Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Прокурор Білогірського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] районного управління юстиції Хмельницької області про визнання недійсним свідоцтва про право власності САК № 955687, індексний № 19754043 від 31 березня 2015 року, видане державним реєстратором реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції Хмельницької області [PERSON] та повернення [PERSON] у державну власність земельної ділянки площею 2,0000 га. кадастровий № 6820387500:04:005:0383, що розташована в межах території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області. В позовній заяві прокурор посилається на те, що право власності на вказану земельну ділянку було набуто [PERSON] всупереч вимогам Земельного кодексу України. Вказує, що останій не звертався до [PERSON] районної державної адміністрації з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки та передачу її у власність, проект землеустрою не погоджувався відділом Держземагенства в [PERSON] районі. Крім того, до реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції, з метою видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку), було подано копію розпорядження першого заступника голови [PERSON] районної державної адміністрації «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р, де назва розпорядження та зміст додатку не відповідають назві та змісту додатку оригіналу розпорядження «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують про власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» , серед яких відповідач [PERSON] не значиться. Проект землеустрою на вказану земельну ділянку за межами Сивківської сільської ради Білогірського району у [PERSON] та відділі Держземагенства у [PERSON] районі відсутній. Прокурор прокуратури Білогірського району [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що [PERSON] районною державною адміністрацією розпорядження «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» з додатком, в якому міститься список громадян, яким передаються у власність земельні ділянки із зазначенням прізвища відповідача [PERSON] не видавалося. [PERSON] РДА видано розпорядження із вказаним додатком, де зазначені громадяни, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким надані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Хорошівської, Ставищанської, Гулівецької сільських та [PERSON] селищної рад. Крім того, вказала, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення по факту видачі невідомими особами підробленого розпорядження першого заступника голови [PERSON] районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком (список 19 громадян, включаючи [PERSON], яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність), на даний час проводяться необхідні слідчі дії. Головне управління Держземагенства в Хмельницькій області направило до суду заву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги прокурора підтримали. Представник відповідача [PERSON] районного управління юстиції Хмельницької області [PERSON] позов визнав частково, зазначив, що через велику кількість заявників не пам»ятає чи звертався особисто [PERSON] із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, стосовно задоволення позову не заперечував. Пояснив, що дійсно протягом 2012-2014 років із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Сивківської сільської ради, площею 2 га та надання її йому у власність до [PERSON] районної державної адміністрації особисто не звертався. Лише в приміщенні Сивківської сільської ради підписав надруковану заяву про виділення земельної ділянки. До ліцензійної організації з метою виготовлення проектної документації особисто не звертався, в нотаріальному порядку не уповноважував на вказані дії інших осіб. Про виділення йому у приватну власність земельної ділянки він дізнався в квітні 2014 році від матері. У реєстраційну службу для реєстрації земельної ділянки особисто документів не подавав та не отримував відповідне свідоцтво. Представник третьої особи, [PERSON] РДА, залученої до участі у справі на стороні позивача, [PERSON] в судове засідання не з»явилася, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Заслухавши учасників процесу, свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] РДА 12 грудня 2012 року за № 470/2012-р прийнято розпорядження за підписом першого заступника голови адміністрації [PERSON] «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок», яким передано у власність земельні ділянки, які знаходяться у користуванні громадян для ведення особистого селянського господарства згідно з додатком, у якому значаться прізвища громадян, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , яким надані земельні ділянки, що знаходяться на території Хорошівської, Ставищанської, Гулівецької сільських та [PERSON] селищної рад. У вказаному додатку прізвище [PERSON] не значиться. Згідно копії розпорядження [PERSON] РДА за № 470/2012-р від 12.12.2012 року (назва та текст не відповідає оригіналу) «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком - списком громадян в кількості 19 чоловік, під номером 4 якого значиться [PERSON], яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність в кількості кожному по 2 га. для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Сивківської сільської ради. Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби [PERSON] РУЮ Хмельницької області [PERSON] №12035599 від 31 березня 2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі заяви, вчиненої від імені [PERSON] та документів, поданих для проведення державної реєстрації, в тому числі і копії розпорядження [PERSON] РДА № 470/2012-р від 12.12.2012 року, відповідність оригіналу якого було посвідчене неналежним чином, на земельну ділянку за кадастровим № 6820387500:04:005:0383, що розташована на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області видано свідоцтво про право власності серії САК № 955687, індексний № 19754043 від 31 березня 2014 року та зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 6, ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавленні в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених ст. 122 Земельного кодексу України. Після цього, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону. В п. 3 ч 1. ст. 24 вищевказаного Закону вказано, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа. З показань самого відповідача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Полов»юк Г.І., а також досліджених в судовому засіданні письмових документів встановлено, що відповідач [PERSON] протягом 2012-2014 років особисто із заявою (клопотанням) про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Сивківської сільської ради площею 2 га та надання йому земельної ділянки у власність до [PERSON] районної державної адміністрації не звертався, проектної документації не виготовляв і в нотаріальному порядку не уповноважував інших осіб на вирішення питання про передачу у приватну власність земельної ділянки на території Сивківської сільської ради площею 2 га. Крім того, ні в РДА, ні в відділ Держземагенства в [PERSON] районі, ні в організацію, яка виготовляла проект з землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність не звертався. Про передачу йому у приватну власність земельної ділянки дізнався в квітні 2014 року. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка голова Сивківської сільської ради [PERSON] показав, що в 2011 році до нього звернувся житель с. Сивки [PERSON] з проханням допомогти оформити для її синів у власність земельні ділянки на території Сивківської сільської ради. На той час вільні землі були лише за межами населеного пункту, питання про їх виділення не належали до компетенції сільської ради, тому він розяснив [PERSON] про можливість надання таких земель у власність райдержадміністрацією, про що вона мала вияснити в уповноваженої особи відділу Держземагенства у [PERSON] районі, а саме в начальника [PERSON] Влітку 2013 року, після закінчення сесії районної ради, до нього звернувся начальник відділу Держземагенства у [PERSON] районі [PERSON] та повідомив, щоб жителі Сивківської сільської ради, які бажають отримати в приватну власність земельні ділянки, збирали документи та писали відповідні заяви. Протягом певного часу після даної розмови він особисто отримав від [PERSON] бланки надрукованих заяв та привіз їх у приміщення сільської ради, техпрацівник якої викликала жителів с.Сивки, які бажали отримати земельну ділянку, в тому числі [PERSON] та її сина [PERSON], та надала останнім заяви для поставлення свого індивідуального підпису. Зазначив, що від імені [PERSON] в сільську раду приносила копію його паспорта [PERSON], а заяву підписував брат відповідача [PERSON] Приблизно в липні-серпні 2013 року підписані жителями заяви з паспортними даними він передав бухгалтером сільської ради начальнику відділу Держземагенства у [PERSON] районі [PERSON] Після цього, через деякий період часу, [PERSON] особисто приїхав в Сивківську сільську раду та привіз виготовлену технічну документацію з висновками земельної комісії на земельні ділянки для жителів, в тому числі на [PERSON] з необхідністю погодження меж із суміжними землекористувачами. Крім того, зазначив, що [PERSON] телефонував йому та вказав, що кожна особа, яка оформляє через нього технічну документацію, зобовязана сплатити ПМП «Інвентарпроект» за виготовлення технічної документації по 850 грн. Пояснив, що після сплати вказаних коштів в березні 2014 року до нього зателефонував [PERSON], представник Реєстраційної служби [PERSON] РУЮ та повідомив, що вся необхідна документація на земельні ділянки виготовлена і нові землевласники можуть отримати в реєстраційній службі [PERSON] районного управління юстиції свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, крім інших необхідних документів, включають рішення відповідного органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим, судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у власність [PERSON] до [PERSON] районної державної адміністрації на затвердження не надходив, розпорядження про затвердження проекту землеустрою для [PERSON] не приймалося, що підтверджується листом-повідомленням [PERSON] районної державної адміністрації від 22 липня 2015 року № 80/04-02-15-1061/2015. При цьому, встановлено, що зміст наявного в матеріалах справи розпорядження першого заступника голови [PERSON] районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком (список 19 громадян, серед яких значиться [PERSON], яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність) не відповідає дійсності, а відтак не має юридичної сили для його правозастосування, оскільки під даним номером та датою, але з іншою назвою пройшло паспортизацію та зареєстроване по внутрішній документації установи інше розпорядження першого заступника голови [PERSON] районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» з додатком (список 4 громадян, серед яких не значиться [PERSON], яким передано у власність земельні ділянки, які знаходяться в користуванні). Допитана в судовому засіданні як свідок, [PERSON], показала, що розпорядження РДА № 470/2012-р від 12.12.2012 року «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» із додатком в кількості 19 чоловік не приймалося. Під вказаним номером і цією ж датою прийнято розпорядження «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» із додатком в якому містилося прізвища чотирьох осіб. Згідно встановленого порядку оригінал розпорядження надсилається у відповідне управління та відділ адміністрації, які у разі необхідності роблять копію розпорядження, а вона, як завідуюча загального відділу, звіряючи його з оригіналом, посвідчує відповідність з оригіналом. На копії розпорядження РДА № 470/2012-р від 12.12.2012 року «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність», надані в реєстраційну службу РУЮ стоїть печатка загального відділу РДА, яку вона не ставила. У загальний відділ [PERSON] з проханням посвідчити відповідність копії розпорядження оригіналу не звертався. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка виконуючий обов»язки начальника відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі [PERSON] суду пояснив, що вся вхідна документація, що надходить до відділу Держгеокадастру проходить подвійну реєстрацію, а саме реєструється в журналі вхідної документації [PERSON] РДА та безпосередньо у відділі Держгеокадастру. Вказав, що він особисто знайомий із [PERSON] та останній із відповідною заявою про надання земельної ділянки до відділу не звертався. Допитаний в судовому засіданні, як свідок спеціаліст ПМП «Інвентарпроект» [PERSON] суду пояснив, що у зв»язку із великим навантаженням він не пам»ятає хто саме в 2012 році звертався із заявою про виготовлення технічної документації на земельну ділянку від імені [PERSON] Вказав, що всі документи погоджував його керівник, а він лише здійснював виготовлення технічної документації. Допитаний в судовому засіданні, як свідок начальник відділу Держземагенства у [PERSON] районі [PERSON] суду пояснив, що він працює начальником відділу Держземагенства з серпня місяця 2013 року та не пам»ятає чи надходила заява від [PERSON] про виділення йому земельної ділянки. Технічні документації на виготовлення проекту землеустрою по землях, що знаходяться на території Сивківської сільської ради він передавав на підпис голові [PERSON] РДА, однак про їх подальшу долю йому не відомо нічого. Вказав, що до нього особисто ні голова Сивківської сільської ради, ні сам [PERSON] з вимогою про надання останньому земельної ділянки не зверталися, а лише він надавав зразки заяв, адресованих головному управлінню Держземагенства про надання земельних ділянок громадянам. Допитана в судовому засіданні в якості свідка державний реєстратор прав на нерухоме майно Полов»юк Г.І. суду пояснила, що зазвичай документи від заявників приймає начальник [PERSON], а вона в подальшому їх опрацьовує. Наголосила, що відповідальність за достовірність поданих документів покладається на заявників. Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. У відповідності до п. 8-1 ч. 1 ст. 18 вказаного вище Закону, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Таким чином, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши їх належність, допустимість та достовірність, суд вважає, що оскільки відсутнє відповідне рішення органу державної влади про передачу [PERSON] у власність спірної земельної ділянки, державна реєстрація права власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане з порушенням вимог законодавства, не може бути проведеною на підставі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак позовні вимоги прокурора в інтересах держави підлягають задоволенню.

Outcome: approved