Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Представник позивачів [PERSON], яка діє на підставі довіреностей від 18.12.2015р. за №5144 та №5143, звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що позивачі є спадкоємцями майна їх померлої матері [PERSON]. Їм трьом на праві спільної сумісної власності належить нерухоме майно у вигляді кімнат №120, 121 по пров. Авіаційному, 16/1, в м. Черкасах. Після смерті матері позивачі звернулись до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно через те, що в ньому не визначені частки співвласників. Тож позивачі звернулись до суду і просять визначити, що частки співвласників в цьому майні є рівними, та визнати за кожним з позивачів право власності на 1/6 частку нерухомого майна, що належало померлій. Відповідач не надав заперечень проти позовних вимог. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність та відсутність позивачів. Представники відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 31.12.2015р. №3722-01-21, та [PERSON], який діє на підставі довіреності від 31.12.2015р. №3721-01-21, - надали суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність та вирішити спір на розсуд суду. В якості доказів по справі судом досліджені постанова про нотаріальну відмову (а.с.5), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6), свідоцтво про право власності на житло (а.с.7), свідоцтво про смерть (а.с.8), свідоцтва про народження (а.с.9, 10), свідоцтво про шлюб (а.с.11), довідка КП «Черкаська служба утримання будинків» (а.с.12), висновок про оцінку спірного майна (а.с.13-14), спадкова справа №343/15 (а.с.37-43), інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с.44), технічний паспорт на спірне нерухоме майно (а.с.54-56). Дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Майно у вигляді кімнат №120, 121 по пров. Авіаційному, 16/1, м. Черкаси (далі спірне майно), належить на праві спільної сумісної власності позивачам та [PERSON] без визначення розміру часток (а.с.7, 8). Загальна площа приміщень складає 32кв.м (а.с.7, 54-56). Позивачі є дітьми [PERSON] (а.с.9, 10). 28.05.2015р. [PERSON] померла (а.с.8). Тож після її смерті відкрилась спадщина на її частку у спільній сумісній власності спірного майна. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 28.05.2015р. позивачі надали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті їх матері, а [PERSON] надав заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.37-39). Постановою від 04.12.2015р. №3405/02-31 нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно через те, що частка померлої у спільному сумісному майні не визначена. У зв'язку з цим позивачі, прийнявши спадщину та не маючи відповідних документів, підтверджуючих право власності на спадкове майно, звернулись до суду з зазначеним позовом. Тож спір виник з правовідносин про право власності та спадкування і регулюється Цивільним кодексом України (далі ЦК). Згідно ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1269 ЦК передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи позивачі виконали свій обовязок і вчасно подали заяви про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На реалізацію зазначеної вимоги закону позивачі звернулись до нотаріусу, проте їм було відмовлено, оскільки частка майна спадкодавця у спільній сумісній власності не визначена. Разом з тим, з системного аналізу положень ч.3 та 4 ст.355 ЦК вбачається, що право спільної сумісної власності виникає з договору або з встановлених законом випадках. Статтею 1226 ЦК передбачено, що майно спадкодавця, яке належало йому на праві спільної сумісної власності, успадковується спадкоємцями лише в розмірі частки спадкодавця. Таким чином, фактично до визначення розміру частки спадкодавця у спільному сумісному майні, спадкоємці позбавлені можливості отримати це майно у спадщину. За таких обставин суд вбачає, що право позивачів на спадкування є порушеним і підлягає захисту. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи відсутність між співвласниками спірного майна іншої домовленості вважається, що кожному з них належить по 1/3 частці спірного майна. За таких обставин вимога щодо визначення розміру часток між співвласниками спірного майна підлягає задоволенню. Стосовно вимоги про визнання власності за позивачами на частку померлої у спірному майні суд зауважує наступне. Цивільні правовідносини в Україні базуються на принципах неприпустимості позбавлення права власності, справедливості, добросовісності і розумності (ст.3 ЦК). За змістом статті 4 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Згідно ст.392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивачі відповідно до закону вчинили всіх необхідних заходів для належного прийняття у спадщину майна після смерті їх матері, проте позбавлені можливості отримати відповідні документи та зареєструвати своє право, то суд вважає що їх права порушені і підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування. Відповідно до ст.1277 ЦК спадщина може бути визнана відумерлою та перейти у власність територіальної громади. Оскільки спірне нерухоме майно перебуває на території Черкаської міської ради, то позов предявлений до належного відповідача. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved