Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2007 з [PERSON] було присуджено до стягнення аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2007 і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки [PERSON] не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], 04.04.2013 звернулася до Управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області із заявою про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. За результатами розгляду даної заяви на підставі рішення управління від 10.04.2013, у період з квітня 2013 року по травень 2017 року [PERSON] було нараховано та виплачено кошти в сумі 14777,00 грн. Відтак, у зв'язку із невиконанням відповідачем рішення суду по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки, державою в особі Управління праці та соціального захисту населення виплачено [PERSON] кошти в сумі 14777,00 грн. за період з квітня 2013 року по травень 2017 року. Разом з тим, частина коштів не може бути стягнута у зв'язку з пропущенням трирічного строку позовної давності. Несплата відповідачем суми наданої дитині тимчасової державної допомоги в умовах гострого дефіциту бюджетних коштів негативно впливає на поповнення бюджету та порушує інтереси держави, у зв'язку із чим прокурор звернувся до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області 5750 грн. 40 коп. допомоги, виплаченої за період з липня 2014 року по грудень 2016 року. Представник Могилів-Подільської місцевої прокуратури в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву про розгляду справи без її участі. Просила позов задоволити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання представник Управління праці та соціального захисту населення не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та те, що в разі відсутності відповідача вона не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2007 присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2007 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Зокрема, [PERSON] 02.02.2017, 14.06.2016, 08.04.2014, 04.10.2013, 04.04.2013, зверталась до Управління праці та соціального захисту населення із заявами про призначення допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с.11-12,15-6,19-20,23-24,27-28). Та обставина, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] за періоди з 01.08.2016 по 01.02.2017, з 01.12.2015 по 01.06.2016, 01.10.2013 по 01.04.2014, 01.04.2013 по 01.10.2013, 01.10.2012 по 01.04.2013 підтверджується довідками відділу Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції № 197 від 07.02.2017, № 834 від 14.06.2016, № 220 від 08.04.2014, № 570 від 04.10.2013, № 218 від 04.04.2013 (а.с.10,14,18,22,26). Рішеннями Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 03.02.2017 [PERSON] призначалась тимчасова допомога, коли батьки ухиляються від сплати аліментів за період з 01.02.2017 по 31.07.2017 у розмірі 844 грн. 50 коп., рішенням від 15.06.2016 за період з 01.06.2016 по 30.11.2016 в розмірі 765 грн. 50 коп., рішенням від 11.04.2014 за період з 01.04.2014 по 30.09.2014 в розмірі 385 грн. 80 коп., рішенням від 07.10.2013 за період з 01.10.2013 по 30.11.2013 в розмірі 363 грн., за період з 01.12.2013 по 11.03.2014 в розмірі 385 грн. 80 коп., рішенням від 10.04.2013 за період з 01.04.2013 по 30.09.2013 в розмірі 363 грн. (а.с.9,13,17,21,25). Таким чином, за період 01.04.2013 по 13.05.2017 [PERSON] призначено і виплачено тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів в розмірі 14777,00, в тому числі за період з 01.07.2014 по 31.12.2017 в розміру 5750 грн. 40 коп. що також підтверджується листом Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради № 01-03/989 від 18.05.2017 (а.с.29). Разом з тим, згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,6123 га, що розташована на території Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.34). Вказана земельна ділянка є предметом договору оренди, укладеним 20.11.2014 між [PERSON] та ПрАТ «ПК Поділля» (а.с.40). На підставі вказаного договору відповідач отримує дохід, що підтверджується довідкою № 4169 від 30.05.2017 ПАТ «ПК «Поділля» (а.с.39). Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено, що батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, утримання дітей це в першу чергу обов'язок батьків або осіб, які їх заміняють, а потім, як допомогу за відсутності коштів і можливостей у батьків, бере участь в утриманні дітей держава. Відповідно до п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується, у тому числі і у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів. Згідно ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Крім того, відповідно до вимог п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті з платника аліментів кошти зараховуються до Державного бюджету України. Виходячи з того, що відповідач протягом тривалого періоду ухилявся від сплати аліментів на утримання малолітньої дитини у зв'язку з чим Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області виплатило тимчасову допомогу у відповідності до вимог чинного законодавства на утримання неповнолітньої дитини, однак, відповідач мав матеріальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача коштів до державного бюджету, які були сплачені на утримання його малолітньої дитини у період з липня 2014 року по грудень 2016 року у розмірі 5750,40 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ЦПК України, із відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді. На підставі викладеного та

Outcome: approved