Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Представник позивача, який діє в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до Ружинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Вишнівської сільської ради Ружинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті матері позивачки, [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай), розміром 3.85 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Хлібороб» в с.Вишневе Ружинського району Житомирської області. Ухвалою суду від 14.01.2020 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, та Ружинську району державну адміністрацію Житомирської області. Ухвалою суду від 14.01.2020 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено Ружинську селищну раду Житомирської області. Позов представником позивача обґрунтований наступними обставинами. Так, представник позивача вказує, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] , [INFO] , яка до своєї смерті була зареєстрована та проживала в с.М.Чернявка Ружинського айону Житомирської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яку позивачка прийняла у відповідності до закону, що підтверджується матеріалами спадкової справи №158/2017 заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області. [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняла її дочка та відповідно мати позивачки [PERSON] , що підтверджується довідкою №53 від 05.02.2019 року виданою Малочернявською сільською радою Ружинського району Житомирської області. За життя баба позивачки [PERSON] проживала в с.Вишневе Ружинського району Житомирської області та працювала у місцевому колгоспі «Світанок», який в подальшому був реорганізований в КСП «Хлібороб», що підтверджується інформацією №14 від 30.01.2019 року наданою Вишнівською сільською радою на запит адвоката. Баба позивачки. [PERSON] набула права на земельну частку (пай), але при розпаюванні КСП «Хлібороб» розробником проекту землеустрою допущено помилку у списках пайовиків та замість [PERSON] вказали прізвище [PERSON] . що підтверджується інформацією №14 від 30.01.2019 року наданою Вишнівською сільською радою на запит адвоката. Із інформації №14 від 30.01.2019 року наданою Вишнівською сільською радою на запит адвоката вбачається, що [PERSON] на території Вишнівської сільської ради не проживала, а також те що [PERSON] внесена в уточнений список громадян членів КСП станом на 14.02.1997 року, однак в список громадян, яким видано державні акти на право приватної власності на землю (земельний пай) помилково внесено [PERSON] . Разом з тим, Вишнівська сільська рада повідомила про те, що в сільській раді є в наявності документація по паюванню земель переданих у колективну власність КСП «Хлібороб» Вишнівської сільської ради Ружинського району Житомирської області (книга II) та надала копію титульної сторінки вказаної документації та копію уточнено списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства станом на 14.02.1997р. із якого вбачається, що під №347 вказано [PERSON] , під №344-[PERSON] , N2345- [PERSON] . Звернувшись із адвокатським запитом до відділу Держгеокадастру у Ружинському районі, представник позивача отримав відповідь про те, що [PERSON] та [PERSON] отримали Державні акти на право власності на землю. Разом з тим, [PERSON] , із-за вказаної описки не змогла за життя використати своє право на землю. Таким чином, іншого способу набути право власності на спадкове майно як через відповідне рішення суду позивачка не має можливості і тому вимушена звернутися до суду з цивільним позовом, адже існує спір про право. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав викладених в позові. В подальшому в судове засідання не з`явилися, подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач, Вишнівська сільська рада Ружинського району Житомирської області в судовому засіданні пояснила, що, така людини як [PERSON] в с.Вишневому Ружинського району Житомирської області не проживала, але в списках розпаювання КСП «Хлібороб» була, чи видавалися якісь правовстановлюючі документи сказати не може, так як в сільській раді підтвердження цьому немає, а в уточнюючих списках [PERSON] дійсно дописана з людьми [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] .. Ті хто дописані дійсно отримали державні акти на земельні ділянки. В уточнюючі списки вони були внесена в 1997 році, чому сертифікат не видався, можливо вони не знали, це не може сказати тому, що на той час не працювала в сільраді. Земельна ділянка , яка належить [PERSON] вільна, на неї власника немає, вона в натурі виділена під номером і є наказ, є карта і копія розпаювання про виділення в натурі. [PERSON] , на той час був померлим і його викреслили тому, що він записаний був два рази, але в нього є спадкоємці і вони переоформили спадок. Ці землі довгий час не орендувалися, але коли взяла їх в оренду [PERSON] , то вона почала вишукувати спадкоємців паїв, щоб по оформляти все належним чином. В подальшому судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність з покликанням на відсутність заперечень щодо задоволення позову. Третя особа, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явилися, подали до суду відзив на позову в якому просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги не визнають, та просять відмовити в їх задоволенні, так як померла спадкодавиця, [PERSON] не була включена в списки, та за життя не отримала права власності на земельну ділянку Третя особа, Ружинська районна державна адміністрація в Житомирській області в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені. Третя особа, Ружинська селищна рада Житомирській області в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують, щодо заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON] , є спадкоємицею майна своєї матері [PERSON] , яка померла, [INFO] в с.Мала Чернявка Ружинського району Житомирської області, що стверджується: -паспортом серії [NUMBER] виданим Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області (а.с.4-5) -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 16.02.1965 року Роставицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.86). -свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02.03.1984 року Міськвідділ ЗАГС м.Бердичів Житомирської області (а.с.86). -рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 27.04.2018 року (а.с.87). -свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.03.2017 року виконавчим комітетом Малочернявської сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.6). Відповідно до ст..1215 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Матеріалами спадкової справи №158/2017 року щодо майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, з якої вбачається, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , частково оформивши свої спадкові права. Інших спадкоємців не має (а.с.71-101). [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 03.02.2016 року виконавчим комітетом Малочернявської сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.7), після смерті якої спадщину прийняла її дочка та відповідно мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Вишнівською сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.12), довідкою №53 від 05.02.2019 року виданою Малочернявською сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.9). За життя баба позивачки [PERSON] проживала в с.Вишневе Ружинського району Житомирської області та працювала у місцевому колгоспі «Світанок», який в подальшому був реорганізований в КСП «Хлібороб», що підтверджується інформацією №14 від 30.01.2019 року наданою Вишнівською сільською радою на запит адвоката. Баба позивачки. [PERSON] набула права на земельну частку (пай), але при розпаюванні КСП «Хлібороб» розробником проекту землеустрою допущено помилку у списках пайовиків та замість [PERSON] вказали прізвище [PERSON] . що підтверджується інформацією №14 від 30.01.2019 року наданою Вишнівською сільською радою на запит адвоката (а.с.13). Із тієї ж інформації №14 від 30.01.2019 року наданою Вишнівською сільською радою на запит адвоката вбачається, що [PERSON] на території Вишнівської сільської ради не проживала, а також те що [PERSON] внесена в уточнений список громадян членів КСП станом на 14.02.1997 року, однак в список громадян, яким видано державні акти на право приватної власності на землю (земельний пай) помилково внесено [PERSON] . Разом з тим, Вишнівська сільська рада повідомила про те, що в сільській раді є в наявності документація по паюванню земель переданих у колективну власність КСП «Хлібороб» Вишнівської сільської ради Ружинського району Житомирської області (книга II). Згідно листа на адвокатський запит відділу Держгеокадастру у Ружинському районі, відповідно до документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Хлібороб» Вишнівської сільської оради Ружинського району Житомирської області, гр. [PERSON] , та гр. [PERSON] не включені в уточнені списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або переданих у колективну власність КСП «Хлібороб» Вишнівської товариства станом на 14.02.1997 року. [PERSON] та [PERSON] отримали Державні акти на право власності на землю (а.с.14). емель, Відповідно до документації до паювання з сілької ради Ружинського району Житомирської області (книга ІІ) (договір №130 від 03.04.1997 року) в якому знаходиться витяг протоколу №2 загальних зборів КСП «Хлібороб» с.Вишневого Ружинського району Житомирської області від 14.02.1997 року, уточнений список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства станом на 14.02.1997 року вбачається, що кульковою ручкою від руки внесено дописи громадян членів, а саме під №344 - [PERSON] , № 345 - [PERSON] , №346 - [PERSON] , №347 [PERSON] . Дані виправлення не засвідчені належним чином та ніким не оговорені (а.с.50-69). Слід вказати, що за приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На думку суду, вказані вище докази не є достатніми, так як у своїй сукупності не дають змоги дійти висновку, що спадкодавець [PERSON] була включений в уточнений список КСП станом на 14.02.1997 року. Що ще раз підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Ружинському районі за №9-6-0.34-108/120-20 від 01.09.2020 року. А також спростовую і ту інформацію, що замість [PERSON] , до списку помилково було включено [PERSON] (а.с.154). Як визначає ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, частина шоста вказаної статті чітко регламентує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази не підтверджують викладених ним обставин щодо перебування [PERSON] на час паювання в членах КСП «Хлібороб» в с.Вишневе Ружинського району Житомирської області. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог судом також враховано наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. З наданих позивачем доказів не вбачається, що [PERSON] відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про невідкладні заходи щодо розпаювання земель, переданих у колективну власність» мав право при розпаюванні земель колективної власності вказаного КСП на земельну частку (пай), що в свою чергу виключає визнання за позивачем у порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай), розміром 3.85 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Хлібороб» в с.Вишневе Ружинського району Житомирської області, оскільки воно не належало померлому і не може входити до складу спадщини. Оскільки не було встановлено порушення відповідачем права позивача, то в задоволенні позову необхідно відмовити за його безпідставністю і недоведеністю, питання щодо застосування наслідків спливу позовної давності судом не вирішується. Також при вирішені спору суд враховує і позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену в постанові від 17.03.2020 року по справі № 396/1683/18-ц. Підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладено та

Outcome: dismissed