Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

представник позивачки [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса № 28059 від 27.11.2019 таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] із відділу бухгалтерії Вербської сільської ради, котра нараховує їй заробітну плату, стало відомо, що на адресу роботодавця позивача надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка С.П. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.05.2021 в рамках виконавчого провадження №60908611. Згідно вказаної постанови на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавчий напис № 28059, виданий 27.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 20 111,11 грн. Позивачка заперечує факт існування будь-якого договору між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Протягом останніх трьох років вона взагалі не укладала будь-яких договорів, за якими могла би мати грошові зобов`язання. На її адресу не надходило жодного повідомлення чи вимоги про наявність у неї боргу та зобов`язання його погасити. 05.02.3013 року між позивачкою та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено кредитний договір №К53100390038В, за яким вона отримала кредит у сумі 23 100 гривень 00 копійок на умовах, визначених договором, з кінцевим терміном повернення 05.02.2016 року. Вказаний кредит позивачка погасила у повному обсязі до закінчення строку дії договору, тобто до 05.02.2016. Після спливу цієї дати жодних коштів на рахунок кредитора вона не спрямовувала. З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження №60908611 стало відомо, що право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на підставі Договору відступлення права вимоги №02/10/2019 - КА, укладеного 02.10.2019 року. Також у даній постанові зазначено, що стягнення проводиться за період з 05.12.2017 року по 23.10.2019 року. Проте, позивачкою сплачено всі кошти за кредитом саме банку, про нових кредиторів її не було відомо. Із зазначеного вище підстав обґрунтовано вважати, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений з порушеннями вимог чинного законодавства. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 16.07.2021 ухвалою суду витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №60908611. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Відзиву на позов не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. відкрито виконавче провадження ВП № 60908611 на підставі виконавчого напису № 28059 від 27.11.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. (а.с. 10). Виконавче провадження відкрито за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та здійснюється приватним виконавчем виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. (а.с. 45-132). Представник позивачки вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, зазначаючи, що у нотаріуса при вчиненні виконавчого напису не було необхідних документів, що підтверджують безспірність зазначеної заборгованості. Сам по собі факт подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У постанові від 10.04.2019 Верховний Суд України по справі №201/11696/16-ц зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідач не надав підтвердження зворотнього. Тому, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved