Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району Закарпатської області про зняття арешту з нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що у червні 2020 року позивачці стало відомо, що на її майно, а саме 1/5 частку квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] накладено арешт за номером 251128312 за постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №176036 від 21 квітня 2008 року. Виконавче провадження було відкрито по примусовому виконанню виконавчого листа №2-389 від 29 січня 2008 року виданого Великоберезнянським районним судом Закарпатської області про стягнення з позивачки на користь ВАТ «Укртелеком» 1037,43 грн. боргу. Згідно з повідомленням відділу Державної виконавчої служби зазначене виконавче провадження було знищено у 2012 році. Позивачкою за платіжними реквізитами наданими Закарпатською філією ПАТ «Укртелеком» сплачено стягувану зазначену суму заборгованості за телекомунікаційні послуги та відшкодовано витрати по сплаті судового збору. Враховуючи наведене, представник відповідача просить суд зняти арешт з 1/5 часки квартири, належної позивачці. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Кульчицький Р.Р. у судове засідання не з`явилися, однак представник подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник відповідача також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні визнає повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог у підготовчому судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 23 вересня 2005 року на праві приватної спільної часткової власності належить 1/5 частки квартири розташованої за адресою [ADDRESS] . Крім того, встановлено, що на підставі постанови відділу ДВС Великоберезнянського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №176036 від 21 квітня 2008 року, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 7086727, накладеного на 1/5 частки вищезазначеної квартири, належної [PERSON] , що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2007 року, стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Укртелеком» 1037, 42 грн. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, 51 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору та 30 грн. відшкодування витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З відповіді Закарпатскьої філії ПАТ «Укртелеком» наданої 01 липня 2020 року на адвокатський запит представника [PERSON] - адвоката Кульчицького Р.Р., вбачається, що станом на дату вищезазначене рішення суду не виконане. З відповіді Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби від 15 липня 2020 року на адвокатський запит представника позивачки - адвоката Кульчицького Р.Р. вбачається, що у 2008 році на виконанні перебувало виконавче провадження ВП6241154 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-389 від 29 січня 2008 року виданого Великоберезнянським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Укртелеком» 1037,43 грн. боргу. Зазначене виконавче провадження відкрито 12 лютого 2008 року та повернуто без виконання стягувану 17 березня 2009 року. Матеріали виконавчого провадження, згідно Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби знищене у 2012 році. 14 липня 2020 року, [PERSON] сплатила на користь ПАТ «Укртелеком» 1037, 42 грн., 51 грн. та 30 грн. заборгованості, що підтверджено оригіналами відповідних квитанцій. Статтею 41 Конституції України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи вищенаведене позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачки. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого така позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з майна. Користуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, позивач бажає судові витрати по справі в розмірі 840,40 грн. компенсувати за власний рахунок.

Outcome: approved