Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Представник Позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у розмірі 2 636 грн. за кредитним договором та витрат по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 41 коп., посилаючись на наступне. 11 грудня 2012 року між Позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір ПУ 00312000222, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 400 грн., строком по 26 грудня 2012 р. Відповідач не дотримувався встановлених договором строків сплати наданого кредиту та відсотків, внаслідок чого станом на 04 вересня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 2 636 грн. У судове засідання 13.02.2014 р. сторони не з'явилися; про час, дату та місце судового засідання був повідомлені належним чином. До суду 13.02.2014 р. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Позивача, проти винесення заочного рішення представник не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлені належним чином у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Суд, у зв'язку з неявкою сторін ухвалив слухати справу у їх відсутності, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2012 року між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір ПУ 00312000222, з додатком №1-детальним розписом сукупної вартості кредит), згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 400 грн., строком по 26 грудня 2012 р. під 2 % від суми кредиту за кожен день користування ним (732 відсотки річних) (а.с.3-4) . Кредит наданий для споживчих цілей. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору Позивач зобов'язався надати Позичальнику, тобто Відповідачу, кредитні кошти а Позичальник зобов'язувався повертати отриманий кредит та сплачувати нараховані відсотки у встановлені кредитним договором строки. З матеріалів справи вбачається, що Позивач умови кредитного договору виконав та надав Відповідачу кошти, які зазначені у кредитному договорі, що підтверджується видатковим касовим ордером від 11 грудня 2012 року із підписом Відповідача про одержання коштів.(а.с.9). Згідно ч.1 Договору проценти за користування кредитом нараховуються починаючи з дня передачі позичальнику суми кредиту і до дати повернення всієї суми кредиту. Проте Відповідач, не зважаючи на обов'язковість виконання взятих на себе зобов'язань, встановлених договором термінів повернення наданого кредиту (основної суми) та термінів сплати процентів за кредитом не дотримався, сума заборгованості за кредитом не повернута до цього часу. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.16-17)., наданого позивачем станом на 04 вересня 2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 2 636 грн. (дві тисячі шістсот тридцять шість) грн.. 00 коп., з яких: - заборгованість за кредитом - 400 (чотириста) грн. 00 коп.; - відсотки за користування кредитом - 2136 (дві тисячі сто тридцять шість грн. 00 коп.; - штраф - 100 (сто) грн. 00 коп. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, неустойки у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання Відповідачем кредитного договору позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 грн. 41 коп.. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved