Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору від 20 квітня 2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання договору є прямою і безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, що і підтвердив відповідач підписом у заяві. При укладенні Договору сторони досягли усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов»язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31 травня 2016 року має заборгованість 16937 грн. 71 коп., яка складається з: 1275 грн. 30 коп. - заборгованість за кредитом, 11379 грн 66 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3000 грн.00 коп - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп.- штраф (фіксована частина); 782грн 75 коп - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з»явився. В матеріалах справи наявне клопотання від 15 липня 2016 року про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги позивача визнав в частині отримання кредитних коштів та існуючого фінансового зобов»язання перед банком, але заперечив щодо правомірності дій банку при прийнятті рішеня щодо його кредитування так як працівники банку, вважає, що не звернули уваги належним чином на ту обставину, що на час отримання кредиту він був студентом та не взмозі фінансово сплачувати тіло кредиту і відсотки, при цьому пояснив суду, що дійсно звертався в банк із анкета-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг і отримання довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підтвердив належність йому власноручно зроблених підписів. Щодо відшкодування банківській установі судових витрат не заперечив. Неявка позивача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як він повідомлений вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об'єктивного розгляду і слухає справу у його відсутність. Суд, розглянувши письмове клопотання представника позивача від 15 липня 2016 року щодо розгляду справи без його участі, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із наданих суду доказів вбачається, що відповідно до укладеного договору від 20 квітня 2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с.8). Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 та п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов»язаний: погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у випадку невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання по поверненню кредиту, в тому числі і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку; власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту; при порушенні строків платежів по кожному із грошових зобов»язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову; за несвоєчасне виконання боргових зобов»язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) боржник сплачує відсотки по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами банку». Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та Правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та умов даного договору або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) або визнати її недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов»язків в цілому у встановленій частці у разі невиконання власником чи довіреною особою власника своїх боргових обов»язків та інших обов»язків за цим договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє напротязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо напротязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про поширення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобов'язання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [PERSON], відповідач по справі, звернувся 20 квітня 2010 року до ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ, позивача по справі, про надання кредиту та отримав кредитну картку з пін-кодом на кредит в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто, між сторонами укладено договір, що складається із анкети-заяви позичальника (а.с.8), умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.9-10) та Умов і Правил надання банківських послуг, де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом, який позивачем був виконаний (а.с.11-34). Відповідач зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31 травня 2016 року має заборгованість 16937 грн. 71 коп., яка складається з: 1275 грн. 30 коп. - заборгованість за кредитом, 11379 грн 66 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3000 грн.00 коп - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп.- штраф (фіксована частина); 782грн 75 коп - штраф (процентна складова) (а.с.6-7). Відповідно до п.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил або Тарифів Банку відповідач зобов»язується надати позивачу письмову заяву про розірвання Договору та погасити виниклу перед позивачем заборгованість, а в ході судового розгляду встановлено, що своїм правом відповідач не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України плата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Пояснення відповідача суд, вважає такими, що не узгоджуються із доказами наданими та дослідженими в судовому засіданні, остільки із них вбачається волевиявлення сторін щодо укладення договору, досягнення домовленостей з усіх істотних умов договору, виконання умов договору. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1378,00 грн., а саме, сплатив судовий збір суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією анкети-заяви [PERSON] від 20 квітня 2010 року, копією довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», копією розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31 травня 2016 року, копією умов та правил надання банківських послуг, копією довідки АА №241170 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809, копією статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ, копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, платіжним дорученням №PROM5BDRZN від 15 липня 2016 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved