Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК заборгованість у розмірі 12132 гривні 32 копійки за кредитним договором № б/н від 15.09.2011 року. Судові витрати у розмірі 1600 гривень судовий збір. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася та подала до суду заяву у якій просить зменшити суму пені. У заяві [PERSON] зазначила, що вона має на утриманні неповнолітнього сина. Представник позивача в судове засідання не зявився. В позовній заяві представник позивача зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Судом досліджено наступні докази: розрахунок заборгованості за договором від 15.09.2011 року укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 01.04.2015 року, розрахунок заборгованості за договором від 15.09.2011 року укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 09.08.2017 року, копія анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15.09.2011 року, витяг з тарифів по картках „Універсальна, 30 днів пільгового періоду , „Універсальна, 55 пільгового періоду ,Універсальна Contract і „Універсальна ГОЛД, витяг з Умов і правил надання банківських послуг ПриватБанку, довідку видану Кельменецькою селищною радою №3104 від 05.10.2017 року, акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 05.10.2017 року, копію свідоцтва про народження [PERSON] виданого 31 липня 2000 року на бланку І-МИ №279530. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПРИВАТБАНК та відповідачкою [PERSON] 15.09.2011 року був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 1142 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,6% на місяць. Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобовязалася щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором. Сторонами було визначено, що сплата відсотків здійснюється щомісяця до 25 числа. Розмір щомісячних платежів визначено сторонами як 7% від заборгованості, але не менше 100 гривень і не більше залишку заборгованості. Згідно до п. 2.1.1.12.6.1. Умов і правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 гривень, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Згідно витягу з тарифів по картках „Універсальна , 55 днів пільгового періоду, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості розраховується як пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 гривень щоразу , коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 гривень. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 гривень щоразу , коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 гривень другий місяць поспіль і більше. Відповідачка [PERSON] не виконала свої зобовязання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 1142 гривні 30 копійок, а також прострочила заборгованість по відсотках. Відповідно до умов договору відповідачці нараховані штрафи та пеня. Згідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому із грошових зобовязань передбачених дійсним договором клієнт сплачує банку штраф відповідно до встановлених тарифів. Тарифами встановлений штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобовязань за цим договором, порушила свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачка [PERSON] своєчасно виконала своє грошове зобов'язання за вказаним вище договором і не порушувала умови договору, а відповідачка не надала відповідно до ст. 60 ЦПК України суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст. 625 та ст.1049 Цивільного кодексу України вона в повному обсязі виконала свої зобовязання за кредитним договором. Суд вважає вимогу про стягнення з відповідачки штрафів безпідставною виходячи із наступного. Відповідно до положень ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У анкеті - заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана відповідачкою зазначено, що остання згідна з тим, що ця заява разом із памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Відповідачка заявила клопотання про зменшення розміру пені. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, законодавцем передбачено дві підстави для зменшення неустойки за рішенням суду: 1) значне перевищення розміру збитків та 2) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що розмір заборгованості по тілу кредиту складає 1142 гривні 30 копійок. Розмір неустойки у вигляді пені в сумі 9251 гривня 27 копійок в даному випадку є несправедливим. Суд також враховує матеріальний стан позивачки та наявність на її утриманні неповнолітнього сина. Таким чином, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, нарахованої позивачем і стягнути з відповідачки неустойку в розмірі 1142 гривні 30 копійок, оскільки відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до [PERSON] підлягає задоволенню частково і з відповідачки слід стягнути на користь позивача 2969 гривень 43 копійки, в тому числі: основний борг в сумі 1142 гривні 30 копійок, 684 гривні 83 копійки процентів, 1142 гривні 30 копійок пені, а в решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача ПАТ КБ Приватбанк слід стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 391 гривня 60 копійок пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509,525,526,551,599,611,612,625,629,1046 - 1050 Цивільного кодексу України

Outcome: partial