Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-15 00:00:00

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» звернувся у суд з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. У позові вказував, що 30.08.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2346680, відповідно до якого СК «Провідна» взяла на себе зобов'язання щодо відшкодування шкоди перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом «Fіаt», номерний знак [NUMBER]. 03.04.2015 року у м. Вашківці відбулось ДТП, учасниками якого була відповідач, яка керувала транспортним засобом «Fіаt», номерний знак [NUMBER] та [PERSON], який керував транспортним засобом «Rеnаult» номерний знак [NUMBER]. Постановою Вижницького районного суду від 23.06.2015 року у справі №713/995/15-п відповідача притягнуто до відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП за скоєння даного ДТП та за самовільне залишення місця ДТП. На виконання умов полісу, позивачем було виплачено страхове відшкодування, у розмірі 26422,72 грн. [PERSON], що підтверджується копією відомості №ВПТ-003344 від 09.08.2015 року, пункт 14 та копією платіжного доручення №0333303 від 12.08.2015 року з відмітками банківської установи про перерахування коштів через систему грошових переказів ПАТ «КБ «ПриватБанк». У заяві про виплату страхового відшкодування №2300077146 [PERSON] надав згоду на перерахування страхового відшкодування через систему грошових переказів ПАТ «КБ «ПриватБанк». Отже, відповідач має повернути позивачу виплачене страхове відшкодування за полісом. 20.10.2015 року звернулися до відповідача із досудовою вимогою, але ні відповіді, ні коштів не отримали. Посилаючись на ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» 26422,72 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві її представник [PERSON] зазначив, що позовні вимоги він та [PERSON] не визнають, просив справу розглядати без їх участі. Під час розгляду справи [PERSON] надавала пояснення про те, що під час ДТП за кермом автомобіля «Фіат» її не було, а взяла всю вину на себе, оскільки її попросив колишній чоловік [PERSON], який під час ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що коли сталася ДТП, за кермом його автомобіля марки «Фіат» був знайомий [PERSON], який тепер проживає без реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] сів за кермо, оскільки сам він був у стані сильного алкогольного сп'яніння. На місці ДТП не зупинилися, а зупинились через декілька метрів. [PERSON] хотів 25000,00 грн., а вони давали 12000,00 грн. [PERSON] не вживала спиртного, а тому взяла вину на себе. Про це [PERSON] просили разом з [PERSON] Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що після ДТП, яка сталася 03.04.2015 року о 23.00 год., автомобіль «Фіат» не зупинився, і він змушений був його наздоганяти. За його викликом приїхали працівники ДАІ і склали схему, відібрали пояснення та забрали на освідчення. Автомобіль «Фіат» їхав на дальньому світлі і він не бачив, хто був за кермом. Але після ДТП бачив [PERSON], яка сиділа на задньому сидінні, а [PERSON] та [PERSON] стояли біля автомобіля. Саме з ними домовлявся про гроші. Підтвердив, що ПрАТ СК «Провідна» у серпні 2015 року виплатила йому 26000,00 грн. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що сів за кермо автомобіля [PERSON], оскільки він перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння. Він їхав за автомобілем «Фіат», за кермом якого був [PERSON] Однак ДТП не бачив, а дізнався пізніше. [PERSON] забрали з дому з [PERSON] і сказали, щоб вона сіла за кермо автомобіля «Фіат». Працівники ДАІ складали протокол, однак на кого, йому не відомо. [PERSON] була під час його складання. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що на даний час проживає без реєстрації шлюбу з [PERSON] Коли сталася ДТП, він сидів за кермом автомобіля [PERSON] марки «Фіат», а за кермом його автомобіля був [PERSON] Після ДТП вони почали тікати, однак [PERSON] наздогнав їх. [PERSON] сказали, що їдуть додому по гроші. [PERSON] сказав своїй тодішній дружині [PERSON], щоб вона сіла за кермо його автомобіля, оскільки він був у стані алкогольного сп'яніння. В момент ДТП [PERSON] сидів за кермом автомобіля, а він сидів збоку. Коли приїхали працівники ДАІ, [PERSON] взяла всю вину на себе. [PERSON] казав працівникам ДАІ, що [PERSON] під час ДТП за кермом автомобіля «Фіат» не було. На освідчення взяли лише [PERSON]. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 30.08.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АІ/2346680, що підтверджується його копією. Згідно п.3 Полісу його строк дії з 31.08.2014 року по 30.08.2015 року. Відповідно до п.7 Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Fiat Fiorino», 1994 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова, шасі, рами - [NUMBER]. Пунктом 2 Полісу встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Також встановлено та відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України не потребує доказуванню, що постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 23.06.2015 року по справі №713/995/15-п (провадження №3/713/421/15) [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення: за ст.124 КУпАП штраф у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 грн. в дохід держави; за ст.122-4 КУпАП штраф у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн. в дохід держави. На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно призначено [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 грн. в дохід держави, що підтверджується її копією. Згідно вказаної постанови [PERSON], 03.04.2015 року, о 23.10 год. в м. Вашківці по вул. Бажанського Вижницького району, керуючи транспортним засобом марки «Фіат-Фіоріно» д.н.з. [NUMBER], не дотрималася безпечного інтервалу при зустрічному роз'їзді та допустила зіткнення з транспортним засобом «Ренаульт-Конго» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], після чого не зупинилася та залишила місце ДТП, чим порушила вимоги п.13.1, 2.10 ПДР України та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП. Також згідно зазначеної постанови, [PERSON] 04.04.2015 року надала пояснення про те, що у неї є автомобіль марки Фіат Фіоріно, яким вона керувала з с. Бабине у м. Вашківці. На вул. Бажанського, 58 їй на зустріч їхав автомобіль Рено на дальньому світлі, який її засліпив і вона не впоралася з керуванням і допустила зіткнення з автомобілем, який їхав їй на зустріч, після чого не зупинилася, злякалася і поїхала далі. 06.04.2015 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» з повідомленням №2300074051 про настання події, яким повідомила про настання ДТП за участю транспортного засобу страхувальника ПрАТ «СК «Провідна» Фіат Фіоріно, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується його копією. В результаті ДТП [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду, яка відповідно до звіту №2015-897 від 27.04.2015 року про оцінку автомобіля [NUMBER] складає 29745,51 грн., а сума страхового відшкодування до виплати [PERSON] на підставі страхового акту №2300077146 від 07.08.2015 року складає 26422,72 грн., що підтверджується їх копіями. Страхове відшкодування у сумі 26422,72 грн. [PERSON] виплачено на підставі страхового акту в повному обсязі, що підтверджується копією відомості №ВПТ-003344 від 09.08.2015 року для виплати коштів страхових відшкодувань одержувачам за період з 01.12.2013 року по 09.08.2015 року, платіжного доручення №0033303 від 12.08.2015 року та довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» №Е.42.0.0.0/4-85217 від 24.12.2015 року та підтверджено у судовому засіданні показами допитаного в якості свідка [PERSON] 20.10.2015 року [PERSON] було надіслано досудову вимогу, в якій її просили у семиденний строк сплатити суму в розмірі 26422,72 грн. на рахунок ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується його копією та копією квитанції КМА УАППЗ «Укрпошта» від 21.10.2015 року. Вимоги позивача відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦПК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Пунктом «в» ст.38.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. На підставі ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Зазначене право також передбачене статтями 993, 1191 ЦК України. Відповідно до вимог ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст.22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, що і було зроблено позивачем. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження та є такими, що підлягають задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними витрат по сплаті судового збору відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Це підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, доказів протилежного ні відповідачем ні її представником суду не надано. Покази допитаних свідків спростовуються наданими представником позивача і дослідженими судом письмовими доказами. На підставі ст.ст.979, 988, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.ст.22, 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved