Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Банк «Київська Русь» - Фіцак П.В. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30 липня 2012 року ПАТ «Банк «Київська Русь» уклало з відповідачкою [PERSON] кредитний договір № 50767-100.4-12-2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 8000 грн. строком до 30.07.2015 року зі сплатою 28,00 % річних. Внаслідок неналежної сплати відповідачкою відсотків за користування кредитом та не погашенням кредиту станом на 30.05.2014 року за відповідачкою наявна заборгованість в загальній сумі 10575,15 грн., в тому числі: 7646,08 грн. - заборгованість по кредиту; 2610,55 грн. - заборгованість по відсотках; 184,45 грн. - пеня за несвоєчасну сплату суми основного боргу; 134,07 - пеня з несвоєчасну сплату відсотків по кредиту. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 50767-100.4-12-2 від 30.07.2012 р. , що станом на 30.05.2014 року складає 10575,15 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання вдруге не з'явилась, про причин неявки суду не повідомила, хоча була двічі належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2012 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 50767-100.4-12-2 (надалі - Кредитний договір) (а.с. 4-5), відповідно до якого банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 8000 грн. зі строком погашення з 30.07.2012 по 30.07.2015 року Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору процентна ставка по кредиту встановлюється в розмірі 28,00 % річних. Згідно п. 2.1. Кредитного договору [PERSON] (відповідачка) зобов'язалась з 1-го по 10-те число кожного місяця починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту, погашати кредит рівними частинами в сумі 223,00 грн., починаючи з серпня 2012 року по червень 2015 включно та щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, за який вони нараховані, сплачувати кредитодавцю відсотки за користування кредитом (розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки а.с. 6). При цьому, відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, у випадку порушення позичальником строків погашення заборгованості за договором, передбачених п. 2.1. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення. Відповідно до п.1.4. Кредитного договору вказаний кредит було видано однією повною сумою, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER]. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши кредит [PERSON] (відповідач) в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 7634 від 30.07.2012 року (а.с.11). Згідно п. 1.1. Кредитного договору [PERSON] (відповідачка) зобов'язалась погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах цього договору. [PERSON] (відповідачка) прийняті на себе зобов'язання за Кредитним договором щодо повернення суми Кредиту та сплати відсотків належним чином не виконувала та допустила виникнення заборгованості. Так, станом на 30.05.2014 року заборгованість [PERSON] (відповідачка) перед позивачем по Кредитному договору складала 10575,15 грн., в тому числі: 7646,08 грн. - заборгованість по кредиту; 2610,55 грн. - заборгованість по відсотках; 184,45 грн. - пеня за несвоєчасну сплату суми основного боргу; 134,07 - пеня з несвоєчасну сплату відсотків по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту і процентах (а.с. 9). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачкою по справі суду не представлено. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 2.4. Кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 3.1. договору, після пред'явлення після пред'явлення позичальнику повідомлення з вимогою дострокового погашення кредиту достроково повернути кредит, сплатити проценти та можливі штрафні санкції в строк, встановлений законом та зазначений у вимозі. Відповідно до п.п. 3.1., 3.1.1. Кредитного договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту в частині або в цілому, сплати процентів за користування ним та інших платежів, встановлених договором, у разі істотного порушення (невиконання або неналежного виконання) позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором, в т.ч., але не виключно, у випадку утворення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентах щонайменше на один календарний місяць. Оскільки [PERSON] (відповідачка) належним чином не виконувала своїх зобов'язань за Кредитним договором, Позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та п. 2.4 Кредитного договору, [PERSON] (відповідачка) було надіслано вимогу (претензію) № 29-43.7 від 08.05.2014 року про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, яку вона отримала 10.05.2014 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 7, 8). Проте і після отримання вимоги (претензії) відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконала. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості відповідачки за Кредитним договором 50767-100.4-12-2 від 30.07.2012 року, та те, що відповідачка не подала суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved