Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу. В позовній заяві з урахуванням уточнення зазначено, що 19.09.2013 року о 17 годині по вул. Грязнова в м. Запоріжжі сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2013 року по справі № 331/7891/13, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідальність [PERSON], як водія, який на момент настання ДТП керував автомобілем [NUMBER], була застрахована АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС903005. Внаслідок ДТП автомобілю [NUMBER], завдано технічних пошкоджень. Розмір шкоди, в результаті його пошкодження при ДТП, підтверджується актом огляду ТЗ, ремонтною калькуляцією та становить суму у розмірі 4953,19 гривень. За вказаною ДТП, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», згідно страхового акту ГО-0958/ЗП від 04.03.2014 року, сплатило, власнику пошкодженого автомобіля, відповідно до умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування в загальній сумі 4 769 гривень. Однак, не задоволена сумою виплати страхового відшкодування [PERSON] (постраждала особа в ДТП) звернулася до Орджонікідзевського районного суду із позовною заявою про стягнення із ПрАТ СК «Юнівес» та відповідача суми збитків викликаних ДТП. 30.09.2014 року згідно Доповнення № ГО-0958-1/ЗП від 30.09.2014 року до страхового акту № ГО-0958/ЗП від 04.03.2014 року, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 3849,36 гривень. В зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача грошової суми в розмірі 8 618,36 гривень у регресному порядку, а також судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду пояснив, що з вини відповідача було скоєно ДТП в наслідок якого потерпіла сторона отримала збитки в розмірі 8 618,36 гривень. Позивачем, відповідно до діючого законодавства, було сплачено відшкодування потерпілій стороні в заявленому розмірі. Просить стягнути з відповідача, в порядку регресу, витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 8618,36 гривень, а також судові витрати понесені при звернені до суду у розмірі 243,60 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, пояснивши, що дійсно [PERSON] 19.09.2013 року о 17-00 годині керував автомобілем [NUMBER], по вул. Грязнова в м. Запоріжжі та був учасником ДТП. Після зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в силу свого віку йому стало зле та він звернувся за допомогою до медичної установи, а саме Міської клінічної лікарні № 3, де йому надали першу медичну допомогу та рекомендували лікування та обстеження в умовах стаціонару. Вважає що [PERSON] з поважної причини не повідомив страховика у строки і за умови, визначених у пункті 33.1.2.пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про ДТП, оскільки почував себе зле та знаходився вдома на амбулаторному лікуванні. Крім того, пояснила, що після того, як [PERSON] став почувати себе добре, він повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду, а саме 27.09.2013 року, що підтверджується відповідним повідомленням. Вважає, що відповідач жодним чином не порушив умови Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки мав поважну причину не повідомляти страховика про настання ДТП. Вислухавши пояснення сторін, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальника або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору В судовому засіданні встановлено, що між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АС/0903005 (а.с.3). 19.09.2013 року о 17 годині по вул. Грязнова в м. Запоріжжі сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою (а.с.16, 23). Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2013 року по справі № 331/7891/13-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.25-26). Внаслідок вищевказаного ДТП автомобілю [NUMBER], завдано технічних пошкоджень. Розмір шкоди, в результаті його пошкодження при ДТП, підтверджується актом огляду ТЗ, ремонтною калькуляцією та становить суму у розмірі 4953,19 гривень. За вказаною ДТП, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», згідно страхового акту ГО-0958/ЗП від 04.03.2014 року, сплатило, власнику пошкодженого автомобіля, відповідно до умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування в загальній сумі 4 769 гривень (а.с.11, 12). 30.09.2014 року згідно Доповнення № ГО-0958-1/ЗП від 30.09.2014 року до страхового акту № ГО-0958/ЗП від 04.03.2014 року, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 3849,36 гривень (а.с.48). Як вбачається з положень ст.. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.2 ст. 8 закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно до ст. 38 п. 38.1. п.п г) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. ст. 22, 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Відповідно до ст.. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума на час укладення договору обов'язкового страхування між [PERSON] та ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» даний термін мав назву (ліміт відповідальності») - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір франшизи становить нуль гривень. Представник позивача вважає, що відповідач у триденний строк не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, а тому у них виникло право регресної вимоги щодо стягнення виплаченого відшкодування. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про дорожньо-транспортну пригоду лише 27.09.2013 року (а.с.10), через те що мав поважну причину пропуску триденного строку, в який мав повідомити страховика, що підтверджується відповідною довідкою з Міської клінічної лікарні № 3. Відповідно даної довідки, [PERSON] було рекомендовано постільний режим. 26.09.2013 року, після обстеження у лікаря, він повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду, а саме 27.09.2013 року, що підтверджується відповідним повідомленням. Згідно п.п.33.1.2, п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла на час ДТП, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди, якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] мав поважну причину пропуску триденного строку повідомлення страховика про ДТП, оскільки через настання вказаної пригоди мав незадовільний стан здоров'я, що підтверджується відповідними довідками (а.с.46, 85, 86) та не мав реальної можливості звернутися до страховика з заявою про настання ДТП. А отже, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідно до п.п.33.1.2, п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» втратило право регресної вимоги щодо стягнення виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням по адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, аналізуючи в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed