Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом в якому просить: - визнати недійсним Договір оренди землі, укладений 07.11.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Трайдент Кепітал», площею 3,6101 га, з кадастровим номером 3520587500:02:000:0930, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32407241 від 17.11.2016 року, прийняте державним реєстратором Олександрівської районної адміністрації Кіровоградської області [PERSON]; - стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 10.09.2012 року між ТОВ «АФ Колос 14» та [PERSON] було укладено договір оренди землі № 88, загальною площею 3,6101 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520587500:02:000:0930. Зазначений договір було укладено строком на 15 років. Державна реєстрація договору здійснена 09.11.2012 року. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна від 17.07.2018 року позивачу стало відомо, що [PERSON] 07.11.2016 року уклала договір оренди цієї ж, належної їй, земельної ділянки з кадастровим номером 3520587500:02:000:0930, загальною площею 3,6101 га, з ТОВ «Трайдент Кепітал», строк оренди земельної ділянки складає 7 років, державна реєстрація вказаного договору була здійснена державним реєстратором Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON], згідно рішення про державну реєстрацію від 17.11.206 року, індексний номер 32407241. Враховуючи те, що в момент укладення договору оренди земельної ділянки площею 3,6101 га з кадастровим номером 3520587500:02:000:0930 між [PERSON] та ТОВ «Трайдент Кепітал», сторонами договору недодержані вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину суперечить цивільному законодавству та ЗУ «Про оренду землі», і порушує майнове (речове) право ТОВ «АФ Колос 14» як землекористувача вказаної земельної ділянки (по договору оренди від 2012 року), договір оренди земельної ділянки від 07.11.2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Трайдент Кепітал» підлягає визнанню недійсним, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.11.2016 року з індексним № 32407241 скасуванню. Крім того, незаконність спірного договору від 2016 року свідчить саме по собі його укладення [PERSON] та ТОВ «Трайдент Кепітал» під час дії нерозірваного чи невизнаного недійсним у встановленому порядку договору оренди цієї ж земельної ділянки від 2012 року. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області\~Пляки С.Л. 01.11.2018 року відносно судді Пляки С.Л. Олександрівським районним судом Кіровоградської області\~винесено наказ № 55-к, згідно якого [PERSON] увільнено від виконання обов?язків судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області у зв?язку із укладенням ним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 2 роки з 02.11.2018 року (а.с. 28). Розпорядженням керівника\~апарату\~Олександрівського\~районного суду\~Кіровоградської області\~№ 145 від 06.11.2018 року проведено повторний автоматичний розподіл\~даної цивільної справи та визначено головуючим суддю Отян О.В. (а.с. 29-30). Ухвалою суду від 13.11.2018 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Отян О.В., в порядку загального позовного провадження, зі стадії початку підготовчого засідання (а.с. 31). 26.12.2018 року відносно судді Отян О.В. Вищою Радою Правосуддя винесено рішення № 4017/0/15-18, згідно якого [PERSON] звільнено з посади судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області у зв?язку з поданням заяви про відставку (а.с. 54). Розпорядженням керівника\~апарату Олександрівського\~районного суду Кіровоградської області\~№ 70 від 03.01.2019 року проведено повторний автоматичний розподіл\~даної цивільної справи та визначено головуючим суддю Мирошниченка Д.В. (а.с. 55-56). Ухвалою суду від 04.01.2019 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Мирошниченка Д.В., в порядку загального позовного провадження, зі стадії початку підготовчого засідання (а.с. 57). Представник позивача у підготовче судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 76). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнала повністю (а.с. 74). Представник відповідачів [PERSON] та ТОВ «Трайдент Кепітал» у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с. 77). Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень до суду не подав (а.с. 68). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання відповідача та представника відповідачів про те, що не заперечують проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача. \~ \~ \~ \~У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником\~земельної ділянки,\~кадастровий № 3520587500:02:000:0930, площею 3,6101\~га, яка розташована\~на території Староосотської\~сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, згідно\~Державного\~акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯК № 427201 (а.с. 11). 10.09.2012 року між [PERSON] та ТОВ «АФ Колос 14» укладено договір оренди землі № 88, який зареєстровано відділом Держкомзему у Олександрівському районі Кіровоградської області 09.11.2012 року за № 352050004003817, відповідно до умов якого орендодавець [PERSON]\~надає, а орендар ТОВ «АФ Колос 14» приймає в строкове платне володіння та користування вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на строк пятнадцять років. Таким чином, враховуючи ту обставину, що договір не був розірваний в установленому законом порядку, він діє до 09.11.2027 року (а.с. 6-7). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 2012 року, орендодавець [PERSON] передала, а орендар ТОВ «АФ Колос-14» прийняв земельну ділянку, щодо якої укладено договір оренди № 88 від 10.09.2012 року (а.с. 8). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта щодо земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0930, 17.11.2016 року державним реєстратором Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] зареєстровано договір оренди землі б/н, виданий 07.11.2016 року, орендар ТОВ «Трайдент Кепітал», орендодавець [PERSON]; строк дії договору 7 років з урахуванням ротації культур, з правом пролонгації (а.с. 13). [PERSON], судом встановлено, що на теперішній час на одну і ту ж земельну ділянку діє два різних договори оренди землі. Однією з засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 Цивільного кодексу (далі ЦК) України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За приписами ст.ст. 13-14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,\~угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, визначених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 2 ст.\~16\~ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України, визнання правочину (угоди) недійсним є одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки. Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлена істотна умова, досягнення згоди з якої є обовязковим для укладення договору оренди землі, зокрема - строк дії договору оренди. Таким чином, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. За договором оренди землі від 10.09.2012 року [PERSON] та ТОВ «АФ Колос 14» дійшли згоди щодо істотної умови договору оренди земельної ділянки, скріпивши договір своїми підписами. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договору оренди землі, набуваються після відповідної державної реєстрації. Вищевказане випливає зі змісту статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі», згідно яких укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Після державної реєстрації 09.11.2012 року договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «АФ Колос 14», цивільні права та обовязки щодо зазначених у договорі істотних умов набули чинності. [PERSON], усі інші зміни істотних умов зазначеного договору, в тому числі щодо строку дії договору, мають бути зареєстрованими в установленому законом порядку саме як зміни до договору або як договір (угода) про розірвання такого договору. Всі інші нові договори оренди землі предметом яких є одна і та ж земельна ділянка є недійсними, так як укладені в порушення вже діючих умов. Згідно ч.2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець зобов'язаний, зокрема, при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки та не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. У свою чергу орендар земельної ділянки відповідно до ч. 1 ст. 25 зазначеного Закону має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону, орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ст. 126 ЗК України право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога щодо визнання недійсним договору є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки він не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, так як був укладений у період дії попереднього договору на одну й ту саму ж ділянку. Вимога про скасування рішення про державну реєстрацію оспорюваного договору не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнання недійсним договору оренди землі є підставою для скасування запису про його державну реєстрацію. Аналізуючи зазначену норму Закону, суд дійшов до висновку, що скасувати рішення про державну реєстрацію оспорюваного договору суд не має можливості, оскільки, у такому разі, суд має визнати незаконними дії реєстратора, який не приймав участі у справі та до якого вимоги не заявлялися. За таких обставин, визнання недійсним договору оренди тягне за собою безпосереднім наслідком скасування його державної реєстрації, тому дана вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до\~\~ст. 141\~\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів\~на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: partial