Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 06.02.2011 року (далі - Кредитний договір) в розмірі 14 205,41 грн. Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на ті обставини, що 06.02.2011 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте Відповідач належним чином не виконує умови Кредитного договору, у зв'язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість перед банком, що станом на 30.09.2015 року становить 14 205,41грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив її задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнала в частині заборгованості за кредитом. Заборгованість за процентам за користування кредитом не визнала, просила суд зменшити їх розмір у звязку з тяжким фінансовим становищем. У частині вимог про стягнення пені (комісії) за користування кредитом в сумі 1264,91грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 652,64 грн. позовні вимоги не визнала у звязку з безпідставністю їх нарахування та просила застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки їх нарахування здійснювалось після 14.04.2014 року. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 06.02.2011 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі [PERSON]), «Правилами користування платіжною карткою» (далі Правила), та «Тарифами Банку» (далі Правила), що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 1.1.7.12 [PERSON] передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформую іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно умов Кредитного договору, щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.5.6 [PERSON] передбачено, що в разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, позичальник зобов'язується на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 2.1.1.7.6 [PERSON], при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та\~вимог закону. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредитний ліміт в розмірі 2000 грн., що Відповідачем по суті не заперечувалось. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.02.2011 року (арк. с. 4-5). У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 30.09.2015 року має, зокрема, заборгованість за кредитом у сумі 4164,93грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 7622,93грн. Ураховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 11\~787,86 грн., а саме: заборгованість за кредитом у сумі 4164,93грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 7622,93грн. Заперечення Відповідача в частині нарахованих банком процентів за користування кредитом судом до уваги не приймаються, оскільки їх розрахунок останньою не спростований належним та допустимими доказами, контррозрахунок не наданий. Водночас суд зауважує, що неможливість виконання зобовязання боржником не звільняє останнього від обовязку його виконати та від відповідальності за його невиконання. Крім того, Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою до [PERSON], просив суд стягнути з відповідача заборгованості з пені (комісії) за користування кредитом в сумі 1264,91грн., штраф (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) у сумі 652,64 грн. Згідно\~ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.\~\~ Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог\~Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно\~ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої\~статті 4 ЦПК України\~(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої\~статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (назва міста та вул. з 18.02.2016 року м. Бахмут? вул. Свято-Георгіївська). Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р\~місто Артемівськ Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафу, які нараховані після 14.04.2014 року, є необґрунтованим. Таким чином, вимоги Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості з комісії (пені) за користування кредитом в сумі 1264, 91грн. задоволенню не підлягають. У задоволенні вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 652,64 грн. суд також відмовляє у повному обсязі, оскільки нарахування цих штрафних санкцій здійснене на час подання позивачем позову до суду. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до \~ст.88 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на викладене,

Outcome: partial