Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») в жовтні 2015 року звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до відділу Державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області (далі ВДВС Галицького РУЮ) та [PERSON] і просить зобовязати ВДВС Галицького РУЮ зняти всі наявні арешти з транспортного засобу, а саме: автомобіля марки SCHMITZ, модель: SO1, рік випуску 1997, тип ТЗ: причіп, № кузова/шасі:WSMS6080000089541, реєстраційний номер:АТ 7237 ХХ, що належить на праві власності [PERSON], жителю [INFO]. В позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на ті обставини, що відповідно до кредитного договору за № 131 МК від 11 вересня 2008 року відповідач [PERSON] отримав в банку кредит в розмірі 420000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 вересня 2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, а саме, автомобіля SCHMITZ, що належить на праві власності [PERSON] Постановами державних виконавців ВДВС Галицького РУЮ від 23.04.2010 року, від 15.08.2011 року та 06.09.2011 року при примусовому виконанні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все рухоме майно, що належить [PERSON] Дані обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2012 року звернуто стягнення на майно [PERSON], що було предметом іпотеки, а саме, на автомобіль DAF, автомобіль SCHMITZ та житлову трьохкімнатну квартиру, що по вул. В.Стуса, 9/26 в м. Бурштині Івано-Франківської області. 27 серпня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк», як заставодержатель, звернувся до ВДВС Галицького РУЮ з клопотанням про зняття арешту з майна [PERSON] Однак, в задоволенні клопотання було відмовлено з посиланням на те, що арешт із заставного автомобіля може бути знятий тільки за рішенням суду. Представник позивача подав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити з викладених в позовній заяві підстав, розгляд справи проводити у його відсутності. Представник ВДВС Галицького РУЮ в судове засідання не з'явився повторно, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився. Його представник, [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій щодо задоволення позову не заперечив, проте просив задовольнити цей позов з інших підстав, ніж вказує позивач, зокрема, з посиланням на рішення Апеляційногго суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року, яким рішення Галицького районного суду від 15.05.2012 року скасоване, припинення дії договору застави автотранспорту вважати з 11 вересня 2008 року з дня закінчення дії кредитного договору № 131 МК, в забезпечення якого він був укладений. Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, з урахуванням заперечень, поданих представником відповідача з наступних підстав: Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 11 вересня 2008 року укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 420000 грн. Зобов'язання за зазначеним договором забезпечене заставою відповідно до умов договору застави автотранспорту. Предметом застави є автомобіль DAF, автомобіль SCHMITZ та житлова квартира, що належать на праві власності [PERSON] Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на майно [PERSON] а саме: автомобіль DAF, автомобіль SCHMITZ та житлову квартиру. З копії рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.10.2015 року вбачається, що вищевказане рішення Галицького районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та застави відмовити. 27 серпня 2015 року представником ПАТ КБ «Приватбанк» було подано клопотання до ВДВС Галицького РУЮ про звільнення майна з-під арешту, але дане клопотання не було задоволено. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1,2,3,5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження\~\~арешт\~\~з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Представник відповідача, [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій щодо задоволення позову не заперечив, задовольнити позов просив з посиланням на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2015 року, яким рішення Галицького районного суду від 15.05.2012 року скасоване, припинення дії договору застави автотранспорту вважати з 11 вересня 2008 року з дня закінчення дії кредитного договору № 131 МК, в забезпечення якого він був укладений. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку задоволення позову не буде суперечити закону та не порушуватиме права, свободи, чи інтереси інших осіб, в звязку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову частково, з урахуванням клопотання відповідача. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 52 ЦК України, ст. ст. 52, 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved