Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Представник позивача звернуся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором навчання. В обґрунтування вимог зазначив, що 11 серпня 2018 року між позивачем та [PERSON] укладений договір № 18110400 про навчання у ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за обраною спеціальністю 131 «Прикладна механіка» за освітньою програмою «Зварювання» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за заочною формою навчання, а відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п. 4 договору, тобто щомісяця у розмірі 0,1 вартості навчання за курс, оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану. Наказом ректора від 15.08.2018 року № 380-08 [PERSON] зараховано студентом 3 курсу заочної форми навчання за спеціальністю 131 «Прикладна механіка». Позивач свої зобов`язання за договором відповідно до п. 2 договору виконав, тобто зарахував [PERSON] до числа студентів, допустив до навчання та забезпечив належні умови для навчання. Проте, на порушення умов договору, відповідач неналежним чином виконував умови п. 4 договору. Відповідно до п. 7.1 договору, дія договору припиняється за згодою сторін; у разі відрахування студента з університету згідно з чинним законодавством, а саме: за власним бажанням, за порушення замовником умов договору (відмова та ухилення від оплати навчальних послуг, затримка оплати згідно з п. 4.5 даного договору), за невиконання навчального плану, в інших випадках, передбачених законом. У зв`язку із недотриманням відповідачем умов договору, відповідно до наказу №221-08 від 11.06.2019 року останнього було відраховано з університету за невиконання навчального плану та порушення умов договору про навчання. На адресу відповідача надіслана претензія від 08.07.2019 року № 655 із вимогою погасити виниклу заборгованість за навчання, однак до теперішнього часу відповідач на претензію не відреагував. Пунктами 4.1 та 4.2 договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 15963 грн. Розмір плати за перший навчальний рік становить 5321 грн. та з наступного навчального року автоматично змінюється один раз на рік не більше як на офіційно визначений індекс інфляції за попередній календарний рік. Замовник вносить плату щомісяця в розмірі 0,1 вартості курсу не пізніше 10 днів до початку оплачуваного періоду. Фактично відповідачем було сплачено: 1065,00 грн. Відповідно до п. 5.1.1 договору замовник, який прострочив здійснення оплати за навчання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. За період з 01.09.2018 року по 11.06.2019 року нарахований індекс інфляції та 3% річних. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором навчання у розмірі 4146,73 грн. та судовий збір. Представник позивача Яскевич О. [PERSON] . надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2018 року між Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет», в особі проректора [PERSON] та [PERSON] укладений договір № 18110400 про навчання у ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за обраною спеціальністю 131 «Прикладна механіка» за освітньою програмою «Зварювання» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за заочною формою навчання, а відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п. 4 договору, тобто щомісяця у розмірі 0,1 вартості навчання за курс, оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану. Відповідно до наказу по ДВНЗ «ПДТУ» від 15 серпня 2018 року № 380-08, на підставі правил прийому до закладу вищої освіти Державний вищий навчальний заклад «Приазовський державний технічний університет» у 2018 році та рішення приймальної комісії від 15 серпня 2018 року, протоколом № 31, зараховано з 01 вересня 2018 року студентом третього курсу заочної форми навчання [PERSON] . Згідно з наказом від 11 червня 2019 року № 221-08 [PERSON] відраховано з ДВНЗ «ПДТУ» з 11 червня 2019 року за невиконання навчального плану та порушення умов контракту. Відповідно до претензії до [PERSON] на суму 4072,41 грн., позивач мав перерахувати борг у термін до 08 серпня 2019 року. З розрахунку суми заборгованості вбачається, що фактично відповідачем сплачено: 24.09.2018 року 1065 грн. Згідно з ч. 1 ст. 73 закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Відповідно до ч. 6 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються главою 63 ЦК України. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 2 статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до пункту 5.1 договору від 11 серпня 2018 року замовник, який прострочив здійснення оплати за навчання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] неналежним чином виконав зобов`язання за договором про навчання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати повернення всієї суми заборгованості, а також індексу інфляції та 3 % річних, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення сплачена позивачем при подачі позову сума судового збору в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved