Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 23178,22 грн. та судовий збір у сумі 2102,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що 18.07.2018 між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №\~АМ/6116330, забезпечений транспортний засіб за полісом «DAF», н.з. [NUMBER] . В період дії полісу, 17.07.2019 у м. Запоріжжі, по вул. Південне шосе, 72, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «DAF», н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] , водій [PERSON] ) та «NISSAN», н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] та водій [PERSON] ). Згідно з постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі №\~332/3060/19 від 23.08.2019 [PERSON] є винним у вчиненні ДТП, що мала місце 17.07.2019. Оскільки в результаті ДТП винним є відповідач, враховуючи те, що його цивільно-правова відповідальність як водія забезпеченого транспортного засобу застрахована у позивача за полісом №\~АМ/6116330, потерпілий в ДТП звернувся до позивача з метою отримання страхового відшкодування за завдану шкоду. Позивач після звернення потерпілого із відповідною заявою, прийняв її та вжив всіх заходів для виплати відшкодування. Так, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 23178,22 грн. Цей факт підтверджується, зокрема, страховим актом № 81975/1. Розмір збитку визначався за вирахуванням експлуатаційного зносу на запасні частини, враховуючи Звіт № 21/09/19 та за мінусом податку на додану вартість. Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі №\~332/3060/19 від 23.08.2019 [PERSON] після ДТП, яка мала місце 17.07.2019, залишив місце пригоди. З метою досудового врегулювання спору відповідачу був надісланий лист з вимогою щодо відшкодування шкоди, однак відповідь на нього не була отримана. У відзиві\~на позовну\~заяву відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне. 24.07.2019 зі слів старшого інспектора ВРОМ ДТП УПП в Запорізькій області Барни Г.І., 17.07.2019, близько 07 год. 20 хв., відповідач, рухаючись на вантажному автомобілі «DAF», н.з. [NUMBER] по вулиці Південне шосе, поблизу будинку № 72 в м.\~Запоріжжі, задньою частиною напівпричепа марки «Корона», н.з. [NUMBER] , зачепив стоячий на проїжджій частині легковий автомобіль «NISSAN», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду після якої поїхав з місця ДТП. [PERSON] заперечив, що самовільно покинув місце ДТП та пояснив, що дійсно рухався на вказаному автомобілі та у вказаний час, але не бачив та не чув сам факт ДТП, а тому звинувачення у залишенні місця ДТП є протиправним. Особисті пояснення були надані інспектору поліції. Після спілкування з інспектором на відповідача було складено два адміністративних протоколи: серія ОБ №\~131739 від 24.07.2019 за ст. 124 КУпАП, та серія ОБ №\~131738 від 24.07.2019 за ст. 124-4 КУпАП. Відповідач зазначає, що оскільки не чув та не бачив ДТП, то вини (умисної чи необережної) в нього не було. Крім того, до матеріалів позовної заяви позивачем додано письмовий документ «Перелік пошкоджень ТЗ», на якому міститься схема ДТП, яка суттєво відрізняється від схеми, яка складена інспектором поліції 17.07.2019, оригінал якої міститься в матеріалах адміністративної справи №\~332/3060/19 у Заводському районному суді м. Запоріжжя. Також відповідач вважає, що оскільки він виконував трудові обов`язки, стягнення з нього у повному обсязі завданих збитків є протиправним. Відповідач не приймав участь під час проведення огляду пошкодженого легкового автомобіля, а тому не визнає та ставить під сумнів звіт № 21/09/19 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 17.06.2019, проведений СПД [PERSON] . У відповіді\~на відзив від 26.02.2021 представник позивача посилається на необґрунтованість викладених у відзиві доводів. Зазначає, що відповідно до постанови Заводського районного суду м.\~Запоріжжя від 23.08.2019 відповідач визнав свою провину у вчиненні правопорушення повністю та підтвердив викладені в протоколі обставини. Зазначена постанова не була оскаржена відповідачем. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту виконання ним трудових обов`язків на момент ДТП. У запереченнях від 03.03.2021 відповідач зазначає, що на його думку позивач не спростував факт, встановлений постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2019 у справі № 332/3060/19, в якій зазначено, що [PERSON] працює водієм у Запорізькій колійній машинній станції № 273 Державного підприємства «Придніпровська залізниця». Не спростував позивач й відомості, які зазначені у письмових пояснень у п. 7 (місце роботи) від 24.07.2019, які відповідач надав старшому інспектору БРОМ ДТП УПП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції [PERSON] . Відповідач не визнає себе винним у правопорушенні щодо залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає, що під час розгляду Заводським районним судом м. Запоріжжя справи № 332/3060/19 відповідач приймав безпосередню участь та категорично заперечив факт залишення місця ДТП, оскільки сам факт ДТП він не чув і не бачив. Позивачем не спростований той факт, що в матеріалах позовної заяви міститься письмовий документ у вигляді звернення іншого учасника ДТП [PERSON] , до страхової компанії, де у підпункті «Схематичне зображення події» [PERSON] , власноручно відобразив схему місця ДТП, яка суттєво відрізняється від схеми ДТП, яка складена інспектором поліції 17.07.2019. Зазначений істотний факт вкотре вказує на формальний, поверхневий підхід Заводського районного суду м. Запоріжжя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 332/3060/19. Позивачем не спростовано факт незапрошення відповідача на огляд автомобіля, як і не спростована позиція щодо невизнання відповідачем звіту № 21/09/19 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 17.06.2019, проведений СПД [PERSON] у зв`язку із незапрошенням відповідача на огляд автомобіля. Відповідач вважає, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки саме юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов`язків, а тому просить у задоволенні позовної заяви відмовити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, у клопотання від 21.12.2020 просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Курдась С.О, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позов та письмових запереченнях. Вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У відповідності до постанови судді Заводського районного суду м.\~Запоріжжя від 23.08.2019 у справі № 332/3060/19, 17.07.2019 о 07 год. 20 хв., біля опори ЛЕП № 25, поблизу буд. 67-а по вул. Південне шосе у м. Запоріжжі, [PERSON] , керуючи автомобілем DAF 95 XF 430, н.з. [NUMBER] , з напівпричепом Krone SDP27, н.з. [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався в безпеці маневру, при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai, н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає. У подальшому [PERSON] залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Вчиненням даних дій він порушив п.п. 2.10а, 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху. Вищезазначеною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. На час ДТП відповідальність водія автомобіля «DAF», н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на підставі полісу № АМ/6116330. 17.07.2019 [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» із заявою про виплату страхового відшкодування. За змістом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля Nissan Qashqai, н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ № 21/09/19 вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля Nissan Qashqai, н.з. [NUMBER] , складає 25047,69 грн. з ПДВ на замінні складові, а вартість відновлювального ремонту 42591,93 грн. з ПДВ на замінні складові. Згідно Страхового акту № 81975/1 від 23.10.2019, сума відшкодування [PERSON] за пошкодження автомобіля «NISSAN», н.з. [NUMBER] , складає 23178,22 грн. Аналогічна сума страхового відшкодування вказана й у розрахунку страхового відшкодування. За змістом платіжного доручення № 17852 від 31.10.2019, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» сплатило [PERSON] в рахунок страхового відшкодування згідно акту № 81975/1 від 23.10.2019 та суму у розмірі 23178,22 грн. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Приписами п.п.\~«в» п.\~38.1.1\~ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначено,\~що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Статтями 28, 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У постанові судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2019 встановлено, що [PERSON] після ДТП, яка мала місце 17.07.2019, самовільно залишив місце вчинення ДТП, за що був притягнутий до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП. Таким чином, позивач має право регресної вимоги до відповідача. При цьому суд враховує, що незгода відповідача із постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2019 жодним чином не перешкоджає суду застосувати приписи ч. 6 ст. 82 ЦПК України та вважати, що [PERSON] , вчинивши ДТП, залишив місце пригоди. Матеріали справи містять копію регресної вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 10.07.2020, адресованої [PERSON] , проте не містять доказів її направлення відповідачу. Відомостей про виконання даної вимоги [PERSON] матеріали справи також не містять. Посилання відповідача у заявах по суті справи на те, що на час ДТП він був працевлаштований та виконував трудові обов`язки суд до уваги не приймає, оскільки жодного доказового підтвердження даній обставині у матеріалах справи немає. У судовому засіданні 15.03.2021 представнику відповідача було роз`яснено право подати докази працевлаштування відповідача та виконання ним трудових обов`язків під час ДТП, а також обов`язок довести ці обставини, на які посилається відповідач як на підставу своїх заперечень проти позову. Таким правом відповідач та його представник не скористались, хоча з цією метою за клопотання представника відповідача у судовому засіданні оголошувалась перерва. Висловлюючи заперечення щодо Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ № 21/09/19 із посиланням на те, що відповідач не приймав участі в огляді пошкодженого легкового автомобіля, ані відповідач ані представник не заявляли клопотань щодо проведення судової товарознавчої експертизи, не приєднували до матеріалів справи доказів, які б спростували відомості, які містяться у Звіті про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ № 21/09/19. Обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розрахована у Звіті про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ № 21/09/19 сума є завищеною, відповідачем та його представником у заявах по суті позову також не наведено. Оскільки [PERSON] добровільно не сплатив заявлену до стягнення суму відшкодування у розмірі 23178,22 грн., суд вважає позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач та його представник не надали суду належних доказів повної чи часткової сплати суми відшкодування, не спростували наданий позивачем розрахунок та обставин, на які послався позивач, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved