Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Прокурор м.Олександрії, діючи в інтересах [PERSON] просить - зняти обтяження (скасувати заборону на нерухоме майно) з житлового будинку площею 159,6 кв.м. за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Знам'янська, будинок 73, Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер 8008255, 02.10.2008 09:10:59, реєстратор Кіровоградська міська державна нотаріальна контора № 1; підстава виникнення обтяження повідомлення 24.08.1989, видавник Ощадбанк. Позов мотивує тим, що згідно статті 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб та брати участь у цих справах. Випадки представництва прокуратурою інтересів громадянина в судах визначені, зокрема, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру». [PERSON] в 1989 році Сбербанком СРСР № 3070 (правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України») надано було кредит під заставу власного майна, а саме житлового будинку № 73 по вулиці Знам'янській міста Олександрії Кіровоградської області. На виконання умов кредитного договору Олександрійським відділенням Сбербанку № 3070 24.11.1989 року було направлено до нотаріальної контори повідомлення про накладення обтяження, про що зроблено запис до «Алфавитной книги учета запрещений отчуждения жилых домов и арестов, наложенных на жилые дома», «Реестры для регистрации запрещений отчуждения жилых домов, а также арестов, наложеных на дома судебными и следственными органами» (копія листа Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 та копія Реєстру додається). Після чого, з початку дії Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна Кіровоградською міською державної нотаріальною конторою № 1, яка виконувала функції реєстратора, 02 серпня 2010 року внесено на підставі запису у зазначеному вище реєстрів відомості про обтяження на житловий будинок № 73 по вулиці Знам'янській міста Олександрії Кіровоградської області. На даний час, відповідно до свідоцтва про право власності від 14 червня 2013 року серія САЕ № 665238, власником будинку № 73 по вулиці Знам'янській міста Олександрії Кіровоградської області є [PERSON]. Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на будинок № 73 по вулиці Знам?янській міста Олександрії Кіровоградської області накладено заборону відповідно до повідомлення Сбербанку СРСР № 3070 від 24.08.1989р. При цьому, відповідно до листа філії Кіровоградське обласне відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» від 15 липня 2013 року № 13-18/1364 на імя [PERSON], за останнім кредитна заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України» не обліковується. Таким чином, [PERSON] повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором перед ПАТ «Державний ощадний банк України». Статтею 41 Конституції України закріплено право кожного володіти, користуватись і розпоряджатись своє власністю. Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями статті 593 Цивільного кодексу України застава припиняється у звязку з припиненням основного зобовязання. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. На підставі частини 9 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувала, яку він зобовязаний подати протягом п?яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письму вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» у порушення вищевказаних норм не виконав свої зобовязання після виконання [PERSON] умов кредитного договору щодо надіслання повідомлення про зняття обтяження з нерухомого майна, яке перебувало у заставі за договором. Пунктом 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.13 № 868 визначено документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. У звязку з тим, що у [PERSON] майно якого обтяжено, заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк України» не залишилось, то зобовязання на підставі якого здійснювалося обтяження майна, і саме обтяження є припиненим. Наявність відомостей про обтяження майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є безпідставним, порушує право власності [PERSON] та не дає йому можливості вільно, на власний розсуд розпорядитися своїм майном. Згідно ухвали суду від 25 травня 2015 року до участі у даній справі в якості співвідповідача залучено Кіровоградську міську державну нотаріальну контору №1 (а.с.98). В судовому засіданні позивач пояснив, що десь в 1989 році йому виділили земельну ділянку під будівництво будинку, а тому він звернувся в Ощадбанк, де уклав договір та отримав грошові кошти (ссуду). Десь в 1992 році ним суму кредиту було погашено в повному обсязі, а будинок був ним збудований в 1994 1996 роках, але здав він його в експлуатацію тільки в 2012 2013 роках. Свідоцтво про право власності на житловий будинок № 73 по вулиці Знам?янській міста Олександрії Кіровоградської області він отримав в 2013 році та після цього взнав про обтяження. Прокурор просить позов задовольнити з підстав, які зазначені в позов. Представник банку [PERSON] позов визнавав, пояснивши, що кредитна справа знищена, на теперішній час у [PERSON] немає заборгованості перед банком, а тому вони можуть відповідну інформацію надати нотаріусу для зняття обтяження, в звязку з чим було оголошено перерву по справі. В подальшому, інший представник банку [PERSON], позов не визнала, пояснивши, що з довідки видно, що на підставі повідомлення Кіровоградською міською нотаріальною конторою було внесено відповідне обтяження. Згідно ст9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на нотаріуса покладено обовязок державного реєстратора та для внесення інформації про обтяження надаються певні документи. Вважає, що банк є неналежним відповідачем, оскільки банком надано інформацію що у нього не було і немає договору з [PERSON], а тому в позові необхідно відмовити. Представник Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 на розгляд справи не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень чи заперечень по суті заявлених вимог не надав. Представники третіх осіб на розгляд справи не явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність не явившихся осіб. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Україною 17.07.1997 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 14.06.2013 року [PERSON] на праві приватної належить житловий будинок площею 159,6 кв.м., за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Знам'янська, будинок 73 (а.с. 26) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на будинок № 73 по вулиці Знам?янській міста Олександрії Кіровоградської області накладено заборону згідно до повідомлення Сбербанку СРСР № 3070 від 24.08.1989р. (а.с.27 - 29) При цьому, відповідно до листа філії Кіровоградське обласне відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» від 15 липня 2013 року № 13-18/1364 на імя [PERSON], за останнім кредитна заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України» не обліковується, що також підтверджується поясненнями представників відповідача в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] в 1989 році Сбербанком СРСР № 3070 (правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України») надано було позику під заставу власного майна, а саме житлового будинку № 73 по вулиці Знам'янській міста Олександрії Кіровоградської області (якого на той час у нього не існувало), яку він погашав протягом 1991 1992 років, що підтверджується квитанціями, які позивач надав до суду (а.с.90 - 93). На забезпечення виконання умов договору позики 24.11.1989 року Олександрійським відділенням Сбербанку № 3070 було направлено до нотаріальної контори повідомлення про накладення обтяження, про що зроблено запис до «Алфавитной книги учета запрещений отчуждения жилых домов и арестов, наложенных на жилые дома», «Реестры для регистрации запрещений отчуждения жилых домов, а также арестов, наложеных на дома судебными и следственными органами», що підтверджується листом з Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 та копією Реєстру (а.с. 12 - 13). Відповідно до абз. 1ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952 ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Абзацом 4 названої статті Закону надано визначення обтяженню, яким є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 31/5 від 09.06.1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 за № 364/3657 (далі - «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна»), у редакції на момент виникнення спірних правовідносин та чинній у момент звернення до суду із позовом, встановлено порядок ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, унесення (одержання) інформації до (з) нього. Згідно п. 1.1. вказаного Положення Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка містить відомості про: обтяження нерухомого майна: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна, вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна: внесені до Реєстру заборон тимчасові застереження щодо нерухомого майна, вилучення записів про тимчасові застереження; видані витяги з Реєстру заборон. З пояснень прокурора діючого в інтересах позивача та матеріалів справи вбачається, що на виконання наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 року № 85/5 «Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно правових актів Міністерства юстиції України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2004 за № 1020/9619, Держінформ'юстом здійснювалось перенесення діючих записів про заборони/арешти з бази даних раніше створеного прикладного програмного забезпечення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (ФЕМІДА), зареєстрованих приватними нотаріусами та державними нотаріальними конторами, до бази даних нового прикладного програмного забезпечення Реєстру заборон (далі - модернізований Реєстр заборон). Пунктом 4 вказаного наказу було установлено, що перенесення інформації з бази даних раніше створеного прикладного програмного забезпечення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (ФЕМІДА) до бази даних нового прикладного програмного забезпечення здійснюється частинами за окремими нотаріальними округами. Так, відповідно до даних, зазначених у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в актуальній інформації про Державну реєстрацію обтяження номер запису про обтяження: 1302995, дата реєстрації: 02.10.2008 року; підстава виникнення обтяження: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 24.08.1989 року, видавник: Оадбанк; вид обтяження - заборона на нерухоме майно; відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року - назва реєстру: Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер: 8008255, 02.10.2008, реєстратор: Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №1. Таким чином, у 2008 році відбулося перенесення, існуючих у базі даних попереднього Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (ФЕМІДА) записів про обтяження до модернізованого Реєстру заборон відповідними Державними нотаріальними конторами, а аж ніяк не внесення до Реєстру заборон нових записів (а.с.31). Тобто, ПАТ «Державний ощадний банк України» не надало своєчасно відомостей про скасування обтяження, після виконання [PERSON] своїх зобовязань. Враховуючи, що на момент перенесення вказаних записів відомості про їх виключення чи скасування не були внесені до попереднього Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (ФЕМІДА), то їх було перенесено як існуючі. Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна право внесення відомостей про зняття заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна надано державним нотаріальним контрам або приватним нотаріусам - реєстраторам заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна, накладення арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту), судам (крім третейських судів) і слідчим органам, а також органам державної виконавчої служби. Таким чином, прийняття рішення щодо зняття обтяження має відбуватися в рамках цивільного судочинства. Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Україною 17.07.1997 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до листа філії Кіровоградське обласне відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» від 15 липня 2013 року № 13-18/1364 на імя [PERSON], за останнім кредитна заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України» не обліковується. Таким чином, [PERSON] повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором перед ПАТ «Державний ощадний банк України», а тому його порушене право як власника житлового будинку на який накладено обтяження, підлягає відновленню. Згідно ст. 88 ЦК України, оскільки позов підлягає задоволенню, при подачі позову судовий збір не сплачено, то він підлягає стягненню в дохід держави з відповідачів в рівних розмірах.

Outcome: approved