Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Прокурор в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме право на земельну частку (пай) площею 3,51 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, яке посвідчене сертифікатом серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняли позивач та його мати (дружина померлого) - [PERSON], яка померла [INFO] року, але не оформили її. В силу ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті матері. Позивач звертався до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті матері та батька, але йому було відмовлено у видачі цих свідоцтв в зв'язку із втратою оригінала сертифікату на право на земельну частку (пай). [INFO] року помер дід позивача по лінії матері - [PERSON], якому на підставі державного акту серії [NUMBER] від 10 листопада 2004 року належали земельні ділянки площами 1,2545 га та 3,7316 га, які розташовані на території Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON], так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила її. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті, крім земельних ділянок, які вона успадкувала після смерті чоловіка, залишилися належні їй на підставі державного акту серії [NUMBER] від 10 листопада 2004 року земельні ділянки площами 1,8228 га та 3,1900 га, які розташовані на території Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом за правом представлення, спадщину прийняв, однак у зв'язку із втратою оригіналів державних актів на право власності на земельну ділянку йому (позивачу) відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] Прокурор просив визнати за позивачем: право на земельну частку (пай) площею 3,51 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON]; право власності на земельні ділянки площами 1,2545 га, 3,7316 га, 1,8228 га та 3,1900 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивач та його законний представник в судове засідання не з'явилися, направили заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили розгляд справи проводити без їх участі. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав з мотивів, які викладені в позовній заяві, просив задовольнити. Представники Носівської РДА Чернігівської області, Лихачівської та Хотинівської сільських рад Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явилися, направили заяви, в яких зазначили, що позов визнають, просили розгляд справи проводити без їх участі. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Носівської РДА позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Представники Городнянської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів Чернігівської обласної ради та відділу Держземагенства у Носівському районі в судове засідання не з'явилися, направили заяви, в яких просили позов задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Суд розглядає справу у відсутності позивача, його законного представника, представників Носівської РДА Чернігівської області, Лихачівської, Хотинівської сільських рад Носівського району Чернігівської області, Городнянської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів Чернігівської обласної ради та відділу Держземагенства у Носівському районі Чернігівської області за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення прокурора та представника органу опіки та піклування Носівської РДА Чернігівської області, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи видно, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) площею 3,51 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Горького. [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який було зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 348 від 19 листопада 1996 року, що підтверджується листом відділу Держземагенства у Носівському районі № 0-28-0.4-167/2-15 від 2 лютого 2015 року (а.с. 19). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 12). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. З копій актових записів про народження (а.с. 7), про встановлення батьківства (а.с. 8) та про одруження (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] є сином, а [PERSON] - дружиною померлого [PERSON] Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1996 року, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном, зокрема, може бути довідка виконавчого комітету місцевої ради про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. З копії довідки виконавчого комітету Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 19 від 29 січня 2015 року (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS]. Разом із ним були зареєстровані дружина - [PERSON] та син - [PERSON]. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], успадкували після смерті останнього по 1/2 частині права на земельну частку (пай), яке належало померлому, але не оформили в зв'язку із втратою оригінала правовстановлюючого документа. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] в силу ст. 1268 ЦК України прийняв її син [PERSON], оскільки на день смерті матері він був малолітнім та постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 20 від 29 січня 2015 року (а.с. 16). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті матері 1/2 частину права на земельну частку (пай), яке було успадковане нею після смерті свого чоловіка - [PERSON] Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 32). Позивач не має можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до нотаріальної контори із заявами про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкових справи № 58/2015 та 59/2015 (а.с. 49-53; 54-58). З постанов державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев'язко Л.М. № 298/02-31 та № 299/02-31 від 5 березня 2015 року (а.с. 27-28) видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлих [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з тим, що в матеріалах спадкових справ відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 13). З матеріалів справи видно, що [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки площами 1,2545 га, кадастровий номер [NUMBER], та 3,7316 га, кадастровий номер [NUMBER], які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на які 10 листопада 2004 року на ім'я останнього був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010485600095, що підтверджується копією державного акту (а.с. 17) та копіями витягів № 97 та № 98 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 22; 23). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 39927627 та № 39927632 від 20 березня 2015 року (а.с. 45-46) та повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 393/01-16 від 20 березня 2015 року (а.с. 44), вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, [PERSON] за життя заповіту не складав. З матеріалів справи вбачається, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON], оскільки остання постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 25 від 29 січня 2015 року (а.с. 15). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не переоформила на себе спадщину, яка була нею успадкована після смерті чоловіка. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 14). З матеріалів справи видно, що [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки площами 1,8228 га, кадастровий номер [NUMBER], та 3,1900 га, кадастровий номер [NUMBER], які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на які 10 листопада 2004 року на ім'я останньої був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010485600102, що підтверджується копією державного акту (а.с. 18) та копіями витягів № 95 та № 96 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 20; 21). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є внуком [PERSON], що підтверджується копіями актових записів про народження (а.с. 7; 9), про встановлення батьківства (а.с. 8) та про одруження (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом за правом представлення, а тому має право на спадкування після смерті останньої. [PERSON] в силу ч. 2 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на день смерті останньої він був малолітнім. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 60/2015 (а.с. 59-66). З постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев'язко Л.М. № 300/02-31 від 5 березня 2015 року (а.с. 29) видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали померлій [PERSON], в зв'язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON] належні їм державні акти на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та [NUMBER] були втрачені, що підтверджується оголошеннями про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 32). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Outcome: approved