Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Представник позивач за дорученням Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11253 гривні 08 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 14 вересня 2012 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №А232RX84710018, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5196 гривень 35 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка не виконувала умови договору, тобто не сплачувала щомісяця обов'язковий мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 11253 гривні 08 копійок, що стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 45). Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з її підписом, який засвідчує отримання нею судової повістки (а.с.42, 47). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом встановлено, що 14 вересня 2012 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №А232RX84710018, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5196 гривень 35 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-15). Однак відповідачка не виконувала умови договору, тобто не сплачувала щомісяця обов'язковий мінімальний платіж, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 26 лютого 2014 року складає 11253 гривні 08 копійок (а.с. 6) в тому числі : · заборгованість за кредитом - 5196 гривень 35 копійок; · заборгованість за відсотками за користування кредитом- 3 гривні 69 копійок; · заборгованість по комісії за користування кредитом - 1714 гривень 79 копійок; · пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3326 гривень 20 копійок; · штраф (фіксована частина) - 500 гривень 00 копійок; · штраф (процентна складова) - 512 гривень 05 копійок . З копії меморіального ордеру №01С8 від 14 вересня 2012 року вбачається, що відповідачка кошти отримала (а.с.28-29). З оригіналу платіжного доручення №ВОТМ8В0НS4 від 28 лютого 2014 року (а.с.1) вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачка, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідачка кошти отримала, але своїх зобов'язань за договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11253 гривні 08 копійок, судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного 610, 611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved