Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення з них заборгованості у сумі 3465,52 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.12.2015 року становить 80215,84 грн. Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно правової реалізації укладених між позивачем та відповідачами (1), (2) договорів кредиту та поруки, зобовязання відповідачів перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними. У судове засідання представник позивача не зявився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 67). Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 77, 81, 82, 83, 84, 88, 89, 91, 92, 103 «а», 108) відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, заперечень проти позову не надали, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Відповідно до умов, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», назву якого змінено на публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (Статут, а.с. 62-66) (надалі - [PERSON]) та відповідачем [PERSON] (надалі Позичальник) кредитного договору від 04.07.2007 року №014/5558/82/33399, [PERSON] зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 6500 дол. США у вигляді не відновлювальної кредитної лінії строком до 03.07.2017 року, з процентною ставкою за користування ним на рівні 13,50 % річних, а Позичальник щомісячно здійснювати погашення частини кредиту та процентів у відповідності з Графіком погашення кредиту за ануїтетною схемою погашення (додаток № 1 до кредитного договору а.с. 13-17, 18-20), який є невід'ємною його частиною (п. 1.3 Договору). Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів у межах суми 6500 дол. США підтверджується заявою-анкетою позичальника від 22.06.2007 (а.с. 31-39), випискою по рахунку (а.с. 40), меморіальним ордером від 04.07.2007 року (а.с. 41). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним [PERSON] (далі Поручитель) укладений договір поруки, у відповідності до умов якого, відповідач (2) поручився перед Банком відповідати по борговим зобовязанням Позичальника, які виникають із умов кредитного договору від 04.07.2007 року №014/5558/82/33399 (а.с. 42-45). На підставі вимог про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором від 15.10.2015, 18.01.2016 (а.с. 46, 47, 48, 49 ), позивачем належним чином було повідомлено відповідачів (1), (2) про стан та необхідність погашення кредитної заборгованості. Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормативним правилом, яке міститься в частині першій ст. 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до частин першої та другої статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, за статтею 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України). Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобовязання за Кредитним договором відповідачами (1), (2) не виконані в повному обсязі. Заборгованість Позичальника станом на 23.12.2015 (розрахунок, а.с. 7-12) за предметом позову у сумі 3465,52 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.12.2015 року становить 80215,84 грн. (в.т.ч. 2380,61 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55103,60 грн. заборгованість по сумі кредиту, 279,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 6479,26 грн. заборгованість по відсотках, 804,99 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 18632,98 грн. пеня) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачами (1), (2) не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 549, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 1378 грн. (судовий збір, а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідачів відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved