Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Прокурор Братського району звернувся до суду з позовом до Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Новоолександрівська сільська рада Братського району Миколаївської області, реєстраційна служба Братського районного управління юстиції Миколаївської області про скасування розпорядження райдержадміністрації та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що прокуратурою встановлено, що згідно з розпорядженням голови Братської райдержадміністрації № 401-р від 04.11.2005 затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянину [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області та передано у власність [PERSON] дві земельні ділянки площами, визначеними технічною документацією, що підтверджується архівною копією від 14.01.2015 №01/01-60/1 Братської районної державної адміністрації та архівним витягом від 14.01.2015 №01/01-60/2. Відділом Державного земельного агентства у Братському районі 04.07.2006 на ім'я [PERSON], оформлено два державні акти на право власності на земельну ділянку серій ЯБ № 825767 та ЯБ №421999, які зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600900373 та №010600901125 відповідно проте громадянином [PERSON] отримано не було у зв'язку із його смертю 09.05.2004р. Вищезазначені земельні ділянки виділені [PERSON] із земель КСП «Братське», тобто земель колективної формі власності, згідно інформації №10-14-0.4-249/0/2-15 від 30.01,2015 з відділу Державного земельного агентства у Братському районі. Згідно указаних актів [PERSON] надано у власність дві земельні ділянки площами 0,09 га та 9,12 га, вартістю 342,43 грн. та 161257,72 грн. відповідно, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області. Водночас, згідно з інформації наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції до прокуратури, а саме актового запису про смерть №293 від 12.05.2004 встановлено факт смерті, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець села Іванівка Семенівського району Чернігівської області, був зареєстрований до смерті: [ADDRESS] помер [INFO] в Вознесенському геріатричному пансіонаті, у якому перебував з 15.07.1999 по день смерті - [INFO], а до 15.07.1999 проживав на території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області. Таким чином, на момент видачі Братською райдержадміністрацією розпорядження № 401-р від 04.11.2005, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну дві земельні ділянки загальною площею 9,21 га, останній помер, спадкоємці відсутні. Розпорядження Братської райдержадміністрації № 401-р від 04.11.2005 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області та передачі у власність земельних ділянок загальною площею 9,21 га [PERSON] підлягає скасуванню. Державні акти серій ЯБ № 825767 та ЯБ №421999 на право власності на земельні ділянки підлягає визнанню недійсним, а його державна реєстрація - скасуванню. У судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги та просив суд про їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Третя особа: Новоолександрівська сільська рада Братського району Миколаївської області, яка була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи, реєстраційної служби Братського РУЮ Миколаївської області Лазарук Д.В. в судовому засіданні не заперечував проти визнання недійсними державних актів, виданих на Ім'я [PERSON] та скасування їх державної реєстрації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з розпорядженням голови Братської райдержадміністрації № 401-р від 04.11.2005 затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянину [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області та передано у власність [PERSON] дві земельні ділянки площами, визначеними технічною документацією, що підтверджується архівною копією від 14.01.2015 №01/01-60/1 Братської районної державної адміністрації та архівним витягом від 14.01.2015 №01/01-60/2. Відділом Державного земельного агентства у Братському районі 04.07.2006 на ім'я [PERSON], оформлено два державні акти на право власності на земельну ділянку серій ЯБ № 825767 та ЯБ №421999, які зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600900373 та №010600901125 відповідно проте громадянином [PERSON] отримано не було у зв'язку із його смертю [INFO]. Вищезазначені земельні ділянки виділені [PERSON] із земель КСП «Братське», тобто земель колективної формі власності, згідно інформації №10-14-0.4-249/0/2-15 від 30.01,2015 з відділу Державного земельного агентства у Братському районі. Згідно указаних актів [PERSON] надано у власність дві земельні ділянки площами 0,09 га та 9,12 га, вартістю 342,43 грн. та 161257,72 грн. відповідно, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області. Водночас, згідно з інформації наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції, а саме актового запису про смерть №293 від 12.05.2004 встановлено факт смерті, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець села Іванівка Семенівського району Чернігівської області, був зареєстрований до смерті: [ADDRESS] помер [INFO] в Вознесенському геріатричному пансіонаті у якому перебував з 15.07.1999 по день смерті - [INFO], а до 15.07.1999 проживав на території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області. Таким чином, на момент видачі Братською райдержадміністрацією розпорядження № 401-р від 04.11.2005, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну дві земельні ділянки загальною площею 9,21 га, останній помер, спадкоємці відсутні у спадковому реєстрі, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 20.02.2015 р.(а.с.44). Розпорядження Братської райдержадміністрації № 401-р від 04.11.2005 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області та передачі у власність земельних ділянок загальною площею 9,21 га [PERSON] підлягає скасуванню. Державні акти серій ЯБ № 825767 та ЯБ №421999 на право власності на земельні ділянки підлягає визнанню недійсним, а його державна реєстрація - скасуванню з таких підстав. Так, згідно зі ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст.ст.16, 21 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів влади або місцевого самоврядування. Суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтями 373 Цивільного кодексу України, 78 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю набувається і реалізується відповідно до закону, на підставі разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Зважаючи на викладене та враховуючи, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з питань визнання незаконними (недійсними) рішень органів державної влади щодо розпорядження землею, прокурор пред'являє цей позов в інтересах держави як позивач. Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи те, що про порушення вимог законодавства при затвердженні проекту землеустрою та наданні у власність земельних ділянок [PERSON] прокурору стало відомо тільки 29.01.2015р. після отримання інформації №123 від Новоолександрівського сільського голови, строк позовної давності у даному випадку не пропущений. У зв'язку з тим, що розпорядження Братської райдержадміністрації № 401-р від 04.11.2005 та два державні акти на право власності на земельну ділянку серій ЯБ № 825767 та ЯБ №421999, які зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600900373 та №010600901125 відповідно надані [PERSON] та земельні ділянки є пов'язаними юридичними фактами, позовні вимоги про визнання недійсними підстав отримання земельних ділянок у власність (розпорядження райдержадміністрації) та документу, що його посвідчує (державний акт на право власності на землю) об'єднано. Згідно із статтями 13, 14 Конституції України, 177, 181, 324 і главою 30 Цивільного кодексу України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, вказаний спір є приватноправовим та виник із відносин, урегульованих нормами цивільного права, які пов'язані зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності. Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст.1 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 5 Земельного Кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст.ст.16, 21, 393 Цивільного кодексу України, ст.152 Земельного Кодексу України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved