Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду в її інтересах, посилаючись на те, що позивачка перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 1954 року. Під час шлюбу подружжям за спільні кошти збудовано житловий будинок [ADDRESS] на земельній ділянці, наданій [PERSON] на підставі рішення виконкому Гірської міської ради від 09.03.1962 року за договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 15.03.1962 року. Отже, вважає, що позивачка має право власності на ? частину жилого будинку з господарськими будівлями як на частку у спільній власності подружжя. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку [ADDRESS]. Протягом встановленого законом строку ніхто зі спадкоємців із заявою про прийняття спадщини не звертався. Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла фактично, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майном: проживала у будинку, підтримувала його у належному стані. Вважає, що позивачка має право на ? частину житлового будинку [ADDRESS] як на спадщину за законом після смерті чоловіка, оскільки є спадкоємицею за законом першої черги та спадщину прийняла фактично. Позивачка у 2008 році звернулася до Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, про що було внесено відомості до Спадкового реєстру. Однак, через матеріальні труднощі не отримала свідоцтво про право на спадщину. На цей час отримати свідоцтво про право на спадщину у позасудовому порядку неможливо, оскільки спадкова справа, яка була заведена у 2008 році, перебуває у Первомайській державній нотаріальній конторі, тобто на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади. Це також підтверджується письмовою відповіддю Попаснянської державної нотаріальної контори від 24.09.2015 про неможливість вирішити питання успадкування майна [PERSON] через неможливість отримання спадкової справи. Представник позивачки просив суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] яке складається з житлового будинку та господарських споруд, як на частку у спільній сумісній власності подружжя; визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] яке складається з житлового будинку та господарських споруд, як на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року у м.Гірське Луганської області. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що є сином [PERSON] та [PERSON]. На час смерті батька був зареєстрований разом з батьками за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, не проживав з батьками та спадщину фактично не приймав. Вважає єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті батька - [PERSON]. Підтверджує, що батьки будували будинок та господарські будівлі під час шлюбу разом за спільні кошти. Ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 25.12.2015 відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем та продовжено розгляд справи у звичайному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, у письмовій заяві позов визнали, пояснивши, що як діти померлого до відкриття спадщини спадкоємця за законом першої черги - [PERSON], вони мали право спадкування після смерті діда [PERSON], однак спадщину не приймали та наміру прийняти спадщину не мали. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Позивачка перебувала з [PERSON] до його смерті у шлюбі, зареєстрованому 09 грудня 1954 року Гірською міською радою Попаснянського району Луганської області, актовий запис №233, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.23). За [PERSON] зареєстровано жилий будинок [ADDRESS] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 15.03.1962 року (а.с.10-11), що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 04.06.1965 року (а.с.12). Згідно копії технічного паспорту домоволодіння (а.с. 5-8) жилий будинок збудовано у 1964 році, господарські будівлі та споруди збудовано за період з 1964 року по 1989 рік. Відповідно до пункту 3.2. розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України №127 від 24.05.2001, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житловібудинки, садові, дачнібудинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудовидо них побудовані до 5 серпня 1992 року (Абзац пункту 3.2розділу 3 вредакції наказу Міністерства регіонального розвитку,будівництва та житлово-комунальногогосподарства N 404від 09.08.2012).Законодавство не містить вимоги щодо введення даних об'єктів в експлуатацію. Дане випливає з темпорального застосування правових норм. До 05.08.1992 р. не існувало жодного нормативно-правового акта, який би змушував громадян вводити в експлуатацію будівлі та споруди, збудовані ними. Отже, жилий будинок [ADDRESS] зі збудованими до 1989 року включно господарськими спорудами є об'єктом права власності. Зазначене домогосподарство належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі ст. 22 КпШС, оскільки збудовано під час шлюбу подружжям за спільні кошти. Цей факт підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які у судовому засіданні пояснили, що жилий будинок з господарськими будівлями будували подружжя [PERSON] разом за спільний кошт. Згідно ст. 28 КпШС частки подружжя щодо майна, яке є спільноюсумісноювласністю подружжя, визнаютьсярівними. Таким чином, позивачка є власницею ? частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] Місто Гірське територіально віднесено до Попаснянського району Луганської області постановою Верховної Ради України №1693-VII від 07.10.2014. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з ? частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] Правовідносини спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, регулюються Цивільним Кодексом УРСР. Позивачка, як дружина спадкодавця, є спадкоємицею за законом першої черги та спадщину прийняла фактично згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, вступивши у володіння спадковим майном. Інші спадкоємці першої черги за законом, в тому числі онуки померлого (їх батько [PERSON] помер [INFO] до відкриття спадщини (а.с.14)),дій, що свідчили б про прийняття спадщини, не вчинили. Зазначене визнано відповідачами, а також підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] Отже, позивачка має право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] Позивачці Попаснянською державною нотаріальною конторою відмовлено в оформленні спадщини, оскільки до майна [PERSON] у Первомайській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №244 за 2008 рік, витребувати яку неможливо через її знаходження на території, тимчасово непідконтрольній державній владі (а.с.24). Факт заведення спадкової справи у 2008 році саме за заявою позивачки підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] Таким чином, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права у нотаріальному порядку. Аналізуючи та оцінюючи у сукупностінаведені докази, встановивши фактичні обставини справи, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 22, 28 КпШС, ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved