Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.04.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою укладено договір № 11147611000, згідно з умовами якого банк надав позивальнику кредитні кошти в розмірі 13 000,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за користування кредитом на строк до 24.04.2014. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] за договором іпотеки від 25.04.2007 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а також земельну ділянку площею 0,1896 га по вул. Космонавтів, 66 в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, на підставі якого позивачу перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов кредитного договору у позичальника утворилася заборгованість у розмірі 139 638,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 116 931,80 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 22 706,20 грн. Просив суд в рахунок виконання основного зобовязання щодо сплати вказаної заборгованості за кредитом звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку, загальною площею 0,1896 га шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта банк» та стягнути сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у відсутність представника банку. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона протягом судового розгляду погасила прострочену заборгованість і в теперішній час погашає її гідно із графіком. Крім того посилається на те, що розмір її теперішньої заборгованості, щодо якого банком на запити суду не надано жодної інформації не є спів мірним із вартістю домобудівлі та земельної ділянки на які банк просить визнати за ним право власності. Просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.04.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11147611000. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредит в сумі 13 000,00 доларів США (п. 1.1), який зобовязалася повернути в повному обсязі в строк до 24.0.04.2014 (п. 1.2.2) зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом (п. 1.3.1) з 1 по 10 число (включно) кожного місяця (п. 1.3.4). Відповідно до п. 2.1 договору, у забезпечення виконання зобовязань позичальника за даним договором банком приймається нерухомість, а саме житловий будинок за адресою: Херсонська обл., Скадовський район, с. Новомиколаївка, вул. Космонавтів, 66 та земельна ділянка загальною площею 0,1898 га за адресою: Херсонська обл., Скадовський район, с. Новомиколаївка, вул. Космонавтів, 66. Як вбачається з п. 4.2 договору позичальник зобовязувався погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок № 37399611147611. 30.01.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 11147611000 від 25.04.2007, згідно якої сторони домовилися: для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладанні, а саме № 11147611000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11147611001; про зміну кінцевого терміну повернення кредиту за договором позичальник зобовязувався повернути в повному обсязі в термін не пізніше 25.04.2024 (п.п. 1.1, 1.2). Сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту, а саме позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 225,00 доларів США, день сплати ануїтетного платежу 25 число кожного календарного місяця (п. 2.1.1). З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки посвідчений 26.04.2007, зареєстрований в реєстрі за № 1781 приватним нотаріусом Скадовського нотаріального округу Херсонської області [PERSON], за умов якого відповідачка передала в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який в технічних документах позначений під літ. «А», житловою площею 49,3 кв.м., загальною площею 74,38 кв. м., матеріал стін черепашник, біля нього на земельній ділянці знаходяться літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», водопровід № 1, огорожа № 2, що знаходиться за адресою: вул. Космонавтів, 66 с. Новомиколаївка Херсонської області; земельну ділянку, загальною площею 0,1896 га, з цільовим призначенням для обслуговування будинку і господарських будівель за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с. Новомиколаївка, вул. космонавтів, 66. Загальна іпотечна вартість за погодженням сторін складає 134 257,00 грн. (п. 1.1). 19.03.2009 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін до договору іпотеки від 26.04.2007, відповідно до якого внесені зміни щодо кінцевого терміну повернення отриманого кредиту в термін не пізніше 25.04.2024. 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого позивачу перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Згідно витягу з додатку 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги (Перелік прав вимоги за кредитами) між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТАБАНК» від 08.12.2011 у відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 11147611000 від 25.04.2007 загальний розмір грошового зобовязання за кредитним договором у валюті кредиту становить 13 000,00 доларів США, фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання за кредитним договором у гривневому еквіваленті становить 3 572,28 грн. З акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 10.01.2012 року вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» прийняв документи щодо стягнення заборгованості боржників, а саме: [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що до позивача перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором на підставі договору купівлі-продажу від 08.01.2011 року. З довідки наданої позивачем вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 11147611000 станом на 31.07.2015 складає 139 638,00 грн. В тому числі: тіло кредиту 116 931,80 грн., відсотки 22 706,2 грн. З них прострочена заборгованість по кредитному договору № 11147611000 станом на 31.07.2015 складає: тіло кредиту 3 354,20 грн., відсотки 22 127,42 грн. Позивач звертався до відповідачки з листом-вимогою № 31.4-08/7702/15 від 17.08.2015 про виконання зобовязання за кредитним договором. Відповідачкою суду надано квитанції про часткове погашення заборгованості по кредиту, зокрема, 25.11.2015 на суму 5 000,00 грн., 11.01.2016 року на суму 2 000,00 грн., 18.03.2016 на суму 7 000,00 грн. та 19.04.2016 на суму 1 800,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У частинах першій, третій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Разом з тим, порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачено лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Отже, проаналізувавши положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України, можна зробити висновок, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення вимог кредитора на виконання забезпечених іпотекою зобовязань шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»). Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України у постановах від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1219цс16 та від 26.10.2016 у справі № 6-1625цс16. Крім того, із звіту про незалежну оцінку вбачається, що вартість тільки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с. Новомиколаївка, вул. Космонавтів, 66 складає 402 410,00 грн., що значно перевищує розмір тієї заборгованості, в рахунок погашення якої банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки та визнати за ним право власності. При цьому суд також враховує, що на неодноразові запити банком суду так і не надано актуального розрахунку заборгованості відповідачки станом на час розгляду справи судом, що взагалі позбавляє суд можливості перевірити співмірність вищевказаних сум. Враховуючи все вищевикладене суд не вбачає правових підстав для задоволення позову та вважає за необхідне у його задоволенні відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed