Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку суму заборгованості за кредитним договором № 009/206/2К/І-11 від 29.11.2011 року (далі Кредитний договір) на загальну суму 55\~123,65 грн., посилаючись на те, що 29.11.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (далі Позичальник) був укладений зазначений Кредитний договір про надання Банком кредиту в сумі 110\~000,00 грн. на строк з 29.11.2011 року по 28.11.2016 року зі сплатою відсотків за користування Кредитом в розмірі 19,5 % річних. Банк свої зобовязання виконав повністю та надав обумовлену суму кредиту, а позичальник належним чином свої зобовязання не виконував, внаслідок чого станом на 23.03.2015 року за Кредитним договором у нього виникла заборгованість перед Банком на загальну суму 55\~123,65 грн., в тому числі: 49\~766,20 грн. заборгованість по кредиту строкова; 21,40 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 620,31 грн. поточна заборгованість за процентами; 4\~715,74 грн. прострочена заборгованість за процентами. Також позивач посилається на те, що в порядку забезпечення виконання зобовязань між Банком та відповідачкою [PERSON] (далі поручитель) було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобовязалася відповідати по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов вищезазначеного Кредитного договору. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за відсутності представника позивача, позов підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідачів в судове засідання. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, клопотання про розгляд справи у його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомляв. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових викликів з його власноручним підписом. Також, судом надсилались судові виклики відповідачу за адресою його місця проживання, повідомленою позивачем, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», отже [PERSON] не зявився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також повторно не зявилася, клопотання про розгляд справи у її відсутності не подавала, про причини неявки суд не повідомляла. Про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових викликів з її власноручним підписом. Також, судом надсилались судові виклики відповідачці за адресою її місця проживання, зазначеною позивачем, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», отже [PERSON] не зявилася до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідачка за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою. Про причину своєї неявки відповідачка суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. У звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідачів [PERSON], [PERSON], повідомлених належним чином, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, в звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Кредитного договору (а.с. 6-11), укладеного між Банком (далі - Кредитор), з однієї сторони, та [PERSON] (далі - Позичальник), з іншої сторони, Кредитор на положеннях та умовах цього Договору зобовязався надати Позичальнику Кредит в сумі 110\~000,00 грн., а Позичальник зобовязався належним чином використати та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19,5% річних у відповідності із графіком, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені Договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання по поверненню кредиту не виконав та не здійснив повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до кредитних відносяться операції зазначені у п. 3 ч. 1 та у пунктах 3 7 ч. 2 ст. 47 цього Закону, у тому числі розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Отже, розміщення залучених коштів шляхом надання кредитів є однією з основних банківських операцій. В розумінні ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до коштів відносяться гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Надаючи кредит, банк розміщує залучені ним кошти, як у національній валюті (гривні) так й в іноземній валюті. Статті 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Отже Банком був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених Кредитним договором, однак, відповідач [PERSON] всупереч вимогам чинного законодавства та умов Кредитного договору належним чином свої зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав та не здійснив повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені Кредитним договором строки. Про ці обставини зазначив представник Банку в позовній заяві та вони не спростовані відповідачами, у звязку з чим ними не виконані вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до Договору поруки № 009/206/2П/І-11 від 29.11.2011 року (а.с. 12-13), що укладений між Банком, з однієї сторони, та [PERSON] (далі Поручитель), з іншої, сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед Банком відповідати по борговим зобовязанням боржника [PERSON], які виникають з умов вищезазначеного Кредитного договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідачка [PERSON] має солідарно нести відповідальність разом з [PERSON] за порушення останнім своїх обовязків по поверненню кредиту, по сплаті відсотків за користування кредитом, а також по сплаті інших штрафних санкцій, передбачених вищезазначеним Кредитним договором. Згідно розрахунку, наданого позивачем, який перевірений судом, станом на 23.03.2015 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 55\~123,65 грн., в тому числі: 49\~766,20 грн. заборгованість по кредиту строкова; 21,40 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 620,31 грн. поточна заборгованість за процентами; 4\~715,74 грн. прострочена заборгованість за процентами (а.с. 14-16). З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідачів надсилались письмові вимоги про сплату заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с. 22-25), однак, відповідачами в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не погашена. Судом не встановлено, що боржник [PERSON] не виконав зобовязання в повному обсязі по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідач має сплатити заборгованість по кредиту. Крім того, з цих підстав відповідачі мають солідарно відповідати перед позивачем по поверненню кредиту та відсотків. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Банку про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 55\~123,65 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при звернені з цим позовом до суду в рівних частинах з кожного.

Outcome: approved