Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, підписавши анкету - заяву, 21.10.2011 року, позивач надав кредит відповідачу у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна». 29.01.2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Голд», відповідно до якої відповідач отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 02.07.2015 року має заборгованість - 26232,39 грн., яка складається з наступного: - 11286,50 грн. - заборгованість по кредиту; - 11982,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1238,00 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1225,35 грн. - штраф (процентна складова). Тому просить суд стягнути з відповідача на користь банка суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, також додала, що [PERSON] отримав кредитну картку «Універсальна», після закінчення строку дії картки, відповідач отримав кредитну картку «Голд», на яку було перекинуто заборгованість за кредитною карткою «Універсальна», яка станом на 29.01.2014 року склала 9292,88 грн. [PERSON] не заперечував, щоб заборгованість з картки «Універсальна» перейшла на картку «Голд». Отримання відповідачем картки «Голд» підтверджується тим, що при отриманні даної кредитної картки відповідача було сфотографовано з цією карткою, а також тим, що даною краткою відповідач користується на даний час: розраховується нею під час придбання продуктів харчування, а також частково поповнює заборгованість по кредиту, шляхом внесення грошей на дану картку. Активація даної кредитної картки можлива лише за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації. Також відповідач повідомлявся про зміну відсоткової ставки по кредиту, шляхом відправлення на його номер телефону смс повідомлення про підвищення відсоткової ставки за кредитом. Тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 26232,39 грн. та судові витрати по справі у розмірі 262,32 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача, просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що заборгованості по кредитній картці «Універсальна» він не має. Не заперечує, що це він на фотографії з кредитною карткою, на даний час він користується кредитною карткою «Голд», однак із заборгованістю по кредиту не згоден. Представник відповідача [PERSON] вимоги банку не визнав, просив в суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те , що 21.10.2011 року відповідач отримав у позивача кредитну картку «Універсальна», однак ніяких договорів він не підписував, підписав лише заявку на отримання кредитної картки, яка не може бути договором, тому вважає, що нараховані заборгованість за пенею та комісією, штрафу суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того банк взагалі не надав будь - які заявки, кредитний договір на отримання картки «Голд», за якою просить стягнути заборгованість по кредиту. Заборгованість за кредитною карткою «Універсальна» складає 55 грн., смс повідомлення про підвищення відсоткової ставки [PERSON] не отримував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 21.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено анкету - заявку про приєднання до умов та правилам надання банківських послуг в Приватбанку, яка є договором про надання банківських послуг, отримано кредитну картку «Універсальна» (а.с. 8-10). Тому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що [PERSON] укладав з банком лише заву на отримання кредиту, не підписував кредитний договір, а тому за цим договором банк не має права нараховувати штрафи та пені, оскільки з Анкети - заяви про приєднання до умов та правилам надання банківських послуг в Приватбанку вбачається, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами - є договором про надання банківських послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. 536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що [PERSON] не отримував кредитну картку «Голд», оскільки з наданої представником позивача фотокартки вбачається, що [PERSON] тримає кредитну картку «Голд» та дану обставину не спростовує сам відповідач, а також зазначив, що він користується даною карткою, також користування карткою «Голд» підтверджено матеріалами справи (а.с. 61, 63-66) . Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 26232,39 грн. за кредитною карткою «Голд» не підлягають задоволенню, оскільки суд не може погодитися з сумою заборгованості за наданими розрахунками представника банку, оскільки вони різняться між собою, а саме: - відповідно до розрахунку, наданого банком, за кредитною карткою «Універсальна» станом на 29.01.2014 року відповідачі перед банком має заборгованість у сумі 280,67 грн., яка складається з: 55,00 грн. - заборгованість за кредитом; 225,67 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.76-77); - відповідно до розрахунку станом на 29.01.2014 року відповідач перед банком має заборгованість по картці «Голд» у сумі 10257,52 грн., яка складається з: 9292,88 грн. - заборгованість за кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 464,64 грн. - штраф (відсоток від суми) (а.с.78); - відповідно до розрахунку станом на 29.01.2014 року відповідач перед банком має заборгованість у сумі 9292,88 грн., яка складається з: 9292,88 грн. - заборгованість за кредитом (а.с.6). Таким чином суд не приймає до уваги пояснення представника позивача на ті обставини, що з кредитної картки «Універсальна» на кредитну катку «Голд» [PERSON] було перекинуто заборгованість станом на 29.01.2014 року, яка склала 9292,88 грн., оскільки з розрахунку заборгованості, вбачається у [PERSON] за кредитною карткою «Універсальна» станом на 29.01.2015 року рахується заборгованість у сумі 280,67 грн., а не у сумі 9292,88 грн. на яку вказує позивач (а.с. 76-77, 78) . Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо правомірності процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК України у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої ставки в односторонньому порядку є нікчемною, необхідно виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша ст.58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними з 10 січня 2009 року. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Належних та допустимих доказів відправлення [PERSON] повідомлення про зміну відсоткової ставки за кредитним договором, як передбачено законом, банком не надано. А само по собі посилання, на те, що відповідачу відправлялося смс повідомлення на телефон, не може бути належним доказом по справі, оскільки не має підтвердження того, що [PERSON] отримував данні смс повідомлення. Таким чином суд приходить до переконання, що банк за кредитним договором підвищив відсоткову ставку в односторонньому порядку, що є порушенням чинного законодавства. Зважаючи на те, що позивач не може визначитися на теперішній час з дійсною сумою заборгованості, оскільки у судові засідання надає розрахунки, у яких сума заборгованості станом на 29.01.2014 року є різною, в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку з 27,6% до 32,4 % та до 42%, суд приходить до переконань, що позивачу слід відмовити у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.10.2011 року (а.с. 6, 76-78).

Outcome: dismissed