Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Представник позивачів, [PERSON], звернулася у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що позивачам по справі , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок розташований у [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом:[PERSON] - 1/3 частка - свідоцтво видано 29.04.2004 р. державним нотаріусом п'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, р. № 3-3246; [PERSON] - 1/3 частка - свідоцтво видано 29.04.2004 р. державним нотаріусом п'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, р. № [PERSON] - 1/3 частка - свідоцтво видано 26.03.2016 р. державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори, р. № 534. У вказаному будинку з 10 листопада 1975 року та по даний час залишається зареєстрованим син першого власника цього будинку [PERSON] - [PERSON], який був рідним братом їх чоловіка та батька [PERSON]. [PERSON] своєї сім'ї не мав та проживав в будинку разом з матір'ю та батьком. Він був схильний до вживання спиртних напоїв та страждав на епілептичні напади, часто зникав з дому, а потім з'являвся. У 1994 році він пішов кудись з дому, залишивши свій паспорт, та більше ніколи додому не повернувся. На день смерті матері [PERSON] у 1994 році його вже не було. Його брат [PERSON] тривалий час намагався розшукати його, звертався до правоохоронних органів, але пошуки не принесли позитивного результату та дійшли висновку що його немає в живих. Реєстрація відповідача за адресою належного їм на праві власності будинку створює для них, як для власників, певні перешкоди у розпорядженні своєю власністю. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки від нього повідомлень не надійшло, тому справа розглядається у його відсутності. В судове засідання сторони не з'явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. . Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 квітня 2004 року виданого державним нотаріусом П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий № 3-3246, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 квітня 2004 року виданого державним нотаріусом П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий № 3-3242 та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 березня 2016 року виданого державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області, реєстровий № 534, позивачі по справі [PERSON], [PERSON] є власниками житлового будинку який розташований за адресою : [ADDRESS]. (а.с. 8-10). У будинку № [ADDRESS], зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], що підтверджено, копією будинкової книги (а.с.11-13). Факт не проживання відповідача в спірному будинку підтверджується довідкою виконавчого комітету Вовчанської міської ради Вовчанського району, Харківської області № 274 від 12.07.2017, з якої суд вбачає, що згідно заяв сусідів [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з 1994 року по [ADDRESS] не проживає..( а.с.15). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному будинку, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням - будинком № [ADDRESS], так як з 1994 року у спірному будинку не проживає, не проводе оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власники будинку - позивачі по справ не бажають, щоб відповідач був зареєстрований у даному будинку. Таким чином, оскільки позивачі є власниками зазначеного будинку і на даний час не бажають, щоб відповідач був зареєстрований в ньому, тому вони, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Оскільки позивач є власником будинку, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном спірним будинком. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач зареєстрований у будинку, який на праві власності належить позивачу, тому він вважаються квартиронаймачем будинку позивача. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у її будинку відповідача. За таких обставин, оскільки відповідач не є власниками вказаного будинку, крім того не проживає в спірному будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивачів порушує їх права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved