Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача у якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 20.01.2006 року в розмірі 1143,01 долари США (18025,27 грн. за курсом НБУ станом на 11.11.2014 року). В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 20.01.2006 року [PERSON] отримав в ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредит на загальну суму 2500,00 дол. США, зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повного погашення боргу 22.01.2007 року. Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 1143,01 долари США (18025,27 грн. за курсом НБУ станом на 11.11.2014 року), з яких 255,52 дол. США заборгованість за кредитом, 887,49 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом. В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлену позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог посилався на обставин викладені у позовні заяві. Відповідач позовні вимоги не визнав та просив у позові відмовити за безпідставністю, а також застосувати до вимог позивача строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 20.01.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір 3377_crеd, за умовами якого позивачу було видано кредит на суму 2500,00 доларів США, зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повного погашення боргу 22.01.2007 року. Додатком № 1 до кредитного договору сторони погодили графік погашення боргу за кредитом. На підставі укладеного між сторонами договору про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки «Мікрокредит» відповідачу позивачем було відкрито карткові рахунки та видано платіжну картку типу Visa Electron у валюті долар США. Строк дії картки визначено у три роки. За умовами зазначених договорів позивач здійснив списання кредитних коштів на рахунок відповідача, та останній зазначені кредитні кошти використовував, потім здійснював часткове погашення, про що свідчить долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості. Але, позивач в повному обсязі своїх зобовязань не виконував в результаті чого станом на 2007 рік утворилася заборгованість та за судовим наказом виданим Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська від 16 лютого 2007 року по справі № 2н-264/07 з відповідача на користь позивача було стягнуто суму боргу за вказаним кредитним договором в розмірі 4945,41 грн. Позивач звернувся із такою заявою до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 22.01.2007 року. Зазначена заборгованість відповідачем була сплачена на користь позивача, але не у повному обсязі, про що свідчать долучені до матеріалів справи платіжні документи та виписка по рахунку відповідача. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 вказаної норми Закону встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з п. 5.6 кредитного договору сторони погодили збільшену позовну давність у пять років, але за встановлених в судовому засіданні обставин заява відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача все ж таки заслуговує на увагу, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити, оскільки ПАТ «КБ «ПриватБанк» пред'явлено позов до відповідача поза межами строку позовної давності визначеного ст. 257 ЦК України та умовами кредитного договору. Враховуючи, що 22 січня 2007 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про повне стягнення заборгованості за кредитом. Така заборгованість з відповідача на користь позивача була стягнута за судовим наказом, то саме з цього часу, враховуючи положення ст. 264 ЦК України, слід відраховувати строк позовної давності, перебіг якого починається заново. Разом із тим, враховуючи положення ст. 559, ст. 1050 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивач в такому разі повинен був звернутися із позовом до відповідача про стягнення залишку заборгованості саме в період з 22.01.2007 року по 22.01.2012 року (враховуючи погоджену сторонами позовну давність у пять років), але звернувся до суду із позовом про стягнення залишку боргу лише 08.01.2015 року, тобто за межами пятирічного строку позовної давності Таким чином у задоволенні позову слід відмовити. Обставин передбачені ст.ст. 263, 264, 268 ЦК України в судовому засіданні не встановлені.

Outcome: dismissed