Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Прокурор звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Новгород-Сіверської центральної районної лікарні ім.І.В.Буяльського до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину вказуючи на те, що підставою представництва у суді інтересів Новгород-Сіверської ЦРЛ ім. Буяльського є порушення економічних інтересів держави в особі позивача внаслідок несплати відповідачем коштів на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, оскільки видатки на вказані послуги здійснюються з районного бюджету. Згідно вироку Новгород-Сіверського районного суду від 05 травня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 30.07.2013 року близько 15-00 год. [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у будинку [ADDRESS] Н-Сіверського району Чернігівської області, в ході сварки з [PERSON], на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, завдав останньому одного удару в область лівого стегна канцелярськими ножицями та не менше трьох ударів руками та ногами по тілу потерпілого, після чого продовжуючи свої злочинні дії, які виразилися у подальшому спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON], з використанням підручних засобів, які [PERSON] знайшов у будинку потерпілого, а саме, дерев'яним підлокітником з дивану, завдав не менше трьох ударів по спині та руці [PERSON], а також за допомогою розпеченої підошви праски наніс потерпілому не менше трьох доторкань в область лівого плеча, грудної клітини та живота, завдавши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани правої брові та тім'яної ділянки голови, множинних осаджень шиї, синців на обличчі, різаної рани вушної раковини, колотої рани лівого стегна, опіків 2-ЗА ступенів лівого плеча, грудної клітини, живота площею 2% тіла, які згідно висновку судово - медичної експертизи №66 від 15.08.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я та синця в ділянці лівого передпліччя, котрий згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Потерпілий [PERSON] після вчинення стосовно нього злочину перебував на стаціонарному лікуванні в Н-Сіверській районній лікарні з року по 07.08.2013 року, що підтверджується довідкою лікарні від 07.04.2014 року. Відповідно до довідки-розрахунку загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину становить 1930 грн. 32 коп, стягнення якої і є предметом позовних вимог. В судовому засіданні прокурор Галенко Р.В., позов підтримав та при цьому та зазначив на необхідності їх задоволення. Відповідач [PERSON], до судового засідання не зявився, хоча про час та місце проведення розгляду справи був повідомлений згідно чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив, від нього будь-яких клопотань до суду не надходило. Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши зібранні по справі докази Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що що підставою представництва у суді інтересів Новгород-Сіверської ЦРЛ ім. Буяльського є порушення економічних інтересів держави в особі позивача внаслідок несплати відповідачем коштів на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, оскільки видатки на вказані послуги здійснюються з районного бюджету. Згідно вироку Новгород-Сіверського районного суду від 05 травня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 30.07.2013 року близько 15-00 год. [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у будинку [ADDRESS] Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в ході сварки з [PERSON], на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, завдав останньому одного удару в область лівого стегна канцелярськими ножицями та не менше трьох ударів руками та ногами по тілу потерпілого, після чого продовжуючи свої злочинні дії, які виразилися у подальшому спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON], з використанням підручних засобів, які [PERSON] знайшов у будинку потерпілого, а саме, дерев'яним підлокітником з дивану, завдав не менше трьох ударів по спині та руці [PERSON], а також за допомогою розпеченої підошви праски наніс потерпілому не менше трьох доторкань в область лівого плеча, грудної клітини та живота, завдавши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани правої брові та тім'яної ділянки голови, множинних осаджень шиї, синців на обличчі, різаної рани вушної раковини, колотої рани лівого стегна, опіків 2-ЗА ступенів лівого плеча, грудної клітини, живота площею 2% тіла, які згідно висновку судово - медичної експертизи №66 від 15.08.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я та синця в ділянці лівого передпліччя, котрий згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Потерпілий [PERSON] після вчинення стосовно нього злочину перебував на стаціонарному лікуванні в Новгород-Сіверській районній лікарні з року по 07.08.2013 року, що підтверджується довідкою лікарні від 07.04.2014 року. Відповідно до довідки-розрахунку загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину становить 1930 грн. 32 коп, стягнення якої і є предметом позовних вимог. У відповідності до ст.121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді. Частинами 1, 3 статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Провідшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягненних з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає до задоволення, оскільки відповідач вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Новгород-Сіверській ЦРЛ, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 1930 гривень 32 копійки витрат, затрачених Новгород-Сіверською ЦРЛ на лікування потерпілого від злочину. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved