Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 23 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом, реєстр № 549, за яким позивачка набула у власність нерухоме майно, а саме: приміщення № 1 (майстерня 1-1) загальною площею 71,6 кв. м., що складає 2/50 частки нежитлової будівлі (літера А-1), розташованої за адресою: [ADDRESS] . За таким договором дарування на земельній ділянці, площею 0,0441 га, кадастровий номер 1412300000:01:006:0127, знаходиться основна будівля (літера А-2) з прибудовами (літери А3-1, а1, а, а2), загальною площею 843,7 кв. м., основна будівля (літера А-1) з прибудовами (літери А1-1, А2-1), загальною площею 495,6 кв. м., основна будівля (літера Б-1) з прибудовами (літери Б2-1, БЗ-1), загальною площею 1849,5 кв. м., основна будівля (літера В-2) з прибудовами (літери В1-1, В2-1, ВЗ-1, В4-1, в3-1), загальною площею 671,8 кв. м. Усього нежитловий комплекс складає загальну площу 3860,6 кв. м., співвласниками якого є [PERSON] (5/100 частин), [PERSON] (5/100 частин), [PERSON] (8/50 частин), ТОВ «Баварія-Сервіс» (29/50 частин) площею 1836,9 кв. м. (основна будівля Б-1), прибудови (літера Б1-1, Б2-1, БЗ-1), основна будівля (літера В- 2), що було виділено в ціле за рішенням суду, а також ТОВ «Автоцентр-Маріуполь» (6/50 частин), основна будівля (літера А2, прибудови (літера АЗ-1), загальною площею 843,7 кв. м, що також виділено в ціле за рішенням суду. У квітні 2019 року частина будівлі А-1, що була придбана за договором дарування від 23 травня 2018 року була знесена позивачкою, на місці якої побудовано авто мийку самообслуговування по [ADDRESS] , про що повідомлено Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради 27 вересня 2019 року про готовність до експлуатації новозбудованого об`єкта нерухомого майна. Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), зареєстрована таким Управлінням 1 жовтня 2019 року. Державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю (основна будівля літ. Ж-1, навіс літ. 3-1) авто мийки самообслуговування за адресою: [ADDRESS] , була проведена 16 грудня 2019 року. На теперішній час позивачка бажає виділити в натурі належну їй частку в праві власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] . Врегулювати спір з іншими співвласниками не є можливим у позасудовому порядку, тому [PERSON] звернулась до суду із таким позовом. При цьому виділ частки в даному випадку є технічно можливим, що підтверджується відповідним висновком. Таким чином просила суд виділити в натурі 2/50 частки, визнавши за [PERSON] як на окремий об`єкт нерухомого майна право власності на основну будівлю літ. Ж-1, навіс літ. 3-1 (загальна площа 21,8 кв. м.), розташованих по [ADDRESS] . Ані позивачка [PERSON] , ані її представники [PERSON] та [PERSON] , у судове засідання не з`явились, надавши суду заяви з проханням вирішити спір у їх відсутність, наполягаючи при цьому на задоволенні поданого позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за її відсутності, не заперечуючи проти задоволення заявлених [PERSON] вимог. Відповідач [PERSON] до суду за невідомих суду причин не з`явився повторно, будучи належним чином про час та місце розгляду справи повідомленим, не надавши заяв про можливість провести розгляд справи за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що відповідно до договору дарування від 23 травня 2018 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 549, [PERSON] набула у власність приміщення № 1 (майстерня 1-1) загальною площею 71,6 кв. м., що складає 2/50 частки нежитлової будівлі (літ. А-1), розташованої по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0441 га кадастровий № 1412300000:01:006:0127, де також знаходиться основна будівля (літера А-2) з прибудовами (літери А3-1, а1, а, а2) загальною площею 843,7 кв. м., основна будівля (літера А-1) з прибудовами (літери А1-1, А2-1) загальною площею 495,6 кв. м., основна будівля (літера Б-1) з прибудовами (літери Б2-1, Б3-1) загальною площею 1849,5 кв. м., основна будівля (літера В-2) з прибудовами (літери В1-1, В2-1, В3-1, В4-1, в3-1) загальною площею 671,8 кв. м. (а. с. 32). Суд зазначає, що співвласником нежитлового комплексу по [ADDRESS] , окрім [PERSON] , також є: 1) [PERSON] (5/50 частин) на підставі договорів: дарування від 23 серпня 2005 року, реєстр нотаріусу № 2826, реєстрація в БТІ 5 вересня 2005 року; дарування від 22 квітня 1999 року, реєстр нотаріусу № 682; 2) [PERSON] (8/50 частин) на підставі договорів: купівлі-продажу від 6 квітня 2006 року, реєстр нотаріусу № 1-1146, реєстрація в БТІ 14 квітня 2006 року; дарування від 27 травня 2005 року, реєстр нотаріусу № 1-2778, реєстрація в БТІ 1 червня 2005 року; дарування від 25 травня 2004 року, реєстр нотаріусу № 1814, реєстрація в БТІ 25 травня 2004 року, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстром прав власності на нерухоме майно (а. с. 17-30, 130-131, 132-133, 134-136, 137-139). При цьому 29/50 частин ТОВ «Баварія-Сервіс» нежитлового комплексу по [ADDRESS] було виділено в ціле за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17 листопада 2011 року № 2-3380/11, реєстрація в БТІ 13 грудня 2011 року, а 6/50 частин ТОВ «Автоцентр-Маріуполь» нежитлового комплексу по [ADDRESS] було виділено в ціле за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 14 листопада 2011 року № 2-3381/11, реєстрація в БТІ 13 грудня 2011 року, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстром прав власності на нерухоме майно (а. с. 17-30, 142-143, 144-145). Згідно із договором оренди земельної ділянки від 3 грудня 2018 року [PERSON] орендувала земельну ділянку площею 441 кв. м. по [ADDRESS] на 10 років для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, який був зареєстрований 25 січня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 99-102). За повідомленням від 15 квітня 2019 року [PERSON] проінформувала Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про початок виконання нею будівельних робіт з будівництва авто мийки самообслуговування по [ADDRESS] (а. с. 43). Відповідно до інформації від 5 серпня 2019 року № 863 приватного підприємця, [PERSON] , та інженера з інвентаризації нерухомого майна, кваліфікованого сертифікованого спеціаліста, [PERSON] , вбачається, що за проведеною інвентаризацією 2 серпня 2019 року по [ADDRESS] встановлено, що на земельній ділянці площею 441 м2 частина будівлі А-1, придбана за договором дарування від 23 травня 2018 року № 549, посвідченого приватним нотаріусом, Никоненко Т . В . , була знесена, а саме: приміщення 1-1 площею 71,6 м2, замість якої було збудовано нове приміщення літ. Ж-1 (загальна площа 21,8 кв. м.) з навісом З-1, що також підтверджується технічним паспортом по [ADDRESS] , виготовленим 2 серпня 2019 року на замовлення позивачки відповідно до інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (а. с. 33- 37, 38-41). В подальшому на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) була зареєстрована 1 жовтня 2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради побудована [PERSON] по [ADDRESS] авто мийка самообслуговування (а. с. 44). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16 грудня 2019 року нежитлова будівля по [ADDRESS] (загальна площа 21,8 кв. м.), яка складається з основної будівля літ. Ж-1 та навісу літ. З-1, була зареєстрована державним реєстратором на праві власності за [PERSON] (а. с. 45). За висновком від 15 січня 2020 року про технічну можливість виділу об`єкта нерухомості, наданого [PERSON] суб`єктом господарювання та інженером з інвентаризації нерухомого майна, [PERSON] , вбачається, що основана будівля літ. Ж-1, навіс З-1 (загальна площа 21,8 кв. м.), що складає 2/50 частки по [ADDRESS] , за технічними показниками може бути виділена (а. с. 42). На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із положеннями ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, які можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 361 ЦК співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно із ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, виділена нерухомість повинна складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК та п. 10 «Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117, за яким об`єкту нерухомого майна, що утворився в результаті виділу частки з об`єкта нерухомого майна, присвоюється новий реєстраційний номер. Аналогічний висновок наведено Верховним Судом у постанові від 6 листопада 2019 року по справі № 127/14320/15-ц. Відповідно до п. 1.1, 1.2, 3.10 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, така Інструкція визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна. Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2). При цьому суб`єкт господарювання готує Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2) для укладення договору про виділ в натурі частки з об`єкта нерухомого майна або договору про виділ частки з об`єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, на підставі перелічених норм права та через відсутність згоди усіх співвласників на проведення виділу [PERSON] належної їй на праві власності 2/50 частки з нерухомого комплексу по [ADDRESS] , суд дійшов висновку про наявність необхідних правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] шляхом проведення виділу позивачці в натурі належних їй 2/50 частки нерухомого майна, визнавши за [PERSON] як на окремий об`єкт нерухомого майна право власності на основну будівлю літ. Ж-1, навіс літ. 3-1 (загальна площа 21,8 кв. м.), розташованих по [ADDRESS] . Суд при цьому врахував, що виділ вказаного нерухомого майна у власність позивачці не суперечить правам та інтересам інших співвласників нерухомого майна, є можливим з технічної точки зору та відповідає належній [PERSON] частці у спільній частковій власності на нерухомість по [ADDRESS] . Таким чином право спільної часткової власності [PERSON] , як співвласника, на нежитлову будівлю по [ADDRESS] підлягає припиненню, оскільки позивачка набуває права власності на виділену їй частку такої нерухомості, як на єдиний об`єкт нерухомого майна, що складається з основної будівлі літ. Ж-1, навісу літ. 3-1 (загальна площа 21,8 кв. м.).

Outcome: approved