Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

представник позивача просить суд встановити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в термін три місяці з дня набрання рішення законної сили, обгрунтовуючи позов наступним. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2009 року її батько, [PERSON] , отримав у спадок земельну ділянку площею 3,12 га, яка розташована на території Халчанської сільської ради, Кагарлицького району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2009 року, виданого державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 363580, виданий управлінням Держкомзему у Кагарлицькому районі 24.03.2011 року. Її батько [PERSON] постійно проживав в [ADDRESS] . На сьогоднішні день це тимчасово окупована територія. [INFO] її батько, [PERSON] , помер і їй видали свідоцтво про смерть, зареєстроване Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 14.05.2015 року. Їй видали свідоцтво про смерть батька, яке підтвердило факт смерті її батька, але цей документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв. Згідно ч. ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, оборані чи призначені у порядку. Не передбачену законом. Будь-який акт /рішення, документ/, виданий органами та / або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. А тому вона вимушена була звернутися до Кагарлицького районного суду для встановлення факту смерті її батька на тимчасово окупованій території України. 09 грудня 2020 року Кагарлицьким районним судом було винесено рішення про встановлення факту смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] місце смерті якого є місто Луганськ Україна, що стверджується копією даного рішення. На підставі даного рішення нею було отримано свідоцтво про смерть її батька, [PERSON] видане Кагарлицьким РВ ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління М, України 10.123.2020 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті батька залишилася спадщина, а саме: земельна ділянка площею 3,12 га, яка розташована на території Халчанської сільської ради, Кагарлицької ТГ, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до ст. 1261 ЦК України являюся єдиною спадкоємницею після смерті свого батька. Отримавши свідоцтво про смерть, вона звернулася до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченка М.Г., з метою подати заяву для прийняття спадщин після смерті свого батька, але нотаріус надав їй відмову і повідомив, що вона пропустила строк для вступу в спадщину, який передбачений ст. 1270 ЦК України і порекомендував їй звернутися до суду з заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття, оскільки вона пропустила строк з поважної причини, що стверджується повідомленням нотаріуса від 22.01.2021 р. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними , істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішення справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обгрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з вищевикладеними обставинами вона вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини і просить визнати пропуск строк вступу для заяви про прийняття спадщини з поважної причини та задовольнити її позовну заяву. Представник відповідача в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без представника. У задоволенні заяви не заперечують. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] постійно проживав в [ADDRESS] . На сьогоднішні день це тимчасово окупована територія. [INFO] [PERSON] помер і позивачу видали свідоцтво про смерть, зареєстроване Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 14.05.2015 року. Позивачу видали свідоцтво про смерть батька, яке підтвердило факт смерті її батька, але цей документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв. Згідно ч. ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, оборані чи призначені у порядку. Не передбачену законом. Будь-який акт/ рішення, документ /, виданий органами та / або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. А тому позивач звернулася до Кагарлицького районного суду для встановлення факту смерті її батька на тимчасово окупованій території України. 09 грудня 2020 року Кагарлицьким районним судом було винесено рішення про встановлення факту смерті батька позивача [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті якого є місто Луганськ Україна. На підставі даного рішення 10.12.2020 року позивачем було отримано свідоцтво про смерть [PERSON] , що видане Кагарлицьким РВ ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,12 га, яка розташована на території Халчанської сільської ради, Кагарлицького району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2009 року, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2009 року, виданого державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 363580, виданий управлінням Держкомзему у Кагарлицькому районі 24.03.2011 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин заявлені причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними та такими, що пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа №6-148цс15). Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що [PERSON] з поважних причин пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З врахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про визнання даних обставин пропуску строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved