2018 (а.с. 71-79). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с 75), син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 12), донька [PERSON] , яка змінила прізвище з « [PERSON] » під час укладення шлюбу, про що свідчать копії свідоцтва про народження та про укладення шлюбу (а.с. 15-16) та донька [PERSON] , яка змінила прізвище з « [PERSON] » під час укладення шлюбу, про що свідчать копії свідоцтва про народження та про укладення шлюбу (а.с. 19-20). Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] не зверталися та спадщину після його смерті не прийняли. З довідки виданої Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 08.10.2018 року вбачається, що [PERSON] дійсно був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , до дня своєї смерті, тобто до [INFO] , разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 73). Отже, спадкоємці [PERSON] - дружина померлого та [PERSON] - син померлого після смерті [PERSON] фактично прийняли спадщину у вигляді житлового будинку та кожний з них набув право власності на відповідну його частку, а саме [PERSON] 3/4 частини, а [PERSON] на 1/4 частину спірного житлового будинку, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, однак спадщину у встановленому законом порядку не оформили. З копії спадкової справи № 670/2018 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , видно, що після його смерті з заявою про прийняття спадщини за законом, до нотаріальної контори 19.11. 2018 року звернувся син померлого [PERSON] , інші спадкоємці з заявами про прийняття або відмови від спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 71-79). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 32). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме: 3/4 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованому за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,08 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 04 липня 2007 року [PERSON] здійснила розпорядження своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках, належне їй на праві власності домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіє заповіту посвідченого секретарем Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Чеботарь В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 94 (а.с. 87-88). При зверненні позивачів до Шостої криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та за заповітом та законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , позивачам постановою нотаріуса від 17 травня 2019 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадковий житловий будинок був придбаний померлими у зареєстрованому шлюбі, а відтак повинна бути виділена шлюбна доля за померлими для подальшого відокремлення обсягу спадкового майна, яке підлягає успадкуванню яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити неможливо; та оскільки земельна ділянка, що знаходиться за адресою спадкового житлового будинку, призначена для його обслуговування та є невід`ємною і розподіленню між спадкоємцями підлягає в судовому порядку (а.с. 33). З копії спадкової справи № 670/2018 року заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що з заявами про прийняття спадщини за заповітом та законом звернулися діти померлої син [PERSON] та доньки [PERSON] , [PERSON] Інші особи з заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися (а.с. 82-94). Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку домоволодіння,, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та на 1/4 частку зазначено домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , а за [PERSON] та [PERSON] , кожною окремо, право власності по 1/4 частці зазначеного домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки вони є спадкоємцями першої черги за законом та за заповітом, однак позбавлені можливості в позасудовому порядку захистити свої спадкові права після смерті батьків. Також, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.05.2013 року, на праві власності належала земельна ділянка площею 0,08 га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1221884700:02:001:0217 (а.с. 26) Частиною 1 статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за позивачами право власності на спірну земельну ділянку пропорційно до часток права власності на спірне домоволодіння.

Outcome: partial