Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Представник позивача фізичної особи-підприємця [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 02 квітня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК3914872, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 15 серпня 2017 року приблизно о 21:00 [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21011», д.р.н. « [NUMBER] », рухаючись проїзною частиною вул. Незалежності в с. Качанівка Підволочиського району, допустив наїзд на пішохода [PERSON] та залишив місце події. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. На підставі страхового акту №01692-24 від 14.02.2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 120960 грн 00 коп. Як вбачається з постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03.08.2018 року, відповідач, здійснивши наїзд на пішохода [PERSON] , самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто із 14 лютого 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №3837 від 14.02.2019 року. 10.03.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №10/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору за договорами страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №АК3914872 від 02.04.2017 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] суму завданої майнової шкоди у розмірі 120 960 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 209 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 12 800 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У судове засідання представник позивача не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 02 квітня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК3914872, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 15 серпня 2017 року приблизно о 21:00 [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21011», д.р.н. « [NUMBER] », рухаючись проїзною частиною вул. Незалежності в с. Качанівка Підволочиського району, допустив наїзд на пішохода [PERSON] та залишив місце події. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. На підставі страхового акту №01692-24 від 14.02.2019 року позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 120960 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3837 від 14.02.2019 року. 10.03.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №10/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору за договорами страхування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з вимогами ст. 22.1 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03.09.2018 року, відповідач, здійснивши наїзд на пішохода [PERSON] , самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що із [PERSON] необхідно стягнути на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] суму виплаченого відшкодування в порядку регресу в розмірі 120960 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід також стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1209,60 грн та 12800 гривень витрат на правову допомогу.

Outcome: approved