Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву в якій підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі і проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, тому вважаю за можливе справу розглянути без їх участі, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що між приватним акціонерним товариством «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» та приватним підприємством «ДІАДАР» було укладено кредитний договір №1013/ЮКР/0 від 13.08.2013 року. За умовами кредитного договору ПП «ДІАДАР» отримала кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування 3600000,00 гривень на строк по 12.08.2014 року. Для забезпечення вимог позивача, що випливають з кредитного договору №1013/ЮКР/0 від 13.08.13 pоку, між ПАТ «АБ «РАДАБАНК» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №1013/ЮКР-І-1/02-1 (житлової нерухомості) від 20.09.2013 року Іпотечний договір було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3668. Предметом іпотеки за іпотечним договором є: - житловий будинок «А», загальною площею 335,0 кв.м, житловою площею 178,6 кв.м, що складається з: лазня «Б», сарай «В», альтанка «Г», басейн «бас», огорожа №1-6, замощення І,ІІ, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілене, вулиця Лазурна, будинок №11, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,15 га за кадастровим номером 1221455800:02:001:0646. Право власності на нерухоме майно належить відповідачу на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2009 року, справа №2-3190/09. Нерухоме майно зареєстровано в КП ДР «Бюро технічної інвентаризації» 01.07.2009 року за реєстраційним номером №27673168, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №23170552. Нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 19.09.2013 року, за реєстраційним №161392112214, номер запису про право власності №2558567 (витяг №9656805); - земельна ділянка, загальною площею 0,15 га, з цільовим призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вулиця Лазурна, земельна ділянка №11, кадастровий номер 12214 55800:02:001:0646. Земельна ділянка належить Відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний №9140815 від 09.09.2013 року. Право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 09.09.2013 року за реєстраційним №152563912214, номер запису №2422991 (витяг №9141299). Після чого, Додатковим договором №1 від 31.07.2014 року до пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору №1013/ЮКР/0 від 13.08.2013 року було внесено зміни, якими збільшено ліміт кредитування до 3760000,00 гривень, встановлено новий кінцевий термін погашення кредитної лінії 30.07.2015 року та графік зменшення ліміту кредитування. Також до іпотечного договору №1013/ЮКР-І-1/02-1 (житлової нерухомості) від 20.09.2013 року було укладено додатковий договір №1, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 31.07.2014 pоку, зареєстрованого в реєстрі за №5434, яким в пункт 1.1 іпотечного договору були внесені зміни стосовно розміру ліміту кредитування та строку повернення кредиту до 30.07.2015 року. Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Стаття 193 Господарського кодексу України визначає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Зокрема, стаття 610 ЦК України встановлює, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Проте 30.07.2015 року, боржник ПП «ДІАДАР» не повернув позивачу кредитні кошти, отримані ним за кредитним договором №1013/ЮКР/0 від 13.08.2013 року, не сплатив відсотки та пеню на по тілу кредиту, а також прострочені до оплати проценти. За таких обставин, загальна сума прострочених до оплати платежів складає 4238288,60 грн., яка складається з наступного: -заборгованість по кредиту 3670000,00 грн.; -заборгованість по процентам 568288,60 грн.; -пеня на прострочені проценти 99356,63 грн.; -пеня на прострочений кредит 84015,34 грн. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач направив сторонам вимоги про оплату заборгованості, а саме: - вимогу №2136/02 від 30.07.2015 року про оплату заборгованості за кредитним договором №1013/ЮКР/0 від 13.08.2013 року було направлено на адресу ПП «ДІАДАР» як позичальника та боржника за кредитом; - вимогу №2137/02 від 30.07.2015 року про оплату заборгованості за договором поруки №1013/ЮКР/0-П1 від 13.08.2013 року було направлено на адресу [PERSON] як поручителя за кредитом; - вимогу №2138/02 від 30.07.2015 року про оплату заборгованості за договором поруки №1013/ЮКР/0-П2 від 13.08.2013 року було направлено на адресу [PERSON] як поручителя за кредитом, що підтверджується відповідними поштовими чеками. Крім того, в частині суми боргу, наявність заборгованості ПП «ДІАДАР» перед позивачем визнана рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/2089/15. За наказом по вказаній справі державним виконавцем Крайняком М.С. Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ було відкрито виконавче провадження стосовно боржника та винесена відповідна постанова від 05.08.2015 року (ВП №48346284), але будь-якого відшкодування грошових коштів до цього часу не відбувалось. Стаття 35 Закон України «Про іпотеку» встановлює, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Як встановлено судом, позивач виконав вимогу даної статті та направив повідомлення №2139/02 від 31.07.2015 року на адресу [PERSON]Ю та ПП «ДІАДАР». Також, до повідомлення було додано висновки про вартість майна, станом на 31.07.2015 р. суб'єкта оціночної діяльності TOB «КАПИТЕЛЬ-ГРУПП», відповідно до яких ринкова вартість будинку складає 2843338,00 гривень та ринкова вартість земельної ділянки складає 792 612,00 гривень. Станом на 02.09.2015 року заборгованість відповідачем та третьою особою погашена не була, будь-яку відповідь або заперечення на листи позивача боржники не надали. Так, пункт 3.1.4. іпотечного договору передбачає право Іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки-1, Предмет іпотеки-2, реалізувавши його відповідно до пунктів 5.4.2-5.4.4 Іпотечного договору. Пункт 5.5 Іпотечного договору встановлює, що право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, встановлених пунктом 5.4 Договору, та вибір способу задоволення належить Іпотекодержателю. Відповідно до пункту 5.4.1 іпотечного договору передбачено застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. У випадку не виконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушення зобов'язань за Договором та/або невиконання Позичальником письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за основним договором у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку цей договір згідно статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважаються угодою про задоволення вимог іпотекодержателя, а також є правовстановлюючим документом на предмет іпотеки і правовою підставою для реєстрації прав власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. Перехід права власності не потребує додаткового оформлення і Сторони погоджуються про те, що «застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя відображає усі питання по переходу права власності від Іпотекодавця до Іпотекодержателя, щодо яких сторони мали намір домовитись». Стаття 37 ЗУ «Про іпотеку» передбачає, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Таким чином, з урахування непогашеної заборгованості за кредитним договором №1013/ЮКР/0 від 13.08.2013 року, ПАТ «АБ «РАДАБАНК» має підстави, як встановлені законодавством України, так і іпотечним договором №1013/ЮКР-І-1/02-1 від 20.09.2013 року (разом з додатковим договором №1 від 31.07.14 р.), для звернення стягнення на предмет іпотеки і станом на 07.09.2015 року заборгованість ПП «ДІАДАР», складає 4326167,50 гривень. Відповідно до ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Організація продажу предмета іпотеки покладається на спеціалізовані організації, які залучаються на конкурсній основі органами державної виконавчої служби. Право вибору спеціалізованої організації належить іпотекодержателю. За таких обставин, з огляду на положення вищевказаних норм закону, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму заборгованості за кредитним договором та передачу застави в заклад банку суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 54539,25 грн. сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved