Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Представник ТОВ «Чернігівгаз Збут» звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 01.09.2018 року по 02.04.2019 року. В судовому засіданні представник позивача в режимі відеоконференції заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася,про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду з відміткою про вручення, а також оголошення про виклик до суду відповідача від 27.05.2020 року, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет pr.cn.court.gov.va. У зв`язку з цим, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає в газифікованому житловому будинку приєднаному до газорозподільчих мереж за адресою: [ADDRESS] та була споживачем природного газу з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Правовідносини між постачальниками природного газу, яким з 01.07.2015 року є ТОВ «Чернігівгаз Збут» та відповідачем по справі - побутовим споживачем природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільних систем (оператор ГРМ), регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 (далі - Правила), Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. За змістом ч.ч.1,3,4 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до п.1.3 типового договору постачання цей договір є договором приєднання, який укладається з урахуванням вимог ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Цей договір вважається укладеним з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу. Враховуючи беззаперечний факт користування відповідачем послуг з постачання природного газу через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз Збут», суд констатує наявність між сторонами по справі договірних правовідносин щодо постачання природного газу згідно вимог чинного законодавства. Згідно пункту 22 розділу ІІ Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Пунктом 2.1 типового договору передбачено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. За положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що облік спожитого відповідачем природного газу перебуває у виключній компетенції оператора ГРМ - ПАТ «Чернігівгаз», а позивач лише здійснює нарахування на підставі персоніфікованих даних про фактичний об`єм спожитого природного газу, що попередньо сформовані оператором відповідного ГРМ для подальшого використання у взаєморозрахунках з споживачами. Незважаючи на процесуальну бездіяльність відповідача по справі в частині доведення належними доказами безпідставність заявлених позовних вимог, суд, з метою постановлення справедливого та обґрунтованого судового рішення проаналізував причини та підстави виникнення заборгованості у відповідача заборгованості за оплату природного газу. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з Акту на відключення подачі газу, 03.04.2019 року за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] за дорученням ТОВ «Чернігівгаз Збут» на вводі будинку кран закрито, встановлено пломбуючий пристрій та опломбовано пломбою /а.с.17/. Враховуючи, що [PERSON] не спростувала належними та допустимими доказами обсяг отриманого від оператора ГРМ - ПАТ «Чернігівгаз» природнього газу, а наявні в матеріалах справи письмові докази навпроти свідчать про завищення показників його об`єму споживання, наявні обґрунтовані підстави для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 17 166 грн. 39 к. Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15. Враховуючи, що відповідачем належним чином свої зобов`язання з оплати за послуги з постачання природного газу не виконані, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за послуги з постачання природного газу у розмірі 17 166 грн. 39 коп. підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову в сумі 2102 грн 00 к.

Outcome: approved