Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Прокурор Красноокнянського району Одеської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекціїї в Одеській області до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 13 778 грн., завданої незаконною порубкою дерев. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в ході проведення перевірки додержання вимог законів на територіях і об»єктах природно-заповідного фонду щодо забезпечення раціонального природокористування ,законності ведення мисливського господарства та полювання було встановлено,що 30 серпня 2012 року [PERSON] у лісосмузі біля с.Новокрасне Красноокнянського району Одеської області вчинив самовільну порубку дерев породи «Акація біла» в кількості 12 шт. За цим фактом 19 жовтня 2012 року державним інспектором Державної екологічної інспекціїї в Одеській області було складено протокол №002010 відносно [PERSON] про лісопорушення, передбачене ст.ст.67,69,70,71 Лісового кодексу України, за що передбачена відповідальність ст.65-1 КупАП. Сума збитків, заподіяних державі самовільною рубкою дерев згідно такс, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року, становить 13 778 грн. Збитків, заподіяних державі, [PERSON] добровільно не відшкодував, чим порушив вимоги ст. 107 Лісового кодексу України, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник Державної екологічної інспекції в Одеській області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність /а.с.106/. Відповідач позов не визнав і пояснив ,що в кінці серпня 2012 року до нього звернувся незнайомий чоловік і попросив дати йому вина в обмін на допомогу по господарству.Так як допомоги по господарству він не потребував,то він запропонував цьому чоловіку назбирати для нього дрова. Той погодився і пішов.Через деякий час він пішов у лісосмугу,щоб назбирати камінців для грубки і побачив спиляні дерева. Він вирішив, що ці дерева саме для нього спиляв той незнайомий чоловік і пішов додому за підводою. Приїхавши на підводі до лісосмуги, він мав намір зібрати вже спиляні дерева ,але в цей час приїхали працівники міліції і тому він не зміг забрати ці дерева. Потім працівники міліці примусили його завантажити дерева на підводу і завезти деревину до сільської ради. Пізніше на нього був складений протокол і він у поясненнях обіцяв ,що не буде більше чіпати свіжеспиляні дерева, а буде збирати лише сухі. Дерев він не пиляв, але розуміє, що не потрібно було збирати спиляні навіть не ним дерева. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 30 серпня 2012 року о 10.30 г до Красноокнянського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що [PERSON] за межами с.Федосіївка Краснокнянського району у лісосмузі випилює дерева на дрова / а.с. 2 оглянутого в судовому засіданні відмовного матеріалу №962/ Протоколами огляду місця події від 30 серпня 2012 року, з доданими фототаблицями , виявлено,що у лісосмузі ,яка знаходиться на відстані близько 500 м від останнього будинку с . Новокрасне Красноокнянського району, виявлено 12 пеньків від спиляних дерев ,а також 38 колод спиляних деревин. На відстані 1,2 м від спиляних дерев виявлено підводу ,запряжену одним конем. У підводі знаходиться 21 колода спиляних дерев. /а.с.4,5 оглянутого в судовому засіданні відмовного матеріалу №962/. Відповідач підтвердив, що на фотографії біля підводи з дровами зображено його та його підводу, однак у судовому засіданні стверджував, що лише мав завантажувати знайдені ним дрова, коли під»їхали працівники міліції ,але ті примусили його частину знайдених дров завантажити у підводу. Разом з тим, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що на місці події ,у лісосмузі не була ,так як вона вже похилого віку, лісосмуга достатньо далеко знаходиться від її будинку ,ніяких дров не бачила, а працівники міліції принесли їй якісь протоколи і попрохали підписати, що вона і зробила, довірившись представникам влади. Того дня [PERSON] вона не бачила взагалі і хто випилював дрова у лісосмузі у той чи в інший день , вона не бачила . Постановою від 10 вересня 2012 року дільничним інспектором Красноокнянського РВ ГУМВС України в Одеській області у порушенні кримінальної справи за ст.246 КК України відносно [PERSON] було відмовлено у зв»язку із «відсутністю висновку експертного дослідження ,що не дає змоги судити про кваліфікацію злочину, тому у діях [PERSON] не вбачається складу злочину , передбаченого ст.246 КК України» /а.с. 1 оглянутого в судовому засіданні відмовного матеріалу №962/. 19 жовтня 2012 року відносно [PERSON] державним інспектором з охорони навколишнього середовища Одеської області Кожухарем С.А. було складено протокол № 002010 про лісопорушення, передбачене ст. ст. 67,69,70,71 Лісового кодексу України,за що передбачена відповідальність ст.65-1 КупАП. / а.с.7/ Відповідно до претензії № 85 та обгрунтованого розрахунку розміру шкоди , заподіяної лісу… громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев та чагарників до ступеню припинення росту ,направлених 16 листопада 2012 року начальником Державної екоголічної інспекції правопорушнику [PERSON] , розмір завданої правопорушенням шкоди складає 13778 грн. / а.с.8-9/ 04 грудня 2012 року начальник Державної екологічної інспекції в Одеській області направив начальнику Красноокнянського РВ ГУМВС України в Одеській області для термінового визначення виду відповідальності [PERSON] /адміністративна або кримінальна / протокол про адміністративне правопорушення № 002010 від 19 жовтня 2012 року та претензію № 85 . Зазначені матеріали слугували підставою для внесення 09 січня 2013 року до ЄРДР даної події. Постановою від 30 жовтня 2013 року слідчий СВ Красноокнянського РВ ГУМВС України в Одеській області закрив кримінальне провадження ,внесене до ЄРДР ,за відсутністю складу злочину ,так як у діях [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення ,передбаченого ст.65-1 КупАП./ а.с.114/ Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Наявність протоколу у справі про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства від 19 жовтня 2012 року, складеного відносно [PERSON], на який як на обгрунтований доказ посилвється позивач ,не звільняє його від доказування вини відповідача,оскільки сам протокол не є рішенням, винесеним суб'єктом владних повноважень, а є лише фіксацією факту виявленого правопорушення ,а не доказом винуватості особи у зазначеному в протоколі правопорушені. Оцінка протоколу дається при розгляді питання правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення. Однак постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача не виносилася , а тому немає належного доказу, який би беззаперечено довів би його вину у заподіянні шкоди. Як вбачається з показань свідків, допитаних у судовому засіданні ,ніхто з них не бачив, що саме [PERSON] випилював у лісосмузі дерева. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що 30 серпня 2012 року вони бачили, як до лісосмуги йшов [PERSON] і ніс у руках або куртку, або сумку, або щось схоже на пилку, судом як доказ прийнятими бути не можуть, тому що свідки не могли повідомити впевнено, що саме ніс [PERSON] і як він у подальшому використовував цей предмет. Згідно ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Звертаючись до суду із указаним позовом прокурор просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду на підставі ст. 107 Лісового кодексу України. Відповідно до норми ст. 1166 ЦК України, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 107 Лісового кодексу України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особи, які нанесли шкоду навколишньому природному середовищу порушенням природоохоронного законодавства, несуть цивільну відповідальність і зобов'язані в повному обсязі відшкодувати нанесену ними шкоду. Правовою підставою відшкодування шкоди є склад цивільного правопорушення, необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Матеріалами цивільної справи встановлено, що 30 серпня 2012 року був виявлений факт незаконної порубки дерев у лісосмузі біля с.Новокрасне . Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях, і тому суд прийшов до висновку, що позивач не представив належних та допустимих доказів про вину відповідача у завданні шкоди. Оскільки протиправної поведінки [PERSON], що призвела до незаконного вирубування дерев ,не встановлено, а дії останнього по замаху на заволодіння вже спиляної деревини потребують іншої правової кваліфікації, то підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed