Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 серпня 2012 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір №169018 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно з яким банк відкрив відповідачу гривневий картковий рахунок та зобовязався здійснювати його обслуговування, а позичальник зобовязався використовувати платіжну картку та сплачувати кошти за її користування. Строк дії БПК 2 роки. Згідно Додаткової угоди №2 від 05.07.2013 р. до договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт у сумі 4750 грн, на строк дії БПК, зі сплатою 24 % річних. Станом на 25.08.2015 р. заборгованість відповідача становить 6677, 97 грн. Невиконання [PERSON] умов кредитного договору і стали підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалив винести заочне рішення. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 серпня 2012 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір №169018 про відкриття фізичній особі-працівнику бюджетної установи (отримувачу державної соціальної допомоги) карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Пунктом 1.1 договору передбачено, що Банк відкриває клієнту картковий рахунок №26258500434820 в гривнях. 05 липня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено додатковий договір №2 до договору №169018, згідно якого було встановлено кредитний ліміт у розмірі 4750 грн. Згідно п.6.1.9. договору [PERSON] зобовязалася відповідати всім належним їй майном за заподіяні банку збитки у повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання зобовязань по даному договору як особисто нею, так і держателем БПК, а також відшкодувати витрати, повязані з судовим розглядом спорів з цих підстав та розшуком винної особи. Пунктом 3.3. додаткового договору №1 до договору №169018 передбачено, що клієнт зобовязаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк, звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати. По причині несвоєчасного виконання [PERSON] зобовязань за договором, 02.06.2015 р. позивачем було направлено повідомлення-вимогу про негайне погашення заборгованості в термін до 02.07.2015 р., проте заборгованість не погашена. Станом на 25.08.2015 р. заборгованість відповідача становить 6677, 97 грн та включає: 4724, 27 грн прострочену суму боргу, 1686, 11 грн прострочену суму по нарахованих відсотках, 93, 19 грн суму по нарахованих відсотках, 84, 35 грн суму інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за нарахованими простроченими відсотками, 50, 48 грн 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом, 39, 57 грн за нарахованими простроченими відсотками. Відповідно до ч.2\~ст. 1069 ЦК України\~права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначається положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2\~глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною платою за його використання. Ч.1\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. ст.\~525, 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Ст. 625 ч.2 ЦК України\~передбачає, що боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Надані по справі докази свідчать про те, що відповідач умов кредитного договору не виконала, кредит не сплатила, як і відсотки за користування кредитом, і ці суми підлягають стягненню, а тому суд дійшов висновку, що позовна вимоги Банку підлягає задоволенню.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного, ст.\~509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved