Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Представник позивачів за довіреністю звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 17.05.2015 року помер [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований [INFO]. На день його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, приватизованої земельної ділянки та земельної ділянки (паю). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 28.12.2004 року секретарем виконкому Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області за реєстровим № 366, згідно якого все своє майно заповів своїм дітям: [PERSON] та [PERSON], обом по рівній частині. 02.12.2015 між спадкоємцями було укладено Договір про поділ спадщини, зокрема, згідно умов якого [PERSON] отримує у власність: 1/2 частку житлового будинку, що розташований по вул. Дубровського, 6 в с. Потоки Таращанського району Київської області, оскільки на 1/2 частку у спільному майні подружжя вказаного будинку має право дружина померлого [PERSON] (позивач 1); 1/2 частку земельної ділянку, площею 0,2132 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул. Дубровського, 6 в с. Потоки Таращанського району Київської області. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок їм було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на будинок та запропоновано звернутися до суду. Просять суд визнати за ними право власності на даний спадковий житловий будинок. Представник позивачів у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 17.05.2015 року помер [PERSON], який до дня смерті проживав [INFO]. За своє життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 28.12.2004 року секретарем виконкому Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області за реєстровим № 366, згідно якого все своє майно заповів своїм дітям: [PERSON] та [PERSON], обом по рівній частині (а.с.15). 02.12.2015 між спадкоємцями було укладено Договір про поділ спадщини, посвідчений приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 637, зокрема, відповідно до умов якого [PERSON] отримує у власність: 1/2 частку житлового будинку, що розташований по вул. Дубровського, 6 в с. Потоки Таращанського району Київської області, оскільки на 1/2 частку у спільному майні подружжя вказаного будинку має право дружина померлого [PERSON] (позивач 1); 1/2 частку земельної ділянку, площею 0,2132 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул. Дубровського, 6 в с. Потоки Таращанського району Київської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 184202, оскільки на 1/2 частку у спільному майні подружжя вищевказаної земельної ділянки має право дружина померлого [PERSON] (а.с.26). Після відкриття спадщини померлого [PERSON], позивачі, маючи заповіт та договір про поділ спадщини, звернулися із заявою до нотаріуса з заявою щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] № 299/02-14-67/2015 від 04.12.2015 року (а.с.27), позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. Дубровського, 6 в с. Потоки Таращанського району Київської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватися у судовому порядку. Як видно з виписки із будинкових книг виконавчого комітету Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області № 383/02-29 від 29.10.2015 року (а.с.17), головою двору розташованого по вул. Дубровського, 6 в с. Потоки Таращанського району Київської області був [PERSON]. За даними технічного паспорту на житловий будинок по вул. Дубровського, 6 в с. Потоки Таращанського району Київської області (а.с.20-25), у господарстві спадкодавця є житловий будинок, гараж, сарай, сарай-прибудова, сарай-прибудова, сарай-прибудова, сарай, сарай-прибудова, погріб, огорожа, хвіртка, ворота, скважина, загальною вартістю 231952 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 глави 11 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов частково, оскільки з поданих до суду матеріалів вбачається, що власником будинку, розташованого по вул. Дубровського, 6 в с. Потоки Таращанського району Київської області був [PERSON] (виписки з будинкових книг виконавчого комітету Лісовицької сільської ради за 1991-2000, 2000-2015 року). Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: partial