Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» звернувся до суду з позовною заявою 30.03.2018 року, збільшивши позовні вимоги 12.07.2018 року, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за період з 01.12.2014 року по 01.08.2017 року за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 10616,04 грн., а також нараховані 3% річних - 392,85 грн. та інфляційні втрати - 2025,72 грн.; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ТОВ «Житлосервіс-КР», на підставі укладеного з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Саксаганському районі, є управителем будинку, споруди або групи будинків і споруд та надавачем послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Саксаганського району м. Кривого Рогу, в тому числі і по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] своєчасно та в повному обсязі за надані житлово-комунальні послуги не сплачувала, в результаті чого у неї виникла заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з період з 01.12.2014 року по 01.08.2017 року на суму 10616,04 грн. При цьому, сума інфляційних витрат становить 2025,72 грн., та 3% річних - 392,85 грн. Враховуючи викладене, представник позивача звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2017 року судовий наказ було скасовано у зв`язку з тим, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] не існувало та не існує. Разом з цим, представник позивача звертає увагу суду, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , загальною площею 166,9 кв.м. При цьому, ТОВ «Житлосервіс-КР» прийняло вказаний багатоквартирний будинок з 01.12.2014 року. Станом на вказану дату на ім`я відповідача було відкрито особисті рахунки на приміщення № [ADDRESS] , загальною площею 76,2 кв. м. та на приміщення № [ADDRESS] , загальною площею 88,9 кв.м. Також, представник позивача вказує, що [PERSON] до 30.05.2014 року була власником квартири [ADDRESS] , але право власності на вказану квартиру припинено на підставі об`єднання об`єктів нерухомого майна. Оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість відповідач не погашає, представник позивача просить стягнути її з відповідача в примусовому порядку. 06.08.2018 року представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. У відзиві звертає увагу суду, що в позовній заяві відсутні докази та посилання позивача про здійснення зобов`язань з підготовки та укладення з відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Так, за період з 01.12.2014 року по 01.08.2017 року позивачем жодного разу не здійснено належних заходів щодо підготовки та направлення типового договору на адресу відповідача для його узгодження та підписання. Окрім того, представник відповідача вказує, що в позовній заяві відсутні посилання та докази, що підтверджують здійснення позивачем заходів по спонуканню відповідача до укладення типового договору з позивачем. За весь спірний період позивачем не направлено на адресу відповідача відповідних актів про надані послуги з управління будинком, утримання його та прибудинкової території. Також, [PERSON] посилається на те, що в позовній заяві відсутні посилання та докази обґрунтованого розрахунку заборгованості на підставі затверджених тарифів уповноваженого суб`єкта владних повноважень у спірний період. При цьому, з позовної заяви та розрахунку заборгованості неможливо встановити, на підставі яких тарифів та цін здійснювалося нарахування за послуги. Також, на думку представника відповідача, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, оскільки судовий наказ від 09.10.2017 року не є тим рішенням суду, яке б могло переривати строк позовної давності, у розумінні ст.ст.253-268 ЦК України. 28.09.2018 року, представником позивача Савчук С.С., в порядку ст.179 ЦПК України, подано відповідь на відзив до позовної заяви, в якому зазначено, що, враховуючи те, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , ТОВ «Житлосервіс-КР» зверталось до відповідача з пропозицією про укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак жодної відповіді від неї отримано не було, у зв`язку з чим договір не укладено. Враховуючи те, що за вказаний період послуги за утримання будинку та прибудинкової території надавалися, а відповідач фактично споживав ці послуги без укладення договору, на думку представника позивача, вартість послуг, що спожиті відповідачем підлягають сплаті. Окрім того, заперечуючи твердження представника відповідача про те, що ТОВ «Житлосервіс-КР» не направлялось відповідачу актів про надані послуги з утримання будинку а прибудинкової території, Савчук С.С. зазначає, що позивачем надано копію договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Саксаганському районі. З приводу неможливості встановлення тієї обставини, на підставі яких тарифів здійснювалося нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, представник позивача вказує, що тарифи окремо по кожному будинку встановлено рішенням Виконкому Криворізької міської ради №416 від 14.12.2011 року про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення Саксаганського району м. Кривого Рогу, та рішенням Виконкому Криворізької міської ради №178 від 12.04.2017 року про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу ТОВ «Житлосервіс-КР». Населення міста Кривого Рогу проінформовано про зміст вказаних рішень у відповідності до вимог Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад. Зазначені рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті виконкому Криворізької міської ради, у визначений чинним законодавством України термін. Окрім того, 14.11.2018 року представником відповідача надано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому він не погоджується з поясненнями позивача, не вбачає законних підстав для задоволення позову з огляду на таке. Так, останній стверджує, що в матеріалах справ відсутні будь-які підтверджуючі документи щодо направлення позивачем примірника договору відповідачу та отримання ним вказаного договору. Так само, в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи про направлення позивачем актів про надані послуги відповідачу. При цьому, на думку представника відповідача, саме по собі укладення договору між ТОВ «Житлосервіс-КР» та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради не є підтвердженням надання позивачем житлово-комунальних послуг відповідачу та не підтверджує факт отримання ним відповідних послуг від позивача. Також, представник відповідача вважає, що наявність необхідної інформації у вільному доступі в мережі Інтернет не є спростовуючим фактором для позивача в контексті його обов`язку направити відповідачу примірник договору про надання житлово-комунальних послуг, акти про надані послуги, а також, розрахунки із зазначенням формули розрахунку тарифу. При цьому, 29.11.2018 року представником позивача надано до суду письмові пояснення на відзив на позовну заяву, в яких він вважає відзив безпідставним та необґрунтованим. У зазначених поясненнях представником позивача вказано на ті ж самі обставини, що і у відповіді на відзив до позовної заяви від 28.09.2018 року. Разом з цим, в письмових поясненнях, наданих представником відповідача 22.01.2019 року, в яких він стверджує, що подані позивачем окремі документи жодним чином не доводять факту надання житлово-комунальних послуг відповідачу. Так, акти надання послуг не мають жодного посилання на адресу, за якою надавалися послуги, а отже, вони не відповідають вимозі належності доказів, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування, яким у цій справі є встановлення факту надання обслуговуючою організацією житлово-комунальних послуг відповідачу. Також, представник відповідача звертає увагу суду на ту обставину, що щодо посадових осіб ТОВ «Житлосервіс-КР» триває досудове слідство в рамках кримінального провадження №12015040230000142 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України. Під час досудового слідства встановлено, що зазначені підприємства, з метою завищення вартості робіт, а також зменшення податкового навантаження під час виконання робіт, переводили грошові кошти на розрахункові рахунки підприємств з ознаками фіктивності, що створенні з метою мінімізації податкових зобов`язань. При цьому, представник відповідача вказує, що позивач надає копії документів, що підтверджують сплату грошей в той самий період з тим самим підрядником, які фігурують у вказаному кримінальному провадженні. Окрім того, представник відповідача посилається на те, що в наданих копіях документів наявні ознаки підчищення, дописок ручкою, іншими ознаками підроблення, а якість деяких копій взагалі не дозволяє встановити змісту документа, прочитати його, тому є всі підстави ставити під сумнів відповідність поданих копій оригіналам документів. Після ознайомлення з письмовими поясненнями представника відповідача від 22.01.2019 року, представником позивача 11.03.2019 року, також, надано до суду письмові пояснення, відповідно до яких у своїй діяльності для розрахунку фактичних витрат з утримання будинків ТОВ «Житлосервіс-КР» керується постановою Кабінету Міністрів України №869 про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги і затвердженого нею Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно з яким суб`єкти господарювання, які надають послуги, можуть залучати для виконання окремих послуг підрядні організації, на умовах підрядних договорів з виконавцями. На підставі цього, ТОВ «Житлосервіс-КР» укладено договори субпідряду на надання послуг з аварійного обслуговування та на послуги диспетчерської служби з централізованого управління та контролю за технічним станом житлового фонду. У зв`язку з цим, надані копії актів виконаних робіт представник позивача вважає належними та допустимими доказами. Окрім того, в спростування твердження представника відповідача з приводу не доведення до відома відповідача порядку та формул формування тарифів, представник позивача вказує, що ТОВ «Житлосервіс-КР» не зобов`язане чинним законодавством доводити до відома споживача формули, за якими здійснюється розрахунок кожної послуги при формування тарифу. Вказана інформація є публічною та доступною всім споживачам, оскільки міститься в зазначеній вище постанові Кабінету Міністрів України №869. Що стосується твердження з приводу досудового слідства щодо посадових осіб ТОВ «Житлосервіс-КР» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, представник позивача зазначає, що кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Також, представником позивача надано до суду копії документів, на які вказує представник відповідача, належної якості. Ухвалою суду від 17.05.2018 року відкрито провадження у справі (том 1 а.с.26-27). Інших процесуальних дій судом не вчинялось. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, до суду надали письмові заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позову заперечували. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, не визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved