Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Представник позивача КС «Кредитсталь» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений 26 листопада 2014 року кредитний договір № 1987 (далі за текстом Договір), згідно з яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000 гривень, який зобовязалась повернути протягом 12 місяців. Пунктами 1.1 розділу 1, п.п.2, п.п.3.2.2 п.3.2. розділу 3, п.4.4 розділу 4 Договору передбачено, що відповідачка зобовязується повернути кредит та сплатити 33% річних за користування кредитом, з періодичної сплатою процентів та ос-новної частини кредиту рівними долями строком не пізніше 27 листопада 2015 року. Однак, [PERSON] кредит сплачувала з порушення вимог п.4.4 розділу 4 Договору, за два місяці платежів не було (січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року), остання сплата за кредитом здійснена 05 грудня 2014 року у сумі 297,00 гривень, у звязку із чим позивач вимагає дострокового повернення частини кредиту та відсотків за його користування у розмірі 3 607,46 гривень. Представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кре-дитним договором, а також судові витрати, повязані із зверненням до суду з зазначеним позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, просила задовольнити позов у повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитного договору № 1987 від 26 листопада 2014 року КС «Кредитсталь» надала [PERSON] кредит на суму 3 000 гривень зі сплатою відсотків за його використання у розмірі 33% річних за користування кредитом, з періодичної сплатою процентів та основної частини кредиту рівними долями строком не пізніше 27 листопада 2015року, на умовах погашення кредиту, передбаченого кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованості станом на 26 березня 2015 року, відповідачка [PERSON] сплачувала суму кредиту з порушення вимог п.4.4 розділу 4 Договору, за три місяці платежів не було (січень, лютий, березень 2015 року), остання сплата за кредитом здійснена 05 грудня 2014 року у сумі 297 гривень, у звязку із чим позивач вимагає дострокового повернення частини кредиту та процентів, що залишились у сумі 3 607,46 гривень. Згідно п.3.1.1. Договору Кредитодавець набуває право вимагати дострокового повернення кредиту та с плати процентів, зокрема, у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків по ньому, або невиконання Позичальником обовязків, встановлених Договором, щодо забезпечення повернення кредиту. 06 січня 2015 року КС «Кредитсталь» була відправлена відповідачці вимога про дострокове погашення кредиту та інших нарахувань за ним, однак відповідачка ці вимоги не виконала. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином, згідно умов договору й вимог чинного законодавства. Відповідно ст.549 ЦК України боржник у разі порушення ним зобовязання повинен сплатити кредитору неустойку (штраф), розмір якої згідно ч.2 ст.551 ЦК України може бути встановлений договором. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зо-бовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою порушені умови договору щодо повернення кредиту, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і позов задовольняє. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору, сплачені позивачем при подачі позову до суду в розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 625, 629, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved