Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в якому зазначив наступне. 04.08.2015 року по автодорозі Т0414 «Дніпродзержинськ» км.24 +10 в напрямку м Дніпродзержинськ з вини водія [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Відповідач керував автомобілем «Land Rover», державний номер [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON]. На дату скоєння цієї пригоди відповідачі не мали чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя від 31.08.2015 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Scania» державний номер [NUMBER], який належав на праві власності ТДВ «ТК «Коростенський Щебзавод». Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Звіту товарознавчої експертизи від 05.09.2015 року №178 становить 86228,30грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована. ТДВ «ТК «Коростенський Щебзавод» з метою отримання відшкодування звернулося до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону, позивач здійснив виплату відшкодування ТДВ «ТК «Коростенський Щебзавод» платіжним дорученням від 01.02.2016 року №637рв в розмірі 50000,00 грн. Крім того, за послуги аварійного комісару згідно актів виконаних робіт та рахунку позивачем перерахована сума 1139,00 грн. платіжним дорученням №408рв від 28.09.2015 року. Всього затрати позивача складають 51139,00 грн. Позивач звертався до [PERSON] з листом №3/1-05/2506 від 01.02.2016 року про компенсацію витрат в добровільному порядку. [PERSON] не надіслав відповідь на лист та добровільно не відшкодував витрати МТСБУ. Позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підставі яких [PERSON] керував транспортним засобом «Land Rover», який належить [PERSON], у зв'язку з чим остання як власник автомобілю повинна нести відповідальність згідно ст. 1187 ЦК України. Посилаючись на викладене та на п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»позивач просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 51139,00 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача надав суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності, вимоги позову підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника [PERSON] - адвоката [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи з причин його зайнятості у розгляді іншої справи в іншому суді. Суд враховуючи те, що справа перебуває в провадженні тривалий час, сторонами надані відзиви на позовну заяву та доповнення до відзивів, позивачем надано відповідь на відзив, сам відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, що розцінюється судом як затягування судового процесу та враховуючи викладене суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності [PERSON] та його захисника. Попередньо від адвоката [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1191 ЦК України, ст. 1166, 1167, 1188 ЦК України, правової позиції, яка міститься у постанові ВСУ від 03.11.2013 року №6-108цс13 підставою для покладення цивільно-правової відповідальності за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду є вина особи, яка її завдала. Позивачем не надано жодного доказу про наявність у діях відповідача [PERSON] вини. Також, у відзиві посилається на те, що звіт №178 від 05.09.2015 року про оцінку автомобіля не може бути прийнятий судом, як доказ, оскільки він складений з порушенням «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» у зв'язку з чим не відповідає вимогам законодавства внаслідок чого не може вважатися звітом про визначення вартості матеріального збитку. Також, на думку відповідача, вказаний звіт є не професійним та складений особою, яка не мала станом на момент його складання необхідної компетенції. Посилаючись на викладене просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Від представника [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про проведення судового засідання у їх відсутності. Від представника [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив та доповнення до відзиву, в яких просить у задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовити, оскільки вина останньої у скоєнні ДТП відсутня. Також, що до витрат сплачених позивачем за послуги аварійного комісара в сумі 1139,00 грн., то на думку відповідача вони не підлягають стягнення, оскільки не є шкодою в порядком регресу і не сплачені позивачем «ТК «Коростенський Щебзавод». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом було встановлено та підтверджено матеріалами справи. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2015 року по справі №335/8063/15-п [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП при наступних обставинах: 04.08.2015 року о 01-00 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем Land Rover д.н. [NUMBER], по автодорозі Т 0414 «Дніпродзержинськ» км. 24+10 в напрямку м. Дніпродзержинськ, не вибрав безпечну швидкість та інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Scania д.н. [NUMBER], водій [PERSON] В діях [PERSON] є порушення вимог п.п. 13, 12.1 Правил дорожнього руху України. На винного [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн. Постанова по справі №335/8063/15-п від 31.05.2015 року набрала законної сили 11.09.2015 року. Автомобіль «Land Rover», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується довідкою №69744600 про дорожньо-транспортну приходу. Власником транспортного засобу Scania державний номерний знак [NUMBER], є ТДВ «ТК «Коростенський Щебзавод», що підтверджується довідкою №69744600 про дорожньо-транспортну приходу. Згідно звіту №178 , виконаного експертом ТОВ Український експертний центр «Експерт-Сервіс-Авто» [PERSON] від 05.09.2015 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля Scania Р 420 державний номерний знак [NUMBER] із включенням в розрахунку ПДВ складає 86288,30 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в пп. а, п. 41.1 ст. 41 встановлений обов'язок Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодувати шкоду завдану транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, в разі якщо в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шкода завдана з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована, обов'язок її відшкодування покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України, у порядку встановленому законом. На дату скоєння ДТП відповідачі не мали чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Зазначені обставини визнані відповідачами і, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання, ці обставини в силу положень ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню. За заявою ТДВ «ТК «Коростенський Щебзавод», відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 28.01.2015 року № 673 за шкоду, заподіяну в результаті ДТП власнику транспортного засобу Scania Р 420, державний номерний знак [NUMBER] виплачено 50000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.02.2016 року №673рв. Також, згідно акту виконаних робіт згідно листа № 3/1-05/23385 від 19.08.2015 Моторним (транспортним) бюро сплачено 1139,00 грн. за послуги ТОВ УЕЦ «Експерт-Сервіс-Авто» . Отже, після відшкодування шкоди у визначеному законом розмірі Моторне (транспортне) страхове бюро України отримує право зворотної вимоги до винної у її заподіянні особи, крім випадків передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи містяться докази, надані Моторним (транспортним) страховим бюро України, які свідчать про винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.05.2015 року та в результаті якої ТДВ «ТК «Коростенський Щебзавод» завдано збитків на загальну суму 86228,30 грн. Відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило за ремонт транспортного засобу належного ТДВ «ТК «Коростенський Щебзавод» страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн. та понесло витрати пов'язані із роботою аварійних комісарів у розмірі 1139,00 В свою чергу, [PERSON] вказані обставини не спростовані, поліс страхування або доказів сплати боргу та наявності підстав звільнення від сплати відшкодування на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надано. Отже, сукупність вказаних обставин та доказів, що містяться в матеріалах справи свідчить про те, що у відповідності до ст. 1191 ЦК України, пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON], як винна особа, має відшкодувати Моторному (транспортному) страховому бюро України суму здійсненого останнім страхового відшкодування в розмірі 51139,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову частково шляхом стягнення суми збитків з винного [PERSON] В частині вимог до [PERSON] позов задоволенню не підлягає оскільки в матеріалах справи відсутні докази вини останньої у скоєнні ДТП. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] підлягає судовий збір в розмірі 1762,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: partial