Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Предстаник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання державного акту недійсним, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності, обгрунтовуючи свій позов тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належала земельна ділянка площею 3,23га на території Глобинської міської ради, кадастровий номер 5320610100:00:002:0410. Дану земельну ділянку в успадкували за заповітом [PERSON] та [PERSON] . 02.10.2007 року [PERSON] отримала свідоцтво на спадщину за заповітом на 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки, яка належала [PERSON] , однак для оформлення права на земельну ділянку подавала нотаріусу не державний акт на право власності, а сертифікат на право на земельну частку (пай). В подальшому [PERSON] оформила дозвіл та технічну документацію із землеустрою та висновок з надання земельної ділянки у власність та отримала державний акт серії ПЛ № 354649 від 20.05.2008 року на земельну ділянку площею 1,076 га на території Глобинської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5320610100:00:002:1336. Інший спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON] , але не встиг оформити спадкових прав та помер [INFO] . Після нього спадщину отримав [PERSON] , а саме 2/3 частини земельної ділянки площею 3,23 га, що розташована на території Глобинської міської ради кадастровий номер 5320610100:00:002:0410. А отже позивач та відповідач є співвласниками земельної ділянки, проте склалася ситуація, що на одну земельну ділянку є два різних кадастрових номери, до того ж за кадастровим номером 5320610100:00:002:1336 значаться інші особи, а не [PERSON] , тому з цих підстав він просить суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 354649, виданий 20.05.2008 року відділом земельних ресурсів у Глобинському районі на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,076 га на території Глобинської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5320610100:00:002:1336 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 3,23 га, розташованої на території Глобинської міської ради, Глобинського району переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5320610100:00:002:0410. В судовому засіданні Позивач підтримав свою позовну заяву в повному обсязі, просив її задовольнити, також додатково пояснив, що вимушений був звернутися із позовом, оскільки не може зареєструвати договір оренди на цю земельну ділянку, так як йому відмовляє державний реєстратор вказуючи, що не може цього здійснити так як на земельну ділянку вказують два кадастрові номери. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі прохав її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному об`ємі. Представники третьої особи Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, направили заяву про розгляд справи без їх участі, прийняти рішення на розсуд суду. Представники третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській областів судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Заслухавши сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №006673 від 03.11.2003 року належала земельна ділянка площею 3,23 га розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320610100:00:002:0410. (а.с.13-14) [PERSON] померла [INFO] згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 11.09.2006 року. (а.с. 15) Відповідно до дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 82/07 після померлої [PERSON] заяви про прийняття спадщини за заповітом подали [PERSON] та [PERSON] . Остання в подальшому отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом [INFO] на 1/3 частини права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна Глобинського району Полтавської області, розміром 3,45 га у умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0045965, виданого на її ім`я Глобинською районною державною адміністрацією Полтавської області 12.01.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 28.01.1997 року за № 266. Також [PERSON] отримала ще одне свідоцтво на право на спадщину за заповітом виданого 20.11.2007 року на 1/3 частину зазначеного у заповіті майна, а саме грошових вкладів з належними відсотками, та всіма видами компенсаційних виплат, що знаходяться у операційній частині м. Глобине філії - Глобинське відділення № 3067 ВАТ «Державний ощадний банк» на рахунках № [NUMBER] на суму 0,75 грн., № [NUMBER] на суму 0,30 грн., № [NUMBER] на суму 5017,10 грн., що належали померлій [PERSON] на підставі довідки № 631 виданої філією Глобинського відділення № 3067 ВАТ «Державний ощадний банк України» 09.10.2007 року. (а. с.52-59) На підставі державного акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 354649 від 20.05.2008 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,076 га, що розташована на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320610100:00:002:1336. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 05.03.2009 року встановлено факт, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] . (а. с. 17-19) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2012 року № 1669 [PERSON] отримав спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на 2/3 часток земельної ділянки площею 3,23 га розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320610100:00:002:0410, що належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 006373 [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої на 2/3 частки був її племінник [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 41715620 від 04.08.2015 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки земельної ділянки кадастровий номер 5320610100:00:002:0410. Інші власники не зазначені. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до частини другої, третьої ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.5 ст.116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Позивач не надав підтверджуючих доказів, що відповідачем порушено його право власності на володіння, користування та розпорядження 2/3 часткою земельної ділянки кадастровий номер 5320610100:00:002:0410, також не довів, що визнання права власності за відповідачем на 1/3 частки цієї ж ділянки відновить саме його порушені права, крім того відсутні докази неправомірних дій державного реєстратора, які на думку позивача привели до порушення його прав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову представника позивача [PERSON] - [PERSON] слід відмовити повністю. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed