Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в поряду регресу. Обгрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 18.08.2018 року 10 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Chery Tiggo», д.н.з. [NUMBER] за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, 30, порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Причиною дорожньо транспортної пригоди стало порушення [PERSON] п. 10.2 Правил дорожнього руху. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/11936/18 від 18.09.2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КпАП України. В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та який на праві власності належить ТОВ «УЛФ Фінанс». Даний автомобіль був застрахований у ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі Генерального договору № 140/17-Т/Ц2 добровільного страхування наземного транспорту від 17.03.2017 року. Вартість матеріального збитку даного автомобіля згідно Рахунку № АСТ0001669 від 07.09.2018 року становила 12\~734,83 грн. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на виконання умов вказаного вище договору в розмірі 9734,83 коп. На дату вчинення даної пригоди, [PERSON] не мав чинного Договору обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також ним не була відшкодована заподіяна ним шкода потерпілій особі, внаслідок чого у ПАТ «СК «Арсенал Страхування» виникло право зворотної вимоги до відповідача. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Арсенал Страхування» заподіяну шкоду в порядку регресу в розмірі 9734,83 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, і якій позовній вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутня, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 18.08.2018 року 10 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Chery Tiggo», д.н.з. [NUMBER] за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, 30, порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внасілдок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Причиною дорожньо транспортної пригоди стало порушення [PERSON] п. 10.2 Правил дорожнього руху. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З наявної в матеріалах справи копії Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 18.08.2018 року у справі № 523/11936/18 вбачається, що громадянина [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.\~124\~КпАП України за результатами вказаної дорожньо \~транспортної пригоди та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу. Таким чином, в результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Власником автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «УЛФ Фінанс», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] . Судом встановлено, що 17.03.2017 року між ТОВ «УЛФ Фінанс» та ПАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено Генеральний договір № 140/17-Т/Ц2 добровільного страхування наземного транспортного засобу та видано Страхове свідоцтво до Генерального договору, яке підтверджує факт страхування автомобіля марки «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] ПАТ «СК Арсенал Страхуваня». Судом встановлено, що на дату вчинення даної пригоди, [PERSON] не мав чинного Договору обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також ним не була відшкодована заподіяна ним шкода потерпілій особі. 20.08.2018 року [PERSON] , з метою відшкодування заподіяної шкоди, звернулася до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви. Згідно Рахунку № АСТ0001669 від 07.09.2018 року вартість матеріального збитку становила 12734,83 грн. З наявної в матеріалах справи копії Страхового акту № 006.01180118-1 за Договором страхування № 140/17-Т/Ц2 від 17.03.2017 року, Страхового свідоцтва № 19/18-Тз/О-336 від 01.02.2018 року вбачається, що виплаті підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 9734,83 грн. Згідно приписів ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань, після дослідження всіх наданих документів, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9734,83 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 9732735 від 26.09.2018 року. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно приписів до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку поданим позивачем доказам, суд вважає такі належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даного позову. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, із відповідача [PERSON] підлягає стягненню відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 9734,83 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved