Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Представник позивача Органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, звертаючись з позовом до суду, просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та передати дітей для подальшого влаштування, мотивуючи свої вимоги тим, що діти з 03.09.2018 р. перебувають на повному державному забезпеченні у Запорізькому обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, знаходяться на обліку в службі у справах дітей райдержадміністрації, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Ухилення від виконання батьківських обов'язків полягає в тому, що [PERSON] бездіє, зловживає спиртними напоями, у результаті чого мати не приділяє належну увагу дітям, не створила належних умов для виховання та розвитку дітей. Родина весь час проводить на сміттєзвалищі в с. Дніпровка, додому повертається пізно у вечорі. Умови проживання не сприятливі, запас дров та вугілля відсутній, електроенергія відсутня, їжу родина готує на вогнищі. Щодо проходження лікування від алкогольної залежності [PERSON] пояснює відсутністю коштів. Посередньо характеризується жителями села. В центрі соціально-психологічної реабілітації дітей мати жодного разу не відвідала дітей, до адміністрації центру з питання повернення дітей в родину не зверталась, не цікавилась умовами проживання, виховання, утримання, матеріально не допомагала. Ухвалою суду від 15.01.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.02.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, на адресу суду повернулись поштові відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», поважні причини неявки відповідача суду невідомі. Представник третьої особи Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області Шевченко О.О. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення, просила провести розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно положення статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2014 р., сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.07.2014 р. (а.с. 10, 14). Державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується копією інформації Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головноготериторіального управління юстиції у Запорізькій області від 01.08.2018 р. № 1573/17.20-6-99 та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00021708916 від 12.12.2018 р. (а.с. 13, 24). У листі від 19.06.2018 № 02-01-28/755 виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області зазначено, що 19.06.2018 родину [PERSON] було відвідано за місцем її проживання. Під час відвідування родини встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання не задовільні, на подвір'ї та в будинку панує безлад, розкидані брудні речі, порожні пляшки, сміття. Запас продуктів харчування відсутній, електроенергію вимкнуто за борги. Державну соціальну допомогу [PERSON] на дітей не отримує, не працює. [PERSON] мешкає разом зі своїми батьками, які систематично вживають спиртні напої (а.с. 7). 23.07.2018 р. [PERSON] на особистому прийомі в службі у справах дітей надала письмову заяву щодо тимчасового влаштування її дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей у зв'язку з тим, що вживає спиртні напої та має намір пройти лікування від алкогольної залежності в Запорізькому обласному наркодиспансері (а.с. 8). Згідно довідки Кам'янсько-Дніпровської ЦРЛ від 26.07.2018 р. [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у лікаря-нарколога та потребує обстеження (а.с. 11). Виконавчий комітет Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області своїм листом від 06.08.2018 р. № 02-01-28/947 звернувся до служби у справах дітей з проханням вирішити питання щодо влаштування дітей до реабілітаційного центру (а.с. 12). У листі від 05.10.2018 р. Водянська сільська рада Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області зазначено, що позитивних змін в родині [PERSON] не відбулося. Родина увесь час проводить на сміттєзвалищі в с. Дніпровка, додому повертається пізно у вечорі. Мати дітей систематично вживає спиртні напої, умови проживання не покращилися, запас дров та вугілля відсутній, електроенергія відсутня, їжу родина готує на вогнищі. Щодо проходження лікування від алкогольної залежності [PERSON] пояснює відсутністю коштів (а.с 17). Згідно листа КУ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради від 15.11.2018 р. № 01-14/303 [PERSON] та [PERSON] з 04.09.2018 перебувають в Центрі на повному державному забезпеченні. Мати жодного разу не відвідала дітей, до адміністрації центру з питання повернення дітей в родину не зверталась, не цікавилась умовами проживання, виховання, утримання, матеріально не допомагала (а.с. 18). Психологом КУ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради 15.11.2019 р. було проведено роботу з [PERSON] та [PERSON], за результатами якої встановлено, що у родині [PERSON] не було належного виховання дітей, мати не приділяла значної уваги до пізнавальної та соціальної сфери дитини. [PERSON] про свою сім'ю розповідає неохоче, але за допомогою проектних методик було виявлено, що мікроклімат в родині не є сприятливим для розвитку дитини. В сім'ї присутня агресія, девіантна поведінка з боку батьків. Дитина потребує уваги та любові. За умови сприятливих умов та належної уваги та контролю з боку дорослого можливе прогнозування позитивної динаміки в інтелектуальному та особистісному розвитку дитини (а.с. 19, 20). Згідно громадської характеристики виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області від 27.11.2018 р. [PERSON] характеризується наступним чином: зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], авторитетом серед жителів села не користується, сусідами та жителями характеризується посередньо, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває (а.с. 16). Згідно характеристик КЗ «Дніпровська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1» [PERSON] та [PERSON] навчаються в даній школі з 1 класу. [PERSON] часто пропускав уроки через хворобу та без поважних причин, тому програму 1 класу засвоїв на низькому рівні. З матір'ю дитини адміністрацією навчального закладу проводилися бесіди стосовно пропусків уроків, але належного результату не було зафіксовано. Мати не відвідувала батьківські збори, не цікавилась успіхами сина у школі. [PERSON] за час навчання зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця. Мати навчанням доньки не цікавилась, батьківські збори не відвідувала (а.с. 22, 23). Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно із ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України). Згідно Висновку органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області від 20.12.2018 року № 01-01-23/0819, Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх виховання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення (а.с. 4-6). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. (Постанова Верховного Суду від 16 січня 2019 року по Справі № 199/5032/16-ц). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, приймаючи до уваги Висновок органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області від 20.12.2018 року № 01-01-23/0819,

Outcome: approved