Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Представник позивач, АТ КБ «Приватбанк» - Дашко В.М., звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 04 лютого 2014 року в розмірі 20 526 грн. 87 коп.; стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву б/н від 04 лютого 2014 року, згідно із якою отримала грошові кошти в кредит в розмірі, передбаченому у довідці про отримання картки, розміщені на відповідному рахунку, отримав кредитну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним і банком договір. Позивач зазначає, що він виконав свої зобов`язання за вказаним договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого ліміту, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 17 вересня 2020 року вона має заборгованість перед банком в розмірі 20 526 грн. 87 коп. Представник позивача, АТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце слухання справи. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету - заяву б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно із якою отримав в кредит грошові кошти, розміщені на відповідному рахунку. Із підписаної заяви вбачається, що [PERSON] підтвердила, що підписана заява разом із разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до пункту 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із пунктом 2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник зобов`язався виконати зобов`язання з повернення кредиту та виплати винагороди банку. Згідно із пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання перед позивачем за договором кредиту та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 17 вересня 2020 року становить 20 526 грн. 87 коп., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 13 277 грн. 38 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 3 692 грн. 36 коп., заборгованості з пені в розмірі 3 557 грн. 13 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов`язання, що випливає з кредитного договору, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved