Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») Гостєва Є.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 24 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №879612636, право вимоги за яким на підставі договорів факторингу 28 листопада 2018 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», а 3 січня 2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору у неї виникла заборгованість в розмірі 8973,00 грн., з яких 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 973,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №879612636 в розмірі 8973,00 грн., з яких 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 973,00 грн. сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про що у матеріалах справи містяться відповідні докази, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України наявні всі умови для ухвалення у даній справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Судом встановлено, що 24 жовтня 2018 року [PERSON] уклала із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір № 879612636, відповідно до умов якого отримав кредит в розмірі 8000 грн. Строк дії договору 30 днів, процентна ставка 1.47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, а в разі порушення виконання зобов`язань передбачено також нарахування пені відповідно до умов договору (а.с.11-12). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало. Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині\~першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 03 січня 2019 року між ТОВ «Таліон плюс», до якого перейшло право вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20190103 (а.с.15-19). Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі прав вимоги. Відповідач [PERSON] є в Реєстрі прав вимоги № 2 від 30 січня 2019 року і загальна сума її зобов`язань за кредитним договором №879612636 від 24 червня 2018 року становить 8973,00 грн (а.с.25). Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 879612636 від 24 червня 2018 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . З наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 879612636 від 24 червня 2018 року станом на 31 жовтня 2020 року становить 8973,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 8000 грн., заборгованість за процентами 973,00 грн. (а.с.27). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що позов задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 гривні.

Outcome: approved