Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що при здійсненні представницьких повноважень встановлено те, що рішенням 26 сесії 7 скликання № 12/26VІІ Носівської міської ради Чернігівської області від 8 вересня 2017 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.00 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої у [ADDRESS]. Рішенням 32 сесії 7 скликання № 7/32/VІІ Носівської міської ради Чернігівської області від 18 січня 2018 року затверджено документацію із землеустрою щодо виготовлення правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] та передано її у власність [PERSON] 5 березня 2018 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. здійснено державну реєстрацію речового права на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] . Прокурор вважає, що рішення Носівської міської ради від 18 січня 2018 року № 7/32/VІІ суперечить вимогам чинного законодавства та в цій частині підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація речових прав на земельну ділянку скасуванню з тих підстав, що на час отримання у власність спірної земельної ділянки [PERSON] вже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Прокурор просив суд: - визнати недійсним рішення 32 сесії 7 скликання № 12/26/VII Носівської міської ради Чернігівської області від 18 січня 2018 року в частині затвердження документації із землеустрою та передачу у власність [PERSON] із земель комунальної власності земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована у [ADDRESS] ; - скасувати у Державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 40034491 від 7 березня 2018 року, яким за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована у [ADDRESS] (номер запису про право власності 25168062); - стягнути х відповідачів на користь прокуратури Чернігівської області судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи (а.с. 14-15; 16-17; 23-25; 66-117) вбачається, що рішенням 26 сесії 7 скликання № 12/26/VІІ Носівської міської ради Чернігівської області від 8 вересня 2017 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.00 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої у [ADDRESS]. Рішенням 32 сесії 7 скликання № 7/32/VІІ Носівської міської ради Чернігівської області від 18 січня 2018 року було затверджено документацію із землеустрою щодо виготовлення правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] та передано її у власність [PERSON] 5 березня 2018 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. було здійснено державну реєстрацію речового права на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України. Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 116 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Пунктом «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів. Передбачена ст.ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа яка скористалася своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Визначений статтею 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст.ст. 116, 121 ЗК України. З матеріалів справи (а.с. 18-22; 26-28; 29-65) вбачається, що рішенням 5 сесії 7 скликання Носівської міської ради від 29 січня 2016 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої в [ADDRESS] . Рішенням 6 сесії 7 скликання Носівської міської ради Чернігівської області від 3 березня 2016 року № 14/6/VІІ було затверджено документацію із землеустрою щодо виготовлення правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку площею 0,0590 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства та передано її у власність [PERSON] . На підставі цього рішення 12 березня 2016 року державним реєстратором реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції Скрипкою Л.В. було здійснено державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вищезазначене вказує на те, що [PERSON] на час отримання у власність земельної ділянки на підставі рішення 32 сесії 7 скликання № 12/26/VII Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області від 18 січня 2018 року вже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, при зверненні до Носівської міської ради Чернігівської області не повідомила, що раніше скористалася своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 0,059 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства. Приймаючи 18 січня 2018 року рішення 32 сесії 7 скликання № 7/32/VІІ Носівської міської ради Чернігівської області Носівська міська рада Чернігівської області не перевірила факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, порушивши вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із комунальної власності. [PERSON] могла і повинна була знати про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, проводиться один раз по кожному виду використання, що ставить під обґрунтований сумнів її добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність та підтверджує дотримання «справедливого балансу» у даних правовідносинах. Ураховуючи те, що [PERSON] своє право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства використала, суд вважає, що підстав для задоволення її заяви про надання у власність земельної ділянки такого ж виду користування на території [ADDRESS] не було. Відповідно до частин 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Стаття 155 ЗК України визначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Статтею 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування згідно рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 встановлено, серед іншого, що державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, ураховуючи визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що рішення 32 сесії 7 скликання №12/26/VІІ Носівської міської ради Чернігівської області від 18 січня 2018 року в частині затвердження документації із землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер [NUMBER] , підлягає визнанню недійсним, а проведена державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку за [PERSON] - скасуванню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду прокурор сплатив судовий збір у сумі 3 842 грн., що підтверджується платіжним дорученням та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 1; 2). Ураховуючи те, що на час подачі відповідачами заяв про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути прокурору з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на його користь з відповідачів у рівних частинах.

Outcome: approved