Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № PL-D00/027/2007 від 03.03.2007 року в сумі 34926,18 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 03.03.2007 року ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит в національній валюті в сумі 22000,00 грн., фіксована процентна ставка 3% за кожен календарний місяць користування кредитом, але відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, заборгованість по кредиту - не повернув, відсотки за користування кредитом - не сплатив, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути вищевказану заборгованість з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, шляхом оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 03.12.2015 року №226, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що «03» березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №PL-D00/027/2007 (а.с.5-6,7-9). Відповідно до умов Кредитного договору банк надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 22 000 грн. 00 коп., а відповідач, в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а саме п. 1.5. ч. 2 Кредитного договору, а також сплатити відповідні кошти за користування кредитом в порядку та умовах, що визначені в п. 1.4. ч. 2 Кредитного договору. Згідно п. 1.5.1. ч. 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється Відповідачем щомісяця шляхом сплати Ануїтетних платежів у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк . Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). 04 лютого 2011 року між Банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «[PERSON] Факторинг» у відповідності до ст.ст.512, 514, 1077-1079,1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір факторингу № 04022011-1 (а.с.12-14). Згідно з вищевказаним договором Банк передав, а ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Факторинг» прийняло право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору факторингу. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, Кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON]Факторинг» перейшли всі права Банка щодо права вимоги до Боржника за Кредитним договором. Відповідно до п. 4 Протоколу №7 від 22.04.2011р. Загальних зборів ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Факторинг», останнє змінило найменування з ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Факторинг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС»(а.с.17-18). Отже, Позивач є правонаступником усіх прав та обовязків ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Факторинг», що також підтверджується копією Статуту (а.с.19-23). Таким чином, внаслідок передачі банком позивачу прав вимоги до боржників, до Позивача переходить (відступається) право вимагати (замість Банку) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними договорами. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором. Як вбачається із змісту позовної заяви та інших матеріалів на теперішній час,\~\~зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідачем не виконується,\~\~кредит - не повертається,\~\~проценти за користування кредитом - не сплачуються. Згідно розрахунку наданого суду позивачем заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 04.02.2011 року складає 34926,18 грн., з яких: 20893,17 грн. заборгованість за кредитом; 14033,01 грн. сума відсотків, несплачені відсотки за користування кредитом (а.с.10). За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення суми кредиту, а також сплати процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір. Таке право також передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, яка застосовується до правовідносин за кредитним договором. Позивачем по справі були понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 349,26 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved