Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього коштів в порядку регресу після відшкодування матеріальної шкоди, яка була заподіяна з вини відповідача під час дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 вересня 2015 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «ВМП» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4439250, забезпечений транспортний засіб «ISUZU NAR-71», р.н. [NUMBER] , строк дії полісу з 27 вересня 2015 року до 26 вересня 2016 року. 30 вересня 2015 року в м. Косів Івано-Франківської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого автомобіля марки «ISUZU NAR-71», р.н. [NUMBER] , за кермом якого перебував [PERSON] , та автомобіля марки «Chevrolet Aveo», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль марки «Chevrolet Aveo», р.н. [NUMBER] був пошкоджений. Зіткнення відбулося в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 жовтня 2015 року. Автомобіль марки «Chevrolet Aveo» був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту № 046.0813360.365 від 06.02.2015 року в ПрАТ «СК «Альфа Страхування». У зв`язку з цим, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на виконання умов даного договору виплатило страхове відшкодування в розмірі 5353,75 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №19624 від 21 жовтня 2015 року. 08 лютого 2016 року позивачу була направлена заява ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про відшкодування страхової виплати в сумі 5353 грн. 75 коп. відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, згідно яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. На підставі заяви ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та згідно рахунку ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 30 вересня 2015 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за пошкодження автомобіля марки «Chevrolet Aveo», р.н. [NUMBER] в розмірі 5353 грн. 75 коп. Дана виплата страхового відшкодування позивачем підтверджується платіжним дорученням № ЗР011754 від 03 березня 2016 року. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] після ДТП самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 жовтня 2015 року у справі № 154/3322/15. 15 березня 2016 року відповідачу направлялася претензія щодо добровільної сплати зазначених коштів, однак, станом на день звернення з позовом до суду на рахунки позивача кошти не надходили. На цій підставі просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку регресу суму в розмірі 5353 грн. 75 коп., яка дорівнює виплаченому страховому відшкодуванню, а також судовий збір за звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином за останнім відомим місцем його проживання, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Правом подачі відзиву на позовну заяву відповідач також не скористався. У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ч.4 ст.223 та ст.ст.280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини та норми, якими вони регулюються. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 23 вересня 2015 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВМП» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4439250, забезпечений транспортний засіб «ISUZU NAR-71», державний номерний знак [NUMBER] , строк дії з 27 вересня 2015 року до 26 вересня 2016 року. 30 вересня 2015 року близько 08 години 40 хвилин [PERSON] в місті Косів на пл. Незалежності, керуючи автомобілем марки « ISUZU NАR» державний номерний знак [NUMBER] перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після вчинення ДТП [PERSON] залишив місце пригоди. Вказаний факт встановлено постановою Володимир -Волинського міського суду від 29 жовтня 2015 року, якою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні ДТП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Внаслідок ДТП автомобіль марки «Chevrolet Aveo», р.н. [NUMBER] , було пошкоджено. 08 лютого 2016 року позивачу була направлена заява від ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про виплату страхового відшкодування в сумі 5353 грн. 75 коп. відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, згідно яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. На підставі даної заяви ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та згідно рахунку ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 30 вересня 2015 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за пошкодження автомобіля марки «Chevrolet Aveo», р.н. [NUMBER] в розмірі 5353 грн. 75 коп. Дана виплата страхового відшкодування позивачем підтверджується платіжним дорученням № ЗР011754 від 03 березня 2016 року. Згідно ч. 3 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до пп. «в» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Факт самовільного залишення місця ДТП [PERSON] також встановлено постановою Володимир -Волинського міського суду від 29 жовтня 2015 року. Відтак в даному випадку страховик - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія [PERSON] , який спричинив ДТП. 15 березня 2016 року відповідачу направлялася претензія щодо добровільної сплати зазначених коштів, однак, станом на день звернення з позовом до суду на рахунки позивача кошти не надходили. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача в користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 5353 грн. 75 коп. понесених витрат на виплату страхового відшкодування. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved