Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Представник позивача МТСБУ звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати пов'язані з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10474,36 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 18.10.2014 року о 18-15 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Весніна на перехресті з вул. Пушкінською в м. Харкові, завчасно не зайнявши крайню праву смугу, повернув праворуч з другої смуги, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить ППФ «Бриз». Відповідач [PERSON] на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2014 року. Розмір матеріального збитку внаслідок ДТП, яке сталося 18.10.2014 року внаслідок пошкодження транспортного засобу «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до звіту спеціаліста-автотоварознавця № 10112/2014 від 27.11.2014 року, складеного ТОВ ЕАК «Довіра» складає 9804,87 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, який належить ППФ «Бриз» 10.12.2014 року скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає п. 35.1 ст. 35 вказаного Закону, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3708432 термін дії з 29.09.2014 року по 28.09.2015 року, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. В зв'язку з настанням події, передбаченої п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі на підставі наказу № 777 від 13.02.2015 року в розмірі 9804,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1/24849 від 16.02.2015 року. Крім того, МТСБУ було здійснено витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 670,00 грн. Листом за № 3/1-05/4435 від 13.02.2015 року МТСБУ зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування в добровільному порядку сплачена не була. Відповідачем [PERSON] до суду подано заяву про застосування строку позовної давності. В своїй заяві відповідача зазначає, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі 16.02.2015 року, що підтверджується зокрема платіжним дорученням №1/24849 від 16.02.2015 року. З позовною заявою МТСБУ про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, звернулось лише 01.04.2018 року за вихідним № 02/1248, що підтверджується відміткою про отримання позовної заяви від 17.04.2018 року. На підставі вище викладеного, позивач зазначає, що позовна заява подана до суду після спливу останнього дня строку загальної позовної давності, яка складає 3 роки, який закінчився 16.02.2018 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать матеріали справи. Про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача просив суд справу розглянути за його відсутності. Відповідач в своїй заяві просить розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав зазначених в своїй заяві. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.10.2014 року о 18-15 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER], який належить ППФ «Бриз». Відповідач [PERSON] на дату дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Розмір матеріального збитку внаслідок ДТП, яке сталося 18.10.2014 року внаслідок пошкодження транспортного засобу «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до звіту спеціаліста-автотоварознавця № 10112/2014 від 27.11.2014 року, складеного ТОВ ЕАК «Довіра» складає 9804,87 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, який належить ППФ «Бриз» 10.12.2014 року скориставшись своїм правом, подав відповідну заяву до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3708432 термін дії з 29.09.2014 року по 28.09.2015 року, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. В зв'язку з настанням події, передбаченої п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі на підставі наказу № 777 від 13.02.2015 року в розмірі 9804,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1/24849 від 16.02.2015 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність (скорочена або більш тривала) може буди застосована лише до вимог зазначених в ст. 258 ЦК України. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Таким чином, перебіг позовної давності для звернення з позовною заявою про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, почався 16.02.2015 року, після виплати страхового відшкодування потерпілій особі на підставі наказу № 777 від 13.02.2015 року в розмірі 9804,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1/24849. МТСБУ звернулось до суду з позовною заявою про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, лише 01.04.2018 року за вихідним № 02/1248, що підтверджується відміткою про отримання позовної заяви від 17.04.2018 року, тобто після спливу строку загальної позовної давності - 3 роки, який закінчився 16.02.2018 року. Позовні вимоги МТСБУ не пов'язані з вимогами зазначеними в ст. 268 ЦК України, на які позовна давність не поширюється. Представником позивача, клопотань про поновлення пропущеного строку позовної давності та визнання поважними причини пропущення позовної давності до суду не подавалось. Жодних доказів на підтвердження поважності пропущення строків позовної давності суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі вище викладеного, враховуючи, що позовна заява подана 01.04.2018 року за вихідним № 02/1248, що підтверджується відміткою про отримання позовної заяви від 17.04.2018 року, тобто після спливу строку загальної позовної давності - 3 роки, який закінчився 16.02.2018 року, та відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про відмову у позові.

Outcome: dismissed