Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Представник позивача ПАТ «БТА БАНК» Гавура В.К. звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 022/015/08-22-4 від 09 квітня 2008 року у розмірі 364964 гривень 02 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 3649 грн. 64 коп. (а.с. 1) В обґрунтуванні позову посилається на те, що між ПАТ «БТА БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 022/015/08-22-4, за умовами якого банк надав позичальнику у строкове платне користування грошові кошти в розмірі 70000 грн. 00 коп. строком кредитування починаючи з 09 квітня 2008 року по 09 квітня 2010 року включно. В свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно повернути кредит та сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 20,5 % річних, а також виконувати належним чином інші зобов'язання. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 022/015/08-22-4-ДП від 09.04.2008 року. Позичальник не виконує належним чином свої обов'язки щодо своєчасного та повного погашення кредиту та плати за кредит. Станом на 14 січня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 364964 грн. 02 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Повноваження представника перевірено, є дійсними. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. За таких підстав, за письмової згоди представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. 09 квітня 2008 року між ПАТ «БТА БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту у розмірі 70000 грн. 00 коп. строком кредитування починаючи з 09 квітня 2008 року по 09 квітня 2010 року включно. В свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно повернути кредит та сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 20,5 % річних, а також виконувати належним чином інші зобов'язання. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 022/015/08-22-4-ДП від 09.04.2008 року. 06.02.2009 року ухвалено Світловодським міськрайонним судом рішення про стягнення з відповідачів заборгованості, що виникла станом на 05.11.2008 рік, в загальному розмірі 89734 грн. На даний час рішення суду відповідачами не виконано. Відповідно ч.2 п.17 Постанови № 5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року передбачено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишаються невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 1.3 та 1.4 Договору поруки відповідальність поручителя та позичальника є солідарною і поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Станом на 14 січня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає 364964 грн. 02 коп., яка складається з наступного: - 74486,02 грн. - прострочена заборгованість за сплатою процентів; - 24279,75 грн. - інфляційні втрати; - 15494,93 грн. - три проценти річних; - 250703,32 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Отже, позивач виконав обов'язки за правочином, а відповідач допустив порушення при виконанні останніх. Дослідивши розрахунок боргу (а.с. 14-28) та перевіривши на відповідність до умов договору і встановлених фактів (надання коштів відповідачу та не здійснення останнім відповідних платежів), суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 3649 грн. 64 коп. (а.с.1) Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved