Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] укладено договір № 2916133 від 07.11.2007 про користування електроенергією за адресою: [ADDRESS] . За період з 28.02.2017 по 31.12.2018 за вказаною адресою за спожиту електричну енергію на показники приладу обліку 5836 мається заборгованість у розмірі 4\~760 грн. 69 коп. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію. Несплата відповідачем вартості використаної електроенергії шкодить інтересам товариства та не дає можливості безперебійно та якісно постачати електроенергію іншому населенню. В уточненій позовній заяві представник позивача просив вважати вірним ім`я відповідача « [PERSON] », замість зазначеного « [PERSON] » та дату народження « [INFO] », замість зазначеної « [INFO] ». Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 травня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності, надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутність за наявними в матеріалах справи доказами. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання, призначені на 10.06.2020, 20.07.2020, 17.09.2020, 26.10.2020, 07.12.2020, 23.12.2020, 22.02.2021 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем проживання, яка вказана в позовній заяві та шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада. Заяв, клопотань тощо від відповідача не надходило. Зі змісту п.2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно ч.1\~ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду, судову повістку на судове засідання, призначене на 17.09.2020 відповідач отримала особисто, про що свідчить її підпис (а.с.25). Інші рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулись до суду без вручення. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачами жодних відомостей щодо зміни її місця проживання/перебування. У відповідності до приписів ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~\~днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертались. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до\~статті 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що між АК «Харківобленерго» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 2916133 від 07.11.2007 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 67, ст.68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуг вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно. Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії регулює розділ IV «Правил роздрібного ринку електричної енергії». Згідно з п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п. 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). У відповідності до п. 5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно\~до укладених договорів. Згідно п. п. 16, 20 Договору про користування електричною енергією сплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку. Споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] , в порушення умов договору своєчасно не сплачувала за користування електричною енергією, в наслідок чого за період з 28.02.2017 року по 31.12.2018 року відповідно до показань приладу обліку утворилась заборгованість в сумі 4\~760 грн. 69 коп., що підтверджується довідкою - розрахунком, наданими позивачем (а.с. 5). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, станом на виникнення заборгованості регулювались\~Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~24.06.2004 № 1875-ІV. Згідно вимог п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що вона не користувалась наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідачем суду не надано. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved