Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Представник позивача\~ звернувся до суду з позовом до [PERSON], з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: м.Одеса, вул. Тетяни Тесс (4-а Степова), 47, що в цілому складається з: житлового удинку літ. «А» загальною площею 120, 3 кв.м., житловою площею 76,9 кв.м.; житловий будинок літ. «Б» загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м.; літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», убиральня літ. «И», огорожа №1, мостіння І, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 24.08.1993 року. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом\~ до [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку № 47 за адресою: м.Одеса вул. Тетяни Тес, (4-а Степова) в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 30.03.1993 р. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.02.1956 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони укладено договір купівлі продажу незакінченого будівництва домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, хут.Вишінського, вул. Четверта Степна, готовністю 97%, що розміщене на земельній ділянці площею 427 кв.м. За життя покупці добудували домоволодіння, проте не зареєстрували право власності на нього. [PERSON] померла 30.03.1993 року, її спадкоємицею є онука [PERSON]. [PERSON] помер 13.07.1985 року, його спадкоємцем був син [PERSON], померлий 24.08.1993 року, який прийняв спадщину, проте не оформив її. Його дружиною є [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, сторони по справі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину з огляду на відсутність правовстановлюючих документів. Сторони в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення первісного та зустрічного позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25.10.1950 року між Житловим управлінням Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих, та гр.[PERSON] було укладено договір на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори 25.10.1950 р., реєстр. номер 63327, відповідно до якого [PERSON] відводиться земельна ділянка площею 420 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку по вул. 4 Степній, в районі хутора Вишинського, Іллічівського району м. Одеси, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 21-22). Факт передання земельної ділянки під забудову [PERSON] підтверджується також копією виписки із рішення Виконавчого комітету Міської ради депутатів трудящих від 25.09.1950 року за № 1187, з якої вбачається, що [PERSON] виділено земельну ділянку площею 500 кв.м. (а.с.38), копією висновку про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою № 49 площею 503 кв.м. (а.с.37), також [PERSON] було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № 635 від 14.11.1950, що підтверджується копією зазначеного дозволу (а.с. 107 зв.). 09.02.1956 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони укладено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом домоволодіння, готовністю 97%, що розташоване за адресою: м.Одеса, хут.Вишінського, вул. Четверта Степна на земельній ділянці площею 427 кв.м., посвідчений державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори 09.02.1956 р., реєстр. № 1342, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.23-24). З копії технічного паспорту будинку, виконаного станом на 08.08.2016 р. (а.с. 128-130) , вбачається, що в теперішній час будинок має адресу м. Одеса, вул. Тетяни Тесс, № 47 та в цілому він складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 120, 3 кв.м. (, житловою площею 76,9 кв.м. рік побудови 1958); житлового будинку літ. «Б» загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м. (рік побудови 1976); літньої кухні літ. «В» (рік побудови 1979), сараїв літ. «Г», «Е», «З» (рік побудови 1979), убиралень літ. «Д», «И» (рік побудови 1979), гаражу літ. «Ж» (рік побудови 1979), огорожі №1, мостіння І. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 13.07.1985 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.41), його спадкоємцем був син, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.41), який фактично прийняв спадщину, вступивши в володіння спадковим майном відповідно до вимог ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., який був чинним на момент відкриття спадщини, що підтверджується копіями довідок про сумісне проживання (а.с. 76зв.), але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер 24.08.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.40), позивач [PERSON] є його дружиною, проживала з чоловіком на момент смерті спільно, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.40) та копіями довідок про сумісне проживання (а.с. 76зв.), та фактично прийняла спадщину відповідно до вказаних норм закону, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено, що підтверджується копією відповідної постанови від 02.06.2015 р. (а.с. 84зв.-85). Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (на день смерті [PERSON]) [PERSON] померла 30.03.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.62), спадкова справа після її смерті не заводилась, що підтверджується довідкою Першої Одескьої державної нотаріальної контори (а.с. 151). На момент смерті її дочка, [PERSON], проживала в спірному будинку що підтверджується копією довідки про спільне проживання (а.с. 70), тобто фактично прийняла спадщину після неї, вступивши у володіння спадковим майном відповідно до вимог ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., який був чинним на момент відкриття спадщини. [PERSON], уроджена [PERSON], є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 60), копією актового запису про шлюб (а.с. 67), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 68), з яких вбачається, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище з «Гудаль» на «Радіонова». [PERSON] померла 28.07.2008 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 61), [PERSON] на момент смерті матері проживала з нею спільно, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с. 70), відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. При вирішенні питання про входження спірного житлового будинку з надвірними спорудами до складу спадкового майна, суд виходить з наступного. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання відповідного права. Враховуючи викладене, з урахуванням часу побудови будівель та споруд, що входять до складу житлового будинку за адресою м.Одеса, вул. Т. Тесс, 47, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання за сторонами по справі права власності на нього в рівних частках: за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 24.08.1993 року, за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті її матері, [PERSON], померлої 28.07.2008 року.

Outcome: approved