Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом, в інтересах держави, в особі департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, посилаючись на те, що 01 серпня 2014 року біля 21 год. обвинувачений [PERSON] перебуваючи в житловому будинку в с.Боришківці Борщівського району, що належить [PERSON], разом з іншою особою та [PERSON], будучи в стані алкогольного сп'яніння, під час вияснення питання повернення мобільного телефону [PERSON], діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій [PERSON] один удар рукою в область обличчя, а інша особа нанесла два удари кулаком в груди [PERSON], від яких потерпіла впала на підлогу, а [PERSON], продовжуючи свої злочинні дії, почав наносити удари ногами по різних частинах тіла, а потім, сівши на неї, почав продовжувати наносити удари руками в область голови і в результаті умисних дій [PERSON] [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня, субдуральною гематомою правої потиличної ділянки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Тим самим, своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій [PERSON], [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. Потерпіла [PERSON] після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» з 04 серпня 2014 року по 22 серпня 2014 року, в зв»язку з чим установа понесла витрати на її утримання на загальну суму 3150 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на користь обласного бюджету, крім того, судові витрати по справі. В судове засідання сторони не з»явилися. Прокурор подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, позов підтримав, надав щгоду на заочний розгляд справи. Представник особи, в інтересах якої заявлено позов - департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено судом, відповідно до вироку Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 березня 2015 року, який набрав законної сили 17 червня 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.389 КК України, на підставі ст.ст. 70,71,72 КК України призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців 15 днів позбавлення волі. Згідно цього ж вироку встановлено, що 01 серпня 2014 року біля 21 год. обвинувачений [PERSON] перебуваючи в житловому будинку в с.Боришківці Борщівського району, що належить [PERSON], разом з іншою особою та [PERSON], будучи в стані алкогольного сп'яніння, під час вияснення питання повернення мобільного телефону [PERSON], діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій [PERSON] один удар рукою в область обличчя, а інша особа нанесла два удари кулаком в груди [PERSON], від яких потерпіла впала на підлогу, а [PERSON] продовжуючи свої злочинні дії почав наносити удари ногами по різних частинах тіла, а потім сівши на неї почав продовжувати наносити удари руками в область голови і в результаті умисних дій [PERSON], [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня, субдуральною гематомою правої потиличної ділянки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Суд при винесені вироку прийшов до висновку, що обвинувачений [PERSON], своїми умисними діями, що виразилися в спричиненні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій [PERSON], вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, а також своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт особою засудженою до цього покарання, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 389 КК України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. А тому, суд вважає обставини щодо спричинення [PERSON] потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня, субдуральною гематомою правої потиличної ділянки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, встановленими і такими, що додаткового доказування не потребують. Поряд з тим, судом встановлено, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня, субдуральною гематомою правої потиличної ділянки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, потерпіла [PERSON] в період з 04 по 22 серпня 2014 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня». Як слідує з інформації комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» від 14 липня 2015 року за № 34-1115, загальна кількість проведених ліжко-днів потерпілою [PERSON] у лікарні складає - 18 днів; вартість одного ліжко-дня за серпень місяць 2014 року складає - 175 грн.; загальна сума витрачених коштів на лікування [PERSON], становить - 3150 гривень. У відповідності до вимог ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, крім випадку завданої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], які виразились у спричиненні потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, закладом охорони здоров»я, а в даному випадку комунальним закладом Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» в зв»язку з перебуванням такої на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні в період з 04 по 22 серпня 2014 року, понесено витрати у сумі 3150 грн., а тому вимоги позивача щодо стягнення таких витрат знаходить обгрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному об»ємі. Крім того, суд важає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі у виді судового збору в розмірі 243,6 грн. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 1166, 1179, 1206 ЦК України,

Outcome: approved