Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Представник ТОВ «Вектор Плюс» звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], за участі третіх осіб: Малиновський відділ державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування свої позовних вимог представник позивача посилався на те, що між 12.02.2007 року [PERSON] уклала з ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» кредитний договір №34/15-Ф. В забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором між [PERSON] та ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» 13.02.2007 року був укладений Іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передає в іпотеку іпотедержателю у якості забезпечення виконання зобовязання до договором кредиту № 34/15-Ф від 12.02.2007 року наступне нерухоме майно: квартиру №79, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Вишневського, 1. 28.11.2012 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до Договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобовязанням відповідача по кредитному договору. Обтяження згідно іпотечного договору від 13.02.2007 року також відступлено ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 30.01.2017 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на дане майно, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 13.02.2007 року, накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №26957600 від 16.06.2011 року виданої Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду з наведеним позовом, в якому просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру №79, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Вишневського, 1, який було накладено постановою Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №26957600 від 16.06.2011 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення справи не заперечує. Відповідачка в судові засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Третя особа: представник Малиновського ВДВС міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській областів судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся. Третя особа: [PERSON] в судові засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.02.2007 року [PERSON] уклала з ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» кредитний договір №34/15-Ф, згідно якого банк надв позичальнику кредит у доларах США в розмірі 45000,00 доларів США до 12.02.2012 року. В забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором №34/15-Ф від 13.02.2007 року, який укладено між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та [PERSON], 13.02.2007 року між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та [PERSON], як майнового поручителя [PERSON] укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 345, за умовами якого [PERSON] передає в іпотеку іпотедержателю нерухоме майно: квартиру №79, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Вишневського, 1. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке в свою чергу виступало правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС - Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу № 15, згідно п. 2.1 якого банк відповідно до умов даного договору відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набув право вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. Згідно витягу з реєстру заборгованостей боржників № 1-Б від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступив Фактору\~ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором №34/15-Ф від 13.02.2007 року 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступало правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС - Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 6970, згідно п. 1.1 якого відповідно до\~статті 24 Закону України від 05 червня 2003 року № 898 - IV «Про іпотеку»\~та умов цього договору, сторони домовились, що разом з відступленням прав вимог заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладеного між сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором. Пунктом 1.2 визначено, що первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у Додатку № 1 до цього договору. Відповідно до додатку № 1 до Договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги за іпотечним договором, укладеним 13.02.2007 року дані іпотекодавця: [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №26957600 від 16.06.2011 року виданої Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON]. Постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ від 16.06.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON] у межах суми звернення стягнення: 324574,27 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яка належить боржнику [PERSON] в межах суми боргу. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна За п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 Закону № 898-ІV\~іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Частиною 3\~ст. 36 Закону № 898-ІV\~визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, установленому\~ст. 37 Закону № 898-ІV; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 № 898-ІV. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має, переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. З зазначених вище підстав, враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved