Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із позовом у якому просить визнати за позивачем право власності на ? частину земельної ділянки [ADDRESS], цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Обгрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], про що [INFO] складено відповідний актовий запис № 11646 та видано свідоцтво про смерть. 25 червня 2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця на ? частину земельної ділянки [ADDRESS], що на день смерті [PERSON] належала йому на праві власності, однак за життя не була оформлена у встановленому законом порядку. Приватним нотаріусом було відмолено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлого батька, що змушує його звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року замінено відповідача Головне Управління Держгеокадастру у м. Києві на Управління Державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції у м. Києві. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що земельна ділянка [ADDRESS] належала його батькам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] матері - [PERSON], відкрилась спадщина на ? частини вказаної земельної ділянки. Після чого йому було видане свідоцтво про право власності на означену частину земельної ділянки. Інша ? частина - належала його батьку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Свою ? частини земельної ділянки він зареєстрував на праві власності у встановленому законом порядку. Проте його батько не оформив за життя право власності на свою ? частини, у зв»язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частину земельної ділянки. Оскільки інших спадкоємців крім нього у спадкодавця не має, від спадщини він не відмовлявся, просить суд про задоволення позову. Представник відповідача Садівничого товариства «Укрдіпроцукор» Бурсова О.А позовні вимоги визнала в повному обсязі, з підстав якими обґрунтовується позовна заява просила про задоволення позову. Представник відповідача Управління Державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції у м. Києвіу судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, або заперечень проти позову суду не надано. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обстави, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що земельна ділянка [ADDRESS], за цільовим призначенням (використання) - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0593 га належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 6). Позивач являється сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження. (а.с.76). [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на ? частини земельної ділянки [ADDRESS], яку вона за заповітом заповіла позивачу.(а.с.8). Як убачається із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2014 року позивач зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на ? частини земельної ділянки. (а.с.9). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.5). Із належним чином завірених копій матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] убачається, що 26.09.2014 року позивач звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Забігайло Л.П. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, тобто у строки визначені ст. 1269 ЦК України. Заповіт спадкодавцем не складався. За даними Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 26.09.2014 року за [PERSON], померлим [INFO] у спадковому реєстрі інформація відсутня. Постановою від 25.06.2015 року № 96/02-31 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки [ADDRESS], у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що за життя померлий [INFO] [PERSON] не встиг оформити право власності на ? частини земельної ділянки [ADDRESS]. Як убачається із витягів з протоколу зборів правління СТ «Укрдіпроцукор» від 13.09.2009 року [PERSON] був прийнятий у члени садівницького товариства «Укрдіпроцукор». Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1276 якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно із ч.1ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було з»ясовано у судовому засіданні позивач у встановлені ст. 1269 ЦК України строки звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлого батька до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу, інших спадкоємців крім [PERSON] судом не встановлено, позивач про відмову від спадщини не заявляв, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved