Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» (далі ПрАТ «Європейський страховий альянс») звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з\~ [PERSON] суму збитків у розмірі 24\~092, 68 грн. та судовий збір в сумі 3\~524,00 грн. Обґрунтування позовних вимог. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що 24.06.2016 між приватним акціонерним товариством «Європейський страховий Альянс» та ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» було укладено Договір страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №1049971, відповідно до умов якого Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Peugeot, д.н.з. [NUMBER] . 29.11.2016 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 17.10.2017 провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Вартість відновлювального ремонту, що настала у зв`язку із пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП склала 25\~592,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою СТО №3696 від 31.03.2017. Згідно заяви на виплату страхового відшкодування від 26.12.2016 представник страхувальника [PERSON] , останній просив виплатити йому належну суму страхового відшкодування у разі визнання випадку страховим згідно документів СТО. У зв`язку із чим, позивач на виконання умов договору страхування виплатив Страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 24\~092,68 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом із зворотною вимогою (регрес) до [PERSON] у розмірі виплаченого відшкодування у розмірі 24\~092,68 грн. Процесуальні рішення постановлені по справі. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 11.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Підготовче судове засідання призначено на 08.10.2018 /а.с.51-52/. 08.10.2018 розгляд справи відкладено на 02.07.2019 у зв`язку з неявкою сторін /а.с.70/. 02.07.2019 цивільна справа знята з розгляду у зв`язку з тим , що суддя перебувала в нарадчій кімнаті по іншій справі /а.с.85/. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2020 головуючим суддею для цього провадження визначено суддю Равлінко Р.Г. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.08.2020 справу прийнято до провадження та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 02.11.2020 /а.с.98-99/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.11.2020 справу розглядом відкладено на 02.03.2021 у зв`язку з першою неявкою відповідача /а.с.114-115/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.03.2021 розгляд справи відкладено у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача на 28.05.2021 /а.с. 147-148/. Розгляд справи по суті відбувся 28.05.2021 за участю представника позивача ПАТ «Європейський страховий альянс» , адвоката Чалої І.М. В судове засідання з`явився представник позивача, ПАТ «Європейський страховий альянс», адвокат Чала І.М., зменшила позовні вимоги, згідно яких просила стягнути з [PERSON] суму відшкодування у розмірі 24\~092,68 грн. та судові витрати у розмірі 3\~524,00 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.06.2016 між ПАТ « Європейський страховий альянс» та ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» укладено договір страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 1049971 /а.с.8/. У відповідності до умов вказаного Договору страхування та переліку застрахованих транспортних засобів № 1 від 29.09.2016 до Договору страхування №1049971 від 24.06.2016 Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Peugeot», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк за умови їх документального підтвердження. /а.с.9-14/. Згідно Повідомлення про подію з транспортним засобом (ТЗ) від 26.12.2016, 29.11.2016 о 13 го 30 хв відбулося ДТП за участю автомобілів Peugeot, 301, д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» та ВАЗ 2107, який належить [PERSON] , д.н.з. [NUMBER] . /а.с.21/ Відповідно до Постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 17.10.2017 провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. /а.с.16/. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4\~ст.82 ЦПК України). Відповідно до Протоколу №743/17 від 31.03.2017 спеціалістом було оглянуто автомобіль марки Peugeot, 301 та виявлено пошкодження. /а.с.25/. Згідно звіту № 743/17 про оцінку автомобіля Peugeot 301 д.н.з. [NUMBER] від 07.04.2017 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 26\~729,51 грн. /а.с.23-24/ Відповідно до рахунку-фактури №3696 від 31.03.2017 вартість запасних частин та матеріалів для «Peugeot» 301, становить 25\~592,68 грн./а.с.17/ Згідно наряду-замовлення № 3696, який є актом виконаних робіт, «Peugeot» 301 було проведено ремонтні роботи вартість яких становить 25\~592,68 грн. /а.с.18-19/ Згідно з висновком щодо розміру заподіяної шкоди від 10.01.2018, Страховий акт №2230/16/50/ТР25/00/2, розмір заподіяної шкоди визначено у сумі 25\~592,68 грн., підставою для визначення розміру заподіяної шкоди є наряд-замовлення СТО 3696 від 31.03.2017 /а.с.7/ Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 10.01.2018, Страховий акт №2230/16/50/ТР25/00/2, сума страхового відшкодування до виплати становить 24\~092,68 грн. /а.с.6/. Відповідно до Страхового акту 2230/16/50/ТР25/00/2 від 11.01.2018 страхове відшкодування в розмірі 24\~092,68 грн. перераховано згідно заяви на виплату страхового відшкодування від 26.12.2016 /а.с.5/. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Peugeot 301 д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «Санофі-Авентіс Україна». /а.с.31/ ПрАТ «Європейський страховий альянс» було проведено ТОВ «Санофі-Авентіс України» виплату в розмірі 24\~092,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2018 № 00728 /а.с.22/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 1 Закону України «Про страхування»\~визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). За змістом\~статті 980 ЦК,\~статті 4 Закону України «Про страхування»\~залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності. Згідно з положеннями\~статті 999 ЦК\~України і статей\~6,\~7 Закону України «Про страхування»\~за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди. Позивачем як страховиком автомобіля марки Peugeot 301 д.н.з. [NUMBER] , було виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату суми страхового відшкодування в розмірі 24\~092,68 гривні. На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Статтею 1191 Цивільного кодексу України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку матеріали справи не містять. За наведених обставин, позивач, в порядку регресу, має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем. Окремо суд зазначає, що не встановлення вини у постанові Жидачівського районного суду Львівської області від 17.10.2017 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі статті 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не звільняє від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок ДТП. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тлумачення статті 1188 ЦК України свідчать про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.02.2018 року у справі №910/18319/16 та від 16.04.2019 року у справі №927/623/18. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Суд зауважує, що непритягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами. У матеріалах справи наявна довідка №3016334584737652 про дорожньо-транспортну пригоду, якою підтверджується факт ДТП за участю транспортних засобів «Peugeot», 301, д.н.з. [NUMBER] , власником, якого є ТОВ «Санофі-Авентіс Ураїхна», під керуванням [PERSON] та «ВАЗ, 2701», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а також встановлено, що ДТП відбулося внаслідок порушення [PERSON] п.10.1. ПДР./а.с.15/ Стосовно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП, за наслідком розгляду якого судом закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Наведені вище обставини, у своїй сукупності, переконливо свідчать про протиправність дій [PERSON] під час керування ним 29.11.2016 автомобілем «ВАЗ» 2107, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого майну іншої особи (автомобілю «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] ) завдано шкоди. Крім цього, суд зазначає, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин. Такий висновок повністю узгоджується з правовим висновок Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №686/10520/15-ц. Однак відповідач жодного належного та допустимого доказу на спростування своєї вини у заподіянні шкоди автомобілю «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] , не надав, як і не довів, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України. Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Водночас, відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки обов`язок виплати страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 29.11.2016 у м. Києві, покладений саме на відповідача, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved