Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] викладені у позовній заяві обставини підтримала та просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судові засідання 10.06.2020 та 28.08.2020 року не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює секретарем Кирданівської сільської ради. На даний час відповідачка зареєстрована в селі Кирдани. Вона приїхала в село на проживання в 2011 році з донькою. Швидко народила від співмешканця [PERSON] . За час проживання вела себе неадекватно. Залишала сина маленького на батька. Син підріс, але її поведінка не змінювалась. У них були постійні сварки, викликали поліцію. Потім вона поїхала з села надовго, а потім в 2016 році вона повернулася вагітна третьою дитиною. Народила доньку [PERSON] . У них в селі її поставили на облік. За відповідачкою приїхала мати, її забрала. Потім відповідачка знову приїжджала. Вона веде аморальний спосіб життя. Мати скаржилася, що відповідачка дітьми не займається. З лютого 2020 року відповідачка не з`являлась на території села. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що виконує обов`язки директора Таращанського районного Центру дітей сім`ї та молоді. Сім`я відповідачки перебувала під соціальним супроводом ще з 2013 року. У неї виховувався син [PERSON] . Відповідачка була у цивільному шлюбі. Відповідачка неналежно виконувала свої материнські обов`язки, зловживала алкогольними напоями, порушувала санітарні норми. З`ясувалося, що в відповідачки ще є донька 2006 року народження, у відношенні якої вона була позбавлена батьківських прав. Сина [PERSON] відповідачка неналежно доглядала і виховувала. Потім відповідачка переїхала в Донецьку область, а в 2015 році знову з`явилась в [PERSON] . В 2016 році народила доньку [PERSON] . Протягом останніх трьох років контакти з нею втрачені, під супроводом не перебуває, змінила місце проживання. Умови проживання дітей були вкрай незадовільні: відсутня дитяча кімната, дитячі речі в обмеженій кількості. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , проте наразі за вказаною адресою не проживає. Має на вихованні двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). У 2011 році [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , стали проживати однією сім`єю за вищевказаною адресою із [PERSON] . Від даних стосунків [INFO] у них народився син [PERSON] . Державна реєстрація народження була проведена відповідно до ст. 126 СК України. Навесні 2013 року [PERSON] зникла в невідомому напрямку, залишивши малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] . В подальшому випадки зникнення [PERSON] стали систематичними відразу ж після отримання нею коштів державної соціальної допомоги на дитину, в зв`язку з чим представниками виконавчого комітету Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області з відповідачкою неодноразово проводилися бесіди щодо належного виконання нею батьківських обов`язків (а.с. 15). Відповідно до копії довідки № 01-10-02/54, виданої 24.02.2020 службою у справах дітей та сім`ї Таращанської РДА, з 27.03.2013 по 10.09.2015 сім`я [PERSON] та [PERSON] перебувала на обліку та під соціальним супроводом, як така, що перебувала у складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьківських обов`язків. У 2015 році [PERSON] разом з дітьми змінила місце проживання, а саме виїхала до м. Єнакієво Донецької області. Проте у вересні 2016 року повернулася до Таращанського району Київської області і [INFO] у пологовому відділенні Таращанської ЦРЛ народила дочку [PERSON] . Державна реєстрація народження була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Після виписки з пологового відділення [PERSON] поїхала проживати в м. Запоріжжя (а.с. 16) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2016 [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 17-18). Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 03.04.2019 [PERSON] був позбавлений батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 19-20). Відповідно до актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 11.01.2020, складеного спеціалістами відділу по Вознесенівському районі служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та працівниками поліції, 11.01.2020 [PERSON] залишила малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , в гуртожитку своєї матері, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а сама зникла в невідомому напрямку (а.с. 22-23). В зв`язку з вищевикладеним, згідно повідомлення адміністрації православного дитячого будинку «Надія» за № 05/06 від 11.01.2020, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] 11.01.2020 прийняті до дитячого будинку «Надія» (а.с.24). З повідомлення православного дитячого будинку «Надія» за № 11/06 від 03.02.2020 вбачається, що [PERSON] , своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] жодного разу не відвідувала, не телефонувала, не цікавилась їх життям та станом здоров`я, не надавала допомоги та жодних листів не надсилала (а.с. 25). Відповідно до повідомлення Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 за № 69 від 18.02.2020, [PERSON] навчався з Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 22 Запорізької міської ради Запорізької області в 1-А класі з 24.01.2020. До школи дитина приходить охайною та доглянутою. За характером [PERSON] спокійний, тихий, легко іде на контакт з учнями (а.с. 26). Відповідно до характеристики дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 155 «Калинка» за № 01.15/23 від 04.02.2020, [PERSON] з квітня 2019 року відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 155 «Калинка» Запорізької міської ради Запорізької області. Останній день відвідування - 23.12.2019. Вихованням дитини займалися мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . [PERSON] ставиться до своїх обов`язків безвідповідально, не відвідує батьківські збори, не співпрацює з вихователями групи, не достатньо уваги приділяє догляду за дитиною (а.с. 27). Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» від 10.02.2020 за № 202/01-08, під спостереження центру діти [PERSON] та [PERSON] прибули в грудні 2016 року, а через три місяці вибули з матір`ю [PERSON] в м. Донецьк. Протягом двох років діти періодично поступали під нагляд центру, остаточно повернулися до Запоріжжя у серпня 2019 року. Дитячу амбулаторію мати з дітьми відвідувала не регулярно, в разі хвороби дітей лікувала самостійно, рекомендації лікаря щодо вакцинації дітей не виконувала. При оглядах діти неохайні, погано доглянуті (а.с. 28). Відповідно до листа Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» від 27.08.2020 на утриманні центру перебувають: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зараховані згідно наказу КОЦСПРД «Оберіг» № 18 -ОД з 05.06.2020 по даний час. За період перебування дітей в закладі мати [PERSON] не цікавилась здоров`ям своїх дітей, умовами їх проживання, виховання, не відвідувала, не телефонувала, та не надавала ніякої матеріальної допомоги. Протягом року відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 12.11.2019, станом на 24.02.2020 в розшуку не перебуває. Дані обставини полягають в тому, що мати не забезпечує необхідні умови для догляду та виховання дітей, систематично разом з ними змінює місце проживання. Дитина потерпає від відсутності належного догляду, що є грубим порушенням ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Всупереч вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України [PERSON] не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Ситуація, що склалася в даній, зокрема: невиконання [PERSON] обов`язків по догляду за дітьми, відсутність безпечного для дітей місця проживання, свідоме нехтування нею своїми обов`язками унеможливила перебування дітей в сім`ї, так як це несе в собі загрозу для їх життя та здоров`я. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання та матеріального утримання своїх дітей, свідоме нехтування своїми обов`язками. Стосовно вимог щодо позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей, суд керується наступним: Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] , фактично самоусунулася від належного утримання та виховання дітей і не бажає змінити своє ставлення до їх виховання, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей.

Outcome: approved