Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Приватне підприємство «Сервіс-Прайд» у липні 2016 року звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] міської ради, третя особа: управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що між Приватним підприємством «Сервіс-Прайд» та [PERSON] міською радою було укладено договір оренди землі на три роки, який в подальшому було продовжено. Також, позивач зазначає, що у 2015 році Приватне підприємство «Сервіс-Прайд» звернулось до відповідача із листом про продовження надання земельної ділянки в оренду, проте, на даний час відповіді не отримано. Враховуючи норми чинного законодавства, позивач просить суд визнати договір оренди землі від 09.09.2005 р., укладений між Приватним підприємством «Сервіс-Прайд» та [PERSON] міською радою, щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер 1210100000:03:050:0053) загальною площею 0,6701 га, яка знаходиться по бульвару Слави в районі будівлі № 50 поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені цим договором на три роки. У судове засідання представник позивача, не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи за відсутності сторони позивача, в заяві вказав, що просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську у судовому засіданні при вирішенні даного спору поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 09.09.2005 року між Приватним підприємством «Сервіс-Прайд», як орендарем, та [PERSON] міською радою, як орендодавцем, було укладено договір оренди землі (кадастровий номер 1210100000:03:050:0053), а саме, земельної ділянки загальною площею 0,6701 га по бульвару Слави в районі будівлі № 50 (Жовтневий район, місто Дніпропетровськ). Підставою для надання земельної ділянки в оренду було рішення [PERSON] міської ради від 13.07.2005 р. № 449/29. Договір укладено на три роки. 05.12.2008 року було укладено додатковий договір до договору оренди землі, яким було продовжено термін дії договору до 13.10.2011 року. 25.04.2012 року за рішенням [PERSON] міської ради № 104/23 «Про поновлення договорів оренди землі землекористувачам», було поновлено договір оренди землі Приватному підприємству «Сервіс-Прайд» на два роки, починаючи із 14.10.2011 р., та відповідно до п. 4 Рішення встановлено, що поновлення договору оренди земельної ділянки здійснюється зі зміною істотних умов договору в частині розміру орендної плати, яка визначається відповідно до вимог чинного законодавства. Інші умови договору залишаються без змін. У 2015 році Приватне підприємство «Сервіс-Прайд» звернулось до відповідача щодо продовження дії договору оренди земельної ділянки. Проте, відповіді станом на липень 2016 року не отримано. Тобто, строк з моменту звернення сплинув понад один місяць. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про оренду землі». Згідно із ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до частини шостої ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Враховуючи, що на даний час від відповідача не надходило заперечень у поновленні строку дії договору оренди землі, суд вважає, що договір має бути поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором. Суд також зазначає, що протягом дії договору Приватним підприємством «Сервіс-Прайд» належним чином виконувались передбачені ним обовязки, регулярно сплачувалась орендна плату та земельний податок, що підтверджується матеріалами справи. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобовязань, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, у звязку з чим вважає за можливе їх задовольнити. Слід зазначити, що відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, у разі надходження до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду щодо дій повязаних з державною реєстрацією прав, що набрало законної сили, уповноважена особа субєкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник невідкладно реєструє таке рішення у базі даних заяв. Таким чином, договір оренди земельної ділянки, що є поновленим підлягає обовязковій державній реєстрації у встановленому порядку. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved