Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2014 року [PERSON] на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілим [PERSON] Однак цивільний позов залишився невирішеним і витрати Білоцерківської міської лікарні №2 на стаціонарне лікування потерпілого в загальній сумі 3530 грн. - невідшкодованими. Тому просив стягнути з відповідача зазначену суму у порядку цивільного судочинства. У судове засідання сторони не прибули, прокурор, Міське фінансове управління та Білоцерківська міська лікарня №2 своїх представників не направили, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позов підтримали. Відповідач ставлення до позову не висловив, причину неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на підставі такого. З ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2014 р. судом встановлено, що 18.03.2014 р. [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, про що 19.03.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 Кримінального кодексу України та кримінальному провадженню присвоєно №12014110030001444. Згідно з ухвалою, [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у коридорі будинку [ADDRESS] 18.03.2014 р. спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани на верхньо - задній поверхні лівого плечового суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] протягом 13 днів з 19.03.14 по 01.04.14 перебував на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні № 2. Як вбачається з розрахунку Білоцерківської міської лікарні № 2, витрати лікарні складають 3530 гривень 62 коп. Згідно з ухвалою суду від 13.05.2014 р., кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ч.2 ст.125 КК України закрито у звязку з примиренням з потерпілим; питання витрат на лікування потерпілого залишилось невирішеним. Згідно зі ст. 1206 Цивільного кодексу України та п. 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптом виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України, ч. З ст. 1206 Цивільного кодексу України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю, якою є Білоцерківська міська лікарня № 2, здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету; кошти, отримані на відшкодування витрат на лікування, зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з довідкою, Білоцерківська міська лікарня № 2 включена до єдиного державного реєстру підприємств, організацій та установ України, перебуває у комунальній формі власності - у власності територіальної громади міста Біла Церква. У зв'язку з цим кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого суд зараховує до Білоцерківського місцевого бюджету. На підставі зазначеного,

Outcome: approved