Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 14.07.2010 року був укладений договір № б/н, [PERSON] отримав кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] помер 10.07.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13.07.2016 року. На час відкриття спадщини він проживав та був зареєстрований разом з [PERSON] за адресою: Харківська область, місто Первомайський ? мікрорайон[ADDRESS]. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх і станом на дату смерті існує заборгованість у сумі 6111 грн. 86 коп., яку позивач і просить стягнути на свою користь з спадкоємця, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 06 квітня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження призначено перше судове засідання на 02 травня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог оскільки спадщину після померлого вона не приймала і про існування кредиту їй нічого не відомо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи вищезазначене суд розглядає справу за наявними у справі доказами за відсутності сторін у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Достовірно встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що 14 липня 2010 року між позивачем по справі та [PERSON] укладено договір б/н, згідно якого він отримав кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується заявою (а.с. 6) Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.07.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], станом на 31.05.2015 року існує заборгованість: 4296,37 грн. тіло кредиту, 1765,49 грн. заборгованість за відсотками, 50,00 грн. пеня, загальна заборгованість за кредитом 6111 грн. 86 коп.(а.с.41-44). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 10 липня 2016 року (а.с. 48) Згідно довідки № 161 102-14 від 14.02.2017 року виданої Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області претензія до спадкоємців [PERSON], померлого 10.07.2016 року, зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ 14.02.2017 року під № 100, та долучена до спадкової справи № 404/2016 (а.с.52). Відповідно до змісту статей 11,15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав-це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту субєктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у зазначені строки позбавляється права вимоги. Стаття 1282 ЦК України передбачає, такий обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора: 1. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. 2. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, з урахуванням положень статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Крім того, оскільки зі смертю боржника відносини між кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк» і боржником кредитного договору [PERSON] припинилися, а його спадкоємці сторонами кредитного договору не були, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов'язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за договором кредиту. Зобовязання по поверненню кредиту у даному випадку включається до складу спадщини, тому у даному випадку застосовуються не умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи його сплати, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті, а саме: суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, якщо вони відмовилися від одностороннього платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Виходячи з наведених норм матеріального права, оскільки у даному випадку боржник помер і у нього є спадкоємці, то належним способом захисту порушеного права є звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» - кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємців, які прийняли спадщину, - про накладення стягнення на спадкове майно, й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог кредитора шляхом сплати одноразового платежу, а не з позовом про стягнення заборгованості за кредитом. Тому заявлений в цій справі позов про стягнення заборгованості відповідно до ст. 16 ЦК України не може вважатися належним способом захисту порушеного права. У звязку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed