Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . На даний момент [PERSON] самостійно виховує малолітню дитину, відповідач добровільно надавати допомогу по утриманню дитини відмовляється, а також проживає поза межами території України. Таким чином, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2118 грн. щомісячно, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів, тобто 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.01.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.11.2019 року провадження у справі зупинено та доручено компетентному суду Російської Федерації здійснити процесуальні дії. 21.04.2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшли документи від Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про виконання судового доручення. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 року провадження по справі поновлено та призначено до розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 10.09.2020 року за вх. № 22907 представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Оскільки, відповідач проживає в Російській Федерації, то на підставі ст. 498 ЦПК України та у відповідності з Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справ від 22.01.1993 року, суд звернувся до компетентного суду Російської Федерації з дорученням про проведення окремих процесуальних дій. Так, 13.02.2020 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Ростова-на-Дону відповідач отримав копію позовної заяви та копію ухвали суду, проти розгляду справи Червонозаводським районним судом м. Харкова за його відсутністю та позову не заперечує, просить при прийнятті рішення по даній справі врахувати той факт, що на його утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з таких підстав. [PERSON] , [INFO] , є донькою позивачки та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. [PERSON] зареєстрована за адресою позивачки ( [ADDRESS] ) та перебуває на повному її утриманні. Як вбачається з протоколу судового засідання Жовтневого районного суду м. Ростова-на-Дону від 13.02.2020 року, у відповідача на утриманні знаходиться малолітня дитина, на яку стягуються аліменти у розмірі ј заробітної плати відповідача. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 66 ЗУ «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. Статтею 67 вказаного закону передбачено, що зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти. По справах про стягнення аліментів з повнолітніх дітей застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої має місце проживання особа, що претендує на одержання аліментів. По справах про правовідносини між батьками і дітьми компетентний суд Договірної Сторони, законодавство якої підлягає застосуванню відповідно до пунктів 1 і 2 цієї статті. Згідно зі ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ч. 1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2118 грн. щомісячно й до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved