Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Представник позивача звернулася до Котовського міськрайнного суду Одеської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору від 15.01.2008 р. відповідач отримав кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення вимог договору відповідач зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку із чим, станом на 31.08.2014 р., має заборгованість в сумі 6726,86 грн., яка складається з наступних сум: 984,50 грн. - заборгованість за кредитом; 2249,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2695,95 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500 - штраф (фіксована частина); 296,52 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6726,86 грн. за кредитним договором та судові витрати: 243,60 грн.- судовий збір. В судовому засіданні представник позивача був відсутній, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. На заявлених вимогах наполягає, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, з урахуванням абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджується відміткою працівника зв'язку, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи без його участі, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Від позивача не надійшло заперечень проти проведення судового засідання без участі відповідача. На підставі цього, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надійшли. Суд постановляє рішення на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи. Дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків: згідно з положеннями ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 15.01.2008 р. в письмовій формі був укладений кредитний договір, що підтверджено копією заяви позичальника та копією Умов та правил надання банківських послуг, які суд оцінює як достовірні і кладе їх в основу рішення в якості письмових доказів, оскільки копія заяви та Умов оформлені у відповідності до вимог діючого законодавства, тому суд вважає даний факт встановленим і доведеним. Підписавши кредитний договір, відповідач прийняв на себе зобов'язання погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки за користування кредитом, що підтверджено копією зазначеної вище заяви позичальника. У відповідності до положень діючого цивільного законодавства кредитний договір є одним з видів зобов'язань. Порушенням зобов'язання, поняття якого надано в ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник визнається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежним чином виконував прийняті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків по ньому, що підтверджено Розрахунком заборгованості, який суд оцінює як достовірний і кладе в основу рішення в якості письмового доказу, оскільки він виконаний у відповідності до вимог діючого законодавства. Крім того, відповідач також не надав суду переконливих доказів з приводу того, що прийняті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за його використання, він виконав перед позивачем у повному обсязі. Тому факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, який є предметом розгляду зазначеної справи, вважається судом встановленим і доведеним. Таким чином, відповідач, згідно з положеннями ч.1 ст. 612 ЦК України, є боржником, що прострочив і, згідно з положеннями ч.2 ст. 612 та ч.1 ст. 623 ЦК України, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги представника позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, є законними, обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку із зверненням до суду, слід стягнути з відповідача у повному обсязі, оскільки вимоги представника позивача судом задоволені у повному обсязі і ним документально підтверджені витрати з приводу оплати судового збору. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved