Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду у лютому 2014 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №68/1618 від 08.11.2006 року. В обґрунтування вимог зазначив, що між ПАТ «Банк Фамільний» та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредитування №68/1618 від 08.11.2006 року. Відповідно до розділу 1 договору банк надав відповідачу кредит в сумі 4700 грн., на строк та на умовах, передбачених договором. Відповідач зобов'язався повертати кредит та відсотки за користування ним не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за розрахунковим. Кінцевим терміном погашення остаточної суми кредиту є 18.06.2007 року. Банком було звернуто до суду з заявою про видачу судового наказу, і 03.12.2008 року Калінінський районний суд м.Донецька постановив судовий наказ, яким стягнув з відповідача 3074.84 грн., з яких 2117.35 грн. - сума основного боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції; 916.99 грн. - відсотки за користування кредитом; 25.50 грн. - судовий збір; 15.00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Згідно розрахунку станом на 25.12.2013 року відповідач кредитний борг повністю не повернув, відсотки за користування кредитом продовжували нараховуватись. За станом на 25.12.2013 рік заборгованість за відповідачем за договором складає 2425.87 грн., яка складається з відсотків за користування кредитом за період з 01.11.2008 року по 25.12.2013 рік. Врегулювати спір у добровільному порядку не є можливим, тому і було звернуто до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відповідне поштове повідомлення про вручення судового виклику. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких обставин. 19 серпня 20006 року між ТОВ «Банк Фамільний» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №68/1618, відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 4700 гривень зі сплатою 24 відсотків річних, а також одноразово при отриманні кредиту комісійної винагороди у розмірі 2% від суми кредиту та комісійної винагороди за управління кредитом у розмірі 2% від суми кредиту та планових процентів з кінцевим терміном повернення кредиту 18.06.2007 року. /а.с.4/. Погашення кредиту здійснюється щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за розрахунковим рівними частинами по 391.67 гривень згідно графіку погашення кредиту, що є невід'ємною частиною кредитного договору /а.с.5/. Відсотки за користування кредитом нараховуються щомісяця на залишок боргу за кредитом. Зазначені умови викладені у кредитному договорі, згідно якого відповідач був ознайомлений з усіма суттєвими умовами договору, про що свідчить його підпис в договорі /а.с.4/. Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику, міститься у змісті кредитного договору та є вичерпною. Підписавши договір, [PERSON] погодився з умовами надання кредиту. Таким чином, волевиявлення відповідача було направлено на отримання грошей. [PERSON] підтвердив свою згоду з умовами кредитного договору і зобов'язався їх виконувати, засвідчивши це своїм підписом в договорі, заяві на отримання кредиту /а.с.4/. Тим самим, відповідач [PERSON] вчинив правочин у письмовий формі, з умовами якого був ознайомлений /а.с.4-5/. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору. Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджує надана копія заяви про видачу готівки №732_12 від 13.08.2006 року, що підписана [PERSON] /а.с.6/ Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання належним чином, внаслідок чого ним були порушені умови договору про надання кредиту, у зв'язку з чим 03.12.2008 року Калінінським районним судом м.Донецька було постановлено судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 3074.84 грн., з яких 2117.35 грн. - сума основного боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції; 916.99 грн. - відсотки за користування кредитом; 25.50 грн. - судовий збір; 15.00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення /а.с.19/ Станом на 25.12.2013 рік відповідач повністю заборгованість не сплатив, відсотки за користування кредитом з моменту постановлення судового наказу продовжувались нараховуватись. За період з 01.11.2008 року по 25.12.2013 рік сума несплачених відсотків складає 2425.87 грн., що підтверджує наданий розрахунок позивача /а.с.7-15/ Відповідно вимог ст. 526 ЦК України між відповідачем та позивачем виникли зобов'язання, які повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, та повинний сплатити суму боргу та відсотки за користування кредитом, встановлені кредитним договором. У зв'язку з неповнотою виконання кредитного договору, у відповідача залишилася заборгованість за сплату відсотків за період з 01.11.2008 року по 25.12.2013 рік, яка станом на 25.12.2013 рік складає 2425.87 грн. Стаття 256 ЦК України передбачає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності, що передбачений ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 264 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Стаття 267 ЦК України передбачає наслідки спливу строку позовної давності, згідно якої позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як було встановлено в судовому засіданні 03.12.2008 року Калінінським районним судом м.Донецька було постановлено судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, що свідчить про переривання перебігу позовної давності, з 03.12.2008 року перебіг строку позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, починається заново. В судове засідання відповідач не з'явився, не заявивши про застосування строку позовної давності. Таким чином, судом з достатньої повнотою встановлено та доказано матеріалами справи, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, має перед ПАТ «Банк Фамільний» заборгованість у сумі 2425.87 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Відповідно ст.ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ «Банк Фамільний» сума судового збору.

Outcome: approved