Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Представник ФОП Дудченка Михайла Михайловича (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором купівлі - продажу від 30.06.2018 у розмірі 9389,10 грн., що складається із: суми основного боргу - 4471 грн., штрафу у розмірі 4918,10 грн. та судові витрати в розмірі 704,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.06.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 050858 (далі по тексту - договір), відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідача товари на загальну суму 6471,00 грн., а відповідач прийняла на себе зобов`язання оплатити Товар на умовах визначених договором. Однак, відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 22.11.2018 по справі відкрито провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи. 26.02.2019 від представника позивача надійшла заяви про розгляд справи без участі позивача та його представника та відсутність заперечень з приводу розгляду справи в заочному порядку Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №030858, відповідно до умов якого позивач передає у власність відповідача товари на загальну суму 6471,00 грн. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 5.1.1 договору, відповідач сплатила аванс у розмірі 2000,00 грн., Відповідно до 5.1.5 договору, відповідач зобов`язаний повністю розрахуватись за придбаний Товар не пізніше 30.08.2018. Згідно п. 12 договору, у випадку не оплати та/або несвоєчасної оплати Продавець має право вимагати від покупця сплати ціни Товару у повному обсязі та має право застосувати до Покупця штраф у розмірі 5% від загальної несплаченої ціни Товару, за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Позивач виконав умови договору, передав у власність відповідачу товари, що підтверджується Актом прийому-передачі товару від 30.06.2018, на загальну суму 6471,00 грн., однак відповідач не виконує умови договору, не сплачує грошові кошти за придбаний товар, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 9389,10 грн. Відповідно до положень ст. 694 ЦК України, договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Так, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач в судове засідання не з`явився, зазначені в позові обставини не спростував, не надав доказів того, що сума заборгованості є меншою чи взагалі відсутня. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу № 030858, від 30.06.2018, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 5%, від загальної несплаченої ціни Товару, за кожний день прострочення виконання зобов`язання суд вважає за необхідне зазначити наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Так, відповідно до ч. 5 ст. 694 ЦК України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). При цьому, у своїх вимогах позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 5%, від загальної несплаченої ціни товару за кожний день прострочення виконання зобов`язання, що суперечить положенням ЦК України, оскільки штраф обчислюється тільки у відсотках і тільки від суми порушеного зобов`язання, він являє собою грошову суму, яка одноразово виплачується порушником зобов`язання, а отже не може нараховуватись за кожен день прострочення платежу, оскільки це суперечить правовій природі такого виду неустойки. За таких обставин позовна вимога в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4918,10 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704.80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial