Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №29 від 29.01.2019 по листопад 2020 року включно в розмірі 4077,12 грн.; заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 54% річних за січень 2019 року листопад 2020 року включно в розмірі 2173,28 грн.; заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% річних за жовтень 2019 року листопад 2020 року включно в розмірі 1847,20 грн.; достроково суму залишку по кредиту в розмірі 708,61 грн. та судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 29.01.2019 між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір споживчого кредиту ПД №29. Позичальнику було надано кредит у сумі 6100 грн. під 54% річних, загальним строком на 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 29.01.2021 згідно графіку. Відповідно до довідки про стан заборгованості по кредиту за договором споживчого кредиту ПД №29 від 29.01.2019 станом по листопад 2020 року включно складає 4077,12 грн. (а.с.11). Відповідно до довідки про нарахування та сплату відсотків за договором споживчого кредиту ПД №29 від 29.01.2019 позичальника станом по січень 2019 року листопад 2020 року включно з застосуванням процентної ставки 54% річних складає 2173,28 грн. (а.с.12). Відповідно до довідки про нарахування та сплаті відсотків з застосуванням процентної ставки 90% річних за весь час прострочення боржником платежів за період: жовтень 2019 року - листопад 2020 року по кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) №29 від 29.01.2019 заборгованість складає 1847,20 грн. (а.с.13). Відповідно до довідки про суму залишку про кредиту за договором споживчого кредиту ПД №29 від 29.01.2019 за період грудень 2020 року січень 2021 року складає 708,61 грн. (а.с.14). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved