Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 38893,70 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКом і відповідачем 23.11.2010 року був укладений договір б/н, по якому вона отримала кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору та закону відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30.06.2017 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку у добровільному порядку не погашає. Представник позивача по довіреності [PERSON] до суду надав клопотання про розгляд справи без участі представників банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив задовольнити, не заперечував проти прийняття рішення у заочному порядку. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся згідно вимог ст. 74 ЦПК України за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти. Однак до суду відповідач не зявилася з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого банком позову не надала. Частина ч.5 статті 74 ЦПК України передбачає, що у разі відсутності фізичної особи, яка бере участь у справі, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленою належним чином про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позиції представників позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 23.11.2010 року, який укладено між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON], що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу, пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, кредитор-позивач видав відповідачу банківську платіжну картку кредитку «Універсальна» з відновлювальною кредитною лінією у національній валюті України гривні, зі сплатою базової процентної ставки за кредитним лімітом 2,5% на місяць, 30% у рік, на залишок заборгованості, а також зі сплатою комісій за зняття готівки і безготівкові розрахунки, пені та штрафів за порушення умов погашення та строком дії кредитної картки з пільговим періодом 55 днів по кожній транзакції. [PERSON] з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» з 01.01.2013 року всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» були переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Як вбачається з тексту витягу з Тарифів обслуговування кредитним карт «Універсальна» та Умов і правил надання банківських послуг, Банк надав клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення; кредитний ліміт у свою чергу клієнт зобовязався погашати заборгованість сплачуючи до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим щомісячні платежі, а також по кредиту, процентам за його використання…, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у випадку невиконання зобовязань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобовязаний повернути кредит ( у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязався сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору, тобто 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій / п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс :Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.6-37). У порушення взятих на себе зобовязань по договору про надання банківських послуг відповідач умови надання і користування кредитними коштами належним чином не виконував. Останній платіж по погашенню кредиту відбувся 04.07.2014 року в сумі 150 грн. ( а.с.5), в результаті чого була допущена прострочка платежів. З наданого до суду розрахунку суми боргу відповідача вбачається, що станом на 30.06.2017 року він складає: 2976,63 грн. заборгованість за кредитом; 30288,80 грн. заборгованість по процентам, в тому числі 158,33 грн. несплачені проценти на поточну заборгованість, 30130,47 грн. несплачені проценти на прострочену заборгованість; 3300 грн. нарахована комісія; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф-фіксована складова, 1828,27 грн. штраф-процентна складова/, а всього на загальну суму 38893,70 грн. (а.с.4-5), про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. [PERSON] ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання умов договору та в добровільному порядку борг нею не погашено. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як понесення цих витрат було підтверджено доказами ( а.с.1).

Outcome: approved