Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Кредитної спілки «Самара» заборгованість за кредитним договором № 29/14 від 12.06.2014 в розмірі 9627,07 гривень станом на 16.01.2018, з яких: - 1691,93 гривень - заборгованість за кредитом; - 7935,14 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Крім того, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, на те, що 12.06.2014 між Кредитною спілкою «САМАРА» та відповідачем укладено кредитний договір № 29/14, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 6290,00 гривень, строком на 18 місяців, починаючи з 12 червня 2014 року по 11 грудня 2015 року, а відповідач взяла на себе зобов'язання повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, який вона отримала 12.06.2014. Відповідно до умов кредитного договору № 29/14 від 12.06.2014, відповідач [PERSON], зобов'язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернений у строк до 11 грудня 2015 року в розмірі - 6290,00 гривень, при своєчасному внесенні платежів, відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, про те, відповідач належним чином взяте на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим, станом на 16.01.2018, має заборгованість в загальному розмірі 9627,07 гривень, яка складається з залишку кредиту в розмірі 1691,93 гривень та процентів за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 7935,14 гривень, які представник позивача просить стягнути на користь позивача та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.23,25). Належним чином повідомлена про день та час розгляду справи відповідач [PERSON], повторно до суду не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило (а.с.24, 31-33, 34-35). Відповідно до ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.06.2014 між Кредитною спілкою «САМАРА» та відповідачем укладено кредитний договір № 29/14 (а.с. 4-5). Відповідно до п.п.1.1 п. 1, п.п.8.1 п. 8 Кредитного договору № 29/14 позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 6290,00 гривень, строком на 18 місяців, починаючи з 12 червня 2014 року по 11 грудня 2015 року (а.с.4,5), а відповідач взяла на себе зобов'язання повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, який вона отримала 12.06.2014. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 6290,00 гривень, підтверджується копією видаткового касового ордеру від 12.06.2014 (а.с.6), в якому відповідач [PERSON], поставила особистий підпис. Згідно п.п. 4.2. п. 4 Кредитного договору № 29/14, відповідач [PERSON], зобов'язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору (а.с.4 зворот). У зв'язку із тим, що в строк до 11 грудня 2015 року, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, а саме не повернула позивачу кредитні кошти в розмірі - 6290,00 гривень, при своєчасному внесенні платежів, відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, станом на 16.01.2018, у відповідача утворилася заборгованість в загальному розмірі 9627,07 гривень, яка складається з залишку кредиту в розмірі 1691,93 гривень та процентів за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 7935,14 гривень, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.3). Позивачем неодноразово на адресу відповідача надсилалися письмові претензії за несвоєчасне погашення боргу (а.с.7,8,9,10,11), на які відповідач жодним чином не відреагувала, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов'язання. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Позивач свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором № 29/14 від 12.06.2014 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 6290,00 гривень. Натомість позичальник свої зобов'язання не виконувала належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 16.01.2018 утворилась заборгованість в загальному розмірі 9627,07 гривень, яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов'язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 29/14 від 12.06.2014 станом на 16.01.2018, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 9627,07 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд

Outcome: approved