Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 28.07.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 4200 грн. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.07.2017 року склала: 11966,94 грн., з яких: тіло кредиту - 2179,14 грн.; нараховані проценти за користування кредитом - 2301,24 грн.; нарахована пеня - 6440,52 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована складова) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 546,04 грн. В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вищевказану заборгованість, та судовий збір у розмірі 1600,00грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. 20.12.2017 року на адресу суду надав письмові пояснення щодо заперечення відповідача, в яких прохав позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити(а.с.67-78). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що заява про отримання кредиту ним була підписана 28.07.2007 року ,згідно якої він отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок, а не 28.07.2009 року як зазначає представник позивача у позові. Крім того, надані розрахунки заборгованості не можуть підтвердити існування боргу, оскільки вони не є первинними обліковими бухгалтерськими документами, не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також зазначив, що кредитна картка з 2013 року по 2015 року була заблокована і він сплачував заборгованість по картці. Наприкінці 2015 року він отримав повідомлення про те, що картка відновлена та нею знову можна користуватися. Крім того, пояснив, що в липні 2016 року на його звернення Банком було надано йому роздруківку про рух коштів по кредитній картці. З наданого документу йому стало відомо, що в березні 2014 року, у той час коли картка була заблокована, невідомою особою з неї, в банкоматі, розташованому у м.Харків, було знято 700 грн, при цьому картка знаходилась у нього. З приводу крадіжки коштів з картки він звернувся з заявою до правоохоронних органів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.15,16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 28.07.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 4200 грн (а.с.9,10). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.9). При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного видів договорів не вимагалася. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобов'язання. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані за таким договором. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконував, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом 19.07.2017 року заборгованість склала: 11966,94 грн., з яких: тіло кредиту - 2179,14 грн.; нараховані проценти за користування кредитом - 2301,24 грн.; нарахована пеня - 6440,52 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована складова) - 500,00грн; штраф (процента складова) - 546,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8). Відповідно до п.п.2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням позивача і відповідач дає право позивачу в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, наданої представником позивача за кредитним договором від 28.07.2009 року був відкритий картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 2000 грн., а в подальшому ліміт змінювався (а.с.79). Пунктом 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Як вбачається з виписки по особовому рахунку [PERSON], відповідач регулярно користувався кредитною карткою, здійснюючи як розрахункові операції, так і погашаючи заборгованість за договором. Також, з даного документу вбачається, що в зв'язку з закінченням терміну дії первинної картки відповідачу були перевипущені інші картки, які прив'язані до одного і того ж рахунку його первинного користувача, що дало можливість відповідачу продовжити користуватися карткою та погашати заборгованість (а.с.87,89-94). Згідно п.2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочення зобов'язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 вказаних умов на суму 100 грн, Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. За змістом частини першої ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, підписуючи кредитний договір відповідач погодився з усіма умовами, передбаченими кредитним договором. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір(оферти) і прийняття пропозиції(акцепту) другою стороною. Між сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, викладені у заяві позичальника і у відповідності до ст.642 ЦК України повністю акцептовано письмову пропозицію укласти договір, відкрито кредитний рахунок, виготовлено пластикову кредитну картку, яка отримана позичальником, що підтверджується його підписом у договорі. За ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки за час дії договору, відповідач активно користувався банківським продуктом - карткою із встановленим кредитним лімітом, знімав кредитні кошти та частково їх повертав протягом дії кредитного договору. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 1600 грн.

Outcome: approved