Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №SAMAB00000000638710 від 19 травня 2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, проте належним чином зобовязання за договором не виконала. Позивач просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 30716,94 грн. з яких 1913,02 грн. - заборгованість за кредитом, 23615,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3250,00 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1438,90 - штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася. На адресу суду повернувся конверт в якому їй направлявся\~ виклик до суду, з позначкою що адресат відмовився від одержання. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що відповідачка у відповідності до положень ч.8 ст.76 ЦПК України є такою, яка повідомлена про час та дату розгляду справи належним чином. Приймаючи до уваги згоду позивача та неявку відповідачки судом 26 грудня 2016 року відповідно до вимог ст.224 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено договір № SAMAB00000000638710 від 19.03.2012 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією заяви позичальника від 19.03.2012 року, доданою до матеріалів справи. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://www.a-bank.com.ua складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, що підтверджується копією умов та правил надання банківських послу, доданими до позовної заяви. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачкою зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала, у звязку з порушеннями та невиконанням зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 21.10.2016 рік має заборгованість в сумі 30716,94 грн. з яких 1913,02 грн. - заборгованість за кредитом, 23615,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3250,00 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1438,90 - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № SAMAB00000000638710 від 19.03.2012 року, укладеного між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON], доданим до позову. \~\~Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 цього Кодексу). \~\~\~\~\~Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). \~\~\~\~Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша\~статті 626 ЦК України). \~\~\~\~ Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій\~статті 509 ЦК України, згідно з якою зобовязання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. \~\~ Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). \~\~\~\~ Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). \~\~ З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про правомірність предявлення позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту. \~\~\~\~\~\~ Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів 500 грн. (фіксована частина) та 1438,90 грн. (процентна складова), то вони не підлягають задоволенню і суд прийшов до такої думки враховуючи наступне. \~\~\~\~\~\~Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). \~\~\~\~За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~\~\~\~Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яка в силу\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1378 грн. на сплату судового збору, що підтверджується копією платіжного доручення, долученого до матеріалів справи. Враховуючи те, що задоволено 93,7 % позовних вимог (28778,04 грн. від 30716,94 грн. складає 93,7%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1291,19 грн.\~\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1378 грн. х 93,7 % / 100).

Outcome: partial