Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 07.12.2012 року у розмірі 26421,84 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 07.12.2012 року між позивачем і відповідачкою була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останній був виданий кредит у розмірі 20539,49 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 36 місяців, тобто до 31.12.2015 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором та станом на 10.07.2014 року має заборгованість - 26421,84 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 14148,52 грн.; заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 1217,08 грн., залишок за несплаченим штрафом - 11056,24 грн., у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з неї заборгованості. Представник позивача до судового засідання не з'явився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність, і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до судового засідання повторно не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про день слухання справи, а тому враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 07 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» і відповідачкою була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останній був виданий кредит у розмірі 20539,49 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 36 місяців, тобто до 31.12.2015 року (а.с.4-5). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачці кредит у сумі 20539,49 грн. Однак відповідачка свої зобов'язання не виконувала, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 10 липня 2014 року виникла заборгованість - 26421,84 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 14148,52 грн.; заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 1217,08 грн., залишок за несплаченим штрафом - 11056,24 грн. (а.с.3). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З урахуванням викладеного суд вважає, що права позивача порушені, оскільки відповідачка відмовляється виконувати взяті на себе зобов'язання, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved