Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Прокурор Камянського району Черкаської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення 10\~613 грн. шкоди, заподіяної незаконним знесенням зелених насаджень в межах населеного пункту. Свої позовні вимоги мотивував тим, що Відповідач самовільно без необхідних дозвільних документів незаконно провів знесення зелених насаджень на території с. Жаботин Камянського району Черкаської області по вул. Кірова, у результаті чого було знесено 9 дерев. Відповідне рішення Жаботинська сільська рада не приймала і Відповідачу дозвіл на ці роботи не надавала. Згідно складеного старшим держінспектором з охорони навколишнього природного середовища у Черкаській області [PERSON] акту від 13.03.2015 року та перелікової відомості до нього встановлено факт незаконного знищення 8 дерев верби та 1 клену. Постановою цього ж інспектора від 13.03.2015 року Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн. Згідно розрахунку спричинена Відповідачем шкода становить 10\~613 грн. Просив суд стягнути з Відповідача заподіяну шкоду, а також судові витрати. В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач заперечував проти позову. Пояснив, що він проживає в [INFO] за адресою по вул. Кірова, 46. Поряд з цим домоволодінням обробляє город, який поблизу ставу і залишився йому після смерті батьків. Право власності на цю земельну ділянку він не оформив. В лютому 2015 року до нього звернулись гр.гр. [PERSON] та [PERSON], які орендують ставок в с. Жаботин Камянського району Черкаської області, запитали у нього чи не бажає він порізати дерева біля ставу зі сторони його городу, так як вони були сухі, похилі та знаходились в аварійному стані. Ці дерева напередодні погризли бобри, через що деякі з них дуже нагнулися до води та могли впасти і спричинити шкоду здоровю громадян, які перебували біля водойми. На протязі двох днів він їх зрізав пилкою, залишив після них пеньки, поряд поклав зрізані стовбури, вершки забрав собі додому. Для отримання дозволу на ці дії до сільської ради не звертався. Цим вербам та клену було приблизно 25 років. Дані верби були посаджені Відповідачем та його батьком ще в молоді роки. Земля, на якій вони знаходились, належала їхній сімї, але у звязку з тим, що за рахунок перекриття дамби ставу 3 роки тому вода в ставку збільшилась, верби та клен підтопило, бобри їх попідгризали і вони стали сухими, аварійними, становили загрозу оточуючим. Через два тижні після порубки Відповідача викликали в сільську раду. Там був присутній екологічний інспектор, який надав йому документи для підпису та пригрозив тим, що Відповідач зобовязаний сплатити штраф за зрубані дерева, а у разі якщо він цього не зробить, то штраф стягнуть у подвійному розмірі. Відповідач під страхом подвійного штрафу таки сплатив штраф, хоч і не погоджувався з порушеннями, так як не був присутній під час складання акту перевірки та замірів деревини. З проведеним розрахунком не згідний, так як дерева були сухі і знаходились в аварійному стані, а розрахунок проведений як по деревам сироростучим. Він тільки розчищав берег від поганих і зіпсованих дерев, а молоді пагони він на місці залишив, щоб вони своїм корінням укріплювали берег. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник Державної екологічної інспекції у Черкаській області [PERSON] пояснив, що на час слухання справи, інспектор з охорони навколишнього природного середовища у Черкаській області [PERSON], який складав матеріали про незаконну порубку, знаходиться на пенсії. Розрахунок спричиненої шкоди складався інспектором Дишлюком С.А. в період 14 чи 15 березня 2015 року, на підставі тих матеріалів, які склав інспектор Бобух І.П. Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності по факту незаконної порубки, постанову не оскаржував, а призначений штраф сплатив. Так як в акті не було сказано, що дерева були сухостійними, розрахунок складався згідно даних про порубку сироростучих дерев. Про вказане порушення інспекції стало відомо з повідомлення сільської ради. При проведенні розрахунку самі дерева не досліджувались в наявності, а розрахунок складений на підставі наявних матеріалів перевірки. Розрахунок складався в приміщенні інспекції, а не на місці порушення. Заміри мали проводитись рулеткою навхрест. Свідок [PERSON] показав, що він перебуває у добрих стосунках з Відповідачем. Біля ставку в с. Жаботин Камянського району росли верби. Так як рибалки приблизно три або пять років тому підняли рівень води у ньому, деякі верби опинились у воді, їх підмило, вони стали сухими, а деякі впали та лежали у воді. Садив ці дерева батько Відповідача. Це були земля їх родини. Весною 2015 року він вже побачив пеньки від дерев, проте не знає хто їх зрубав. Свідок [PERSON] пояснив, що він знайомий з Відповідачем, так як вони є односельцями. Біля ставку в с. Жаботин Камянського району росли верби та клен. Приблизно 40 років тому їх посадила родина Відповідача, так як вони займали город аж до берега ставу. Дерева були усохлі і без листя, так як років три або чотири назад у ставку збільшилась вода і вона підмила їх та дорогу. Дерева були аварійні і становили небезпеку, бо були нахилені і могли впасти на людей, які могли знаходитись біля них. Свідок [PERSON] показав, що він на даний час працює діловодом в Жаботинській сільській раді. З 2007 року по 26.09.2015 року працював землевпорядником. На початку поточного року зимою голова Жаботинської сільської ради [PERSON] повідомив його про те, що по вул. Кірова в с. Жаботин поблизу ставу здійснено незаконно порубку дерев, а тому необхідно скласти акт про дане порушення та провести обстеження на місці події. У звязку з чим, [PERSON] в комісії ще й з депутатами сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] вийшли на місце і склали акт про виявлені зрублені 8 дерев верби та 1 дерево клена. На місці лежали складені гіллячки, стовбури та знаходились пеньки. До порубки дерева були сухі, старі та погризені. На місці робились заміри пеньків рулеткою. Вербам було з років 15, а клену 10. Дерева перебували в аварійному стані, так як були наклонені, та могли впасти. При складанні акту [PERSON] на місці не було, але як було встановлено потім він був причетний до порубки, про що сам зізнався. Приблизно через два тижні до сільської ради приїхав екологічний інспектор та у приміщенні бібліотеки сільської ради надав розписатися у акті про перевірку місця порубки. [PERSON] не знав чи був на місці порубки інспектор, проте розписався у акті перевірки, хоч і сам в той день на місці порубки не знаходився. Йому не відомо яким чином екологічний інспектор провадив заміри пеньків. Свідок [PERSON] показав, що працює головою Жаботинської сільської ради Камянського району Черкаської області. На початку 2015 року сільською радою було виявлено факт порубки дерев біля ставу в с. Жаботин. Про вказане було сповіщено Державну екологічну інспекцію у Черкаській області, на місце направлено комісію для складання акту під головуванням землевпорядника [PERSON] Зі слів мешканців села стало зрозуміло, що дерева порубав [PERSON] [PERSON] свідок [PERSON] не був на місці після порубки дерев, а зявився туди тільки після приїзду екологічного інспектора. В його присутності інспектор рулеткою здійснив заміри пеньків, які залишились після зрублених дерев. При цьому стовбурів чи гілок біля пеньків вже не було. Акт про проведену перевірку складався в бібліотеці сільської ради у відсутність [PERSON] В акті було зазначено, що було знесено зелені насадження. Під визначенням «зелені насадження» свідок розуміє як сироростучі, так і сухостійні дерева. Останній раз на місці, де росли дерева свідок знаходився наприкінці 2014 року. Вже на той час дерева, про які йшлося в акті про перевірку, були аварійними, наклоненими, сухими, підгризеними бобрами та ураженими омелою, про що йому відомо зі слів односельців. Їхній вік становив близько 25 30 років. Сама верба по своїй природі вбирає корінням воду, проте вершок і стовбур дерева з огляду на його вік може бути сухими на відміну від прикореневої системи. На місці порубки стовбури не досліджувались та не оглядались, експертиза не проводилась, бо їх не було в наявності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що наприкінці лютого на початку березня 2015 року в селі Жаботин Камянського району Черкаської області по вул. Кірова поблизу ставу Відповідач [PERSON] здійснив незаконну порубку 8 дерев верби 1 дерева клена, ордер або інший дозвільний документ на порубку у сільській раді він не отримував. Дані факти не заперечуються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а тому дані обставини у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обовязок доказування лежить не на суду, а на сторонах. Прокурор просив стягнути з Відповідача суму спричиненої шкоди, внаслідок незаконного знищення сироростучих зелених насаджень в межах населеного пункту, яку згідно розрахунку визначено у розмірі 10\~613 грн. Відповідач з такою сумою шкоди не погоджувався, посилаючись на те, що при проведенні розрахунку було використано такси за знищення сироростучих дерев, хоча зрублені ним дерева були аварійними, сухими, до цього їх погризли бобри. Також, дані дерева садив він та його батьки на належній йому земельній ділянці. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана непрамовірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (полагодити річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерплому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» для настання відповідальності по відшкодуванню шкоди необхідна наявність складу правопорушення, а саме: -шкоди; -протиправна поведінка особи, що завдала шкоду; -причинно-наслідковий зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою особи, що її спричинила; -вина. При вирішенні питання про наявність складу правопорушення суд виходить з наступного. В судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що Відповідач здійснив порубку 8 дерев верби та 1 дерева клена в межах с. Жаботин без отриманого ордеру або іншого дозвільного документу на такі дії. У відповідності до п. 3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року № 1045 видалення вказаних дерев на території населеного пункту з огляду на обставини справи без рішення виконавчого органу сільської ради на підставі ордера являлось незаконним. Суд не вважає підтвердженими пояснення Відповідача про те, що дані дерева він та його родина садили на своїй земельній ділянці, так як в судовому засіданні встановлено, що Відповідачем не оформлено права власності чи іншого речового права на земельну ділянку, де знаходились дерева, правовстановлюючі документи на це у нього відсутні (а.с. 52 53, 61-62). Доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження своїх пояснень в цій частині, Відповідач суду не надав. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено факт протиправності винної поведінки Відповідача, що потягло за собою настання шкоди. Між тим, при вирішенні питання про те, чи знаходить підтвердження в судовому засіданні факт спричинення шкоди в тому розмірі, яка заявлена у позовних вимогах, суд виходить з таких даних. В судовому засіданні Відповідач та свідки [PERSON] та [PERSON], які були попередженні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, повідомили, що зрубані Відповідачем дерева біля ставу по вул. Кірова в с. Жаботин Камянського району Черкаської області в період часу з лютого по березень 2015 року були трухляві, аварійні і сухостійні. Про це ж і повідомив суду свідок [PERSON], який підписував складений інспектором Державної екологічної інспекції у Черкаській області [PERSON] акт перевірки, хоча у ньому відсутні дані про якість деревини, що підлягала огляду (сухостій чи сироростучі), а сам акт підписувався не на місці порушення, а у сільській раді. Згідно показів свідка [PERSON], який також підписував акт перевірки, на місці події інспектор робив заміри пеньків, без дослідження стовбурів або гілок, в акті було відображено тільки дані про факт зрубання дерев, без визначення їх видової приналежності до сироростучих або сухостійних. Як вбачається з пояснень інспектора Дишлюка С.А. при проведенні розрахунку шкоди, ним взято до уваги, що дерева були сироростучі, хоча відомості про їх якість, не відображені в матеріалах про адміністративне правопорушення, не підтвердженні актом перевірки та переліковою відомістю, а висновок про їх стан він зробив зі слів іншого інспектора та при відсутності інших зазначень у матеріалах перевірки. Ухвалою суду від 17.11.2015 року прокурора Камянського району Черкаської області та Державну екологічну інспекцію у Черкаській області зобовязано надати відомості про якість зелених насаджень, що були ліквідовані Відповідачем, докази обґрунтування заявленого розміру шкоди, а також нормативне і документальне підтвердження правомірності заявлених позовних вимог. У призначене судове засідання ні прокурор, ні Державна екологічна інспекція у Черкаській області витребувані судом документи та докази не надали. Зі змісту акту перевірки (а.с. 12), протоколу та постанови у справі (а.с. 9-10) не вбачається, що було задокументовано порубку саме сироростучих дерев. З пояснень Відповідача та свідків вбачається, що зрубані дерева були сухими та аварійними. У звязку з вказаним, суд приходить до висновку, що наданий розрахунок спричиненої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев (а.с. 7) не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», так як проведений з урахуванням аналізу сироростучої деревини без відповідних підтверджуючих документів про такий стан дерев та у відсутність безпосереднього вивчення особою, яка проводила розрахунок, самої деревини, а тому пояснення Відповідача про неправильність проведеного розрахунку доведені показаннями як свідків, так і іншими письмовими доказами (актом перевірки, матеріалами адміністративної справи), і ці докази стороною позивача не спростовані. У звязку з вказаним, суд вважає, що в судовому порядку підтверджено факт спричинення Відповідачем шкоди через порубку сухостійних дерев. У відповідності до п. 3 примітки додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів» в самовільної рубки сухостійних дерев шкода обчислюється у розмірі як за кожне дерево, пошкоджене до ступеня неприпинення росту, передбаченому цією таксою, зменшеною у 2 рази. Таким чином, суд знаходить, що в судовому порядку підтверджено факт спричинення шкоди в розмірі 5\~306 грн. 50 коп., що становить зменшення в 2 рази розрахованої школи за рубку сироростучих дерев згідно переліку у позовних вимогах. За змістом ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Відповідач працює кочегаром школи, має передпенсійний вік, отримує незначний заробіток (за останні 6 місяців йому нараховано заробітної плати в розмірі 5\~820 грн. 26 коп.), шкоду завдано внаслідок адміністративного правопорушення, а тому суд вважає, що в даному випадку слід зменшити розмір відшкодування спричиненої Відповідачем шкоди до 1 700 грн. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України з Відповідача в дохід держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог, проте у відповідності до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може звільнити цю сторону від сплати судового збору. На підставі викладеного, а також враховуючи незначний розмір заробітної плати Відповідача, його передпенсійний вік, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial