Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання незаконними дій, що порушують права споживача, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що14.08.2017 року позивач отримала кур`єрською поштою лист, відповідно до якого ПАТ «Криворіжгаз» повідомило, що необхідно надати 10.08.2017 року об 11.00 год. доступ до власної території (приміщення), де встановлено лічильник газу для здійснення контрольного зняття показників лічильника газу та перевірки відключення від системи газопостачання, та у разі ненадання такого доступу буде здійснено зміну режиму нарахування природного газу. Оскільки лист на адресу позивача надійшов з запізненням, тому 14.08.2017 року вона звернулась до відповідача з письмовою заявою, якою повідомила, що готова для надання доступу для проведення контролю лічильника газу з її представником [PERSON] , оскільки вона знаходиться на реабілітації після операції. Проте, 15.08.2017 року заяву від [PERSON] відповідальною особою відповідача прийнято не було, тому її було направлено поштою. В даній заяві просили надати належні докази на підтвердження юридичного факту відключення в установленому законом порядку належного на праві особистої приватної власності будинку по [ADDRESS] від системи газопостачання. Під час телефонної розмови з посадовою особою відповідача, позивача було повідомлено, що листом від 11.08.2017 року ПАТ «Криворіжгаз» звернулось до Тернівської районної у місті ради з проханням видати погодження на виконання земляних робіт пов`язаних з ремонтними роботами на газопроводі низького тиску по вул. [ADDRESS] , в період часу з 16.08.2017 року по 23.08.2017 року. Також зазначила, що проведення так званих «ремонтних робіт» є лише формальною підставою для того, щоб фактично відрізати від системи газопостачання її будинок. Після чого,позивач звернулась 14.08.2017 року до відповідача з заявою про надання їй доказів на підтвердження необхідності проведення ремонтних робітна газопроводі [ADDRESS] в період часу з 16.08.2017 року по 23.08.2017 року. Також, вона повідомляла відповідача про те, що у разі наявності заборгованості за спожитий природний газ, вона згодна розглянути питання погашення заборгованості. Про те, 18.08.2017 року близько о 10.00 год. прибули працівника відповідача на [ADDRESS] , викопали котлован, винайшли газову трубу, що веде до її домоволодіння та без попереджень відключили її будинок від газопостачання, жодних документів про це складено не було. Дії працівників відповідача вважає незаконними, а тому просить суд визнати незаконними, такими що порушують справа споживача [PERSON] дії відповідача ПАТ «Криворіжгаз», що полягали у порушення права споживача на отримання інформації та незаконному відключенню від системи газопостачання; зобов`язати відповідача відновити газопостачання позивачу та допустити рішення до негайного виконання; стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду за завдані збитки, які обчислюються з фактичного середньогодинного споживання газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період припинення газопостачання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Мартинова Н.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в письмових запереченнях, відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Представник третьої особи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи до суду не надав. Правом надання письмових пояснень не скористався. Представник третьої особи Тернівської районної у місті рада в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Правом надання письмових пояснень не скористався. Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] під присягою пояснив, що склав акт про порушення від 10.01.2017 року. Даний акт містив дані про втручання в роботу газового лічильника, а саме невідповідність мастичної пломби з відбитком клейма повірника, встановленої на лічильнику газу. Матеріали були направлено до стандарту метрології, яка засвідчила, що є втручання в стрічку клеймо, яка є присутня на кожному лічильнику природного газу. До того ж, за допомогою фотозйомки зафіксував сам механізм лічильника та інші елементи, які знаходяться на лічильнику, а саме стрічка з клеймом державного зразка та дзеркало з права від цієї стрічки. На фото він зафіксував, що клеймо повірника не відповідало державному повірителю, не відповідала буква, повинна бути буква « Я», а була «R», це є за інформацією держповірителя. Також встановлено, що було пошкоджено герметичне дзеркало, яке знаходилось з права. В вищезазначеному акті зазначалось про необхідність споживачу надати доступ представникам ПАТ «Криворіжгаз» для демонтажу лічильника газу на експертизу. На що згоду [PERSON] та [PERSON] надано не було. До цього часу доступ до лічильника газу відсутній. Акт було складено у присутності сина споживача [PERSON] та представника споживача [PERSON] . Відповідно до даних,які перебувають у ПАТ «Криворіжгаз» споживачем є [PERSON] . Про те, що буде проведено перевірку лічильника [PERSON] було повідомлено в телефонному режимі, по номеру який є в базі даних «Криворіжгаз». На що [PERSON] повідомила, що вона в лікарні, вдома буде її син [PERSON] , тому можна буде провести перевірку лічильника. Під час складення акту 10.01.2017 року був присутній син споживача , який надав документи, зокрема й паспорт. В акті підписався представник споживача [PERSON] , він зробив відмітку,що з актом не згодний та буде оскаржувати в судді. Суд, вислухавши думку сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, заперечення, відзив, письмові пояснення вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відтак, розгляд справи продовжено за нормами ЦПК в редакції від 15.12.2017 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.08.2017 року, яка ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 року залишена без змін, в порядку забезпечення позову, зобов`язано ПАТ «Криворіжгаз» за власний рахунок, до вирішення спору по суті, відновити газопостачання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено,що за адресою: [ADDRESS] а, встановлено газові прилади КЧМ-2М-5 з АПОК, газовий водонагрівач та газова плита, на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року ПАТ «Криворіжгаз» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривого Рогу та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривому Розі) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства. Відповідно ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 2гл. 9 розділу 10 Кодексу ГРМ, споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу), на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ представникам Оператора ГРМ (іншого суб`єкта ринку природного газу, а саме ініціатора перевірки) за їх посвідченнями (документами, які уповноважують особу) до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду вузла обліку. Однак, в порушення наведених вимог [PERSON] відмовила працівникам ПАТ «Криворіжгаз» в доступі до об`єкту, в наслідок чого не здійснено контрольне зняття показників лічильнику газу, про що відповідальними особами було складено Акт про порушення № 2596 від 10.06.2016 року (а.с. 92). З актом про порушення, споживач [PERSON] ознайомлена про те від підпису відмовилась, а тому з урахуванням положень п. 4 гл. 5 Розділу 11 Кодексу ГРМ його підписано 10.06.2016 року Головою квартального комітету №7 [PERSON] (а.с. 92 зворот). Кодексом ГРМ встановлено, що у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням. Дану вимогу відповідач ПАТ «Криворіжгаз» виконав надіславши 13.06.2016 року на адресу [PERSON] Акт про порушення №2596 від 10.06.2016 року, що підтверджено листом №27/11772 від 13.06.2016 року (а.с. 93). З витягу з протоколу від 14.07.2016 року № 103 слідує, що на засіданні комісії ПАТ «Криворіжгаз» вирішено, виконати зміну режиму нарахування граничних норм на підставі Акта про порушення від 10.06.2016 року №2596, за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 1751,7 м3, на суму 13336,59 грн. (а.с. 111). ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» 06.01.2017 року доручено ПАТ «Криворіжгаз» на відключення газопостачання та пломбування вхідної запірної арматури з 10:00 10.01.2017 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 103, 104). Таким чином, 19.01.2017 року газопостачання за адресою позивача було відключено шляхом встановлення блінди на фланцевому з`єднанні, даний факт визнано сторонами в судовому засіданні. 27.01.2017 року ПАТ «Криворіжгаз» було повідомлено [PERSON] , що згідно акта про порушення від 10.06.2016 року №2596 ПАТ «Криворіжгаз» здійснив нарахування необікованого об`єму природного газу і його вартості відповідно вимог постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 у сумі 13336,59 грн. та попередив про те, що у разі несплати нарахованої суми постачання буде припинено (а.с. 94, 95). Відповідно видаткової Кур`єрської служби доставки, вище наведений лист з описом №1139923 від 18.02.2017 року було направлено [PERSON] (а.с. 96). Згідно п. 1 гл. 7 розділу 6 Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема, подання споживачем або його постачальником письмової заяви про припинення газопостачання; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ, наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. В підпункті 2 п. 1 гл. 2 Розділу 11 Кодексу ГРМ, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газопостачання. Згідно п. 5 гл. 7 розділу 6 Кодексу ГРМ, при несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Актом про порушення №10-08/17 від 10.08.2017 року встановлено, що [PERSON] відмовив працівникам ПАТ «Криворіжгаз» в доступі до об`єкта споживача, в наслідок чого не було здійснено контрольне заняття показників лічильника газу, та його перевірку. Від підпису в акті [PERSON] відмовився (а.с.102). 18.08.2017 року за адресою позивача [PERSON] представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено Акт про порушення №12, яким встановлено порушення Кодексу, а саме: «несанкціоноване відновлення газопостачання зі зняттям заглушки у між фланцевому просторі газового стояку діаметром 57 мм та перекриття доступу до запірної арматури газового стояку металевим листом». Від підпису в акті споживач [PERSON] відмовилась . Отже, на вимогу Кодексу ГРМ, з метою усунення порушення, 18.08.2017 року газопостачання за адресою позивача [PERSON] було відключено, шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Дані факти визнано сторонами в судовому засіданні, а тому не підлягають доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що акти про порушення та відключення [PERSON] від системи газопостачання були складені з порушення, оскільки [PERSON] присутньою при таких діях не була, а був її син [PERSON] , який не є споживачем природного газу. Однак, суд спростовує думку представника позивача, оскільки в матеріалах справи наявний договір 5011002 від 07.09.2011 року про надання населенню послуг газопостачання та додаток до нього від 07.09.2011 року зі змісту яких слідує, що укладенні останні між ПАТ «Криворіжгаз» та саме споживачем [PERSON] , тобто сином позивача, в договорі зазначені його паспортні дані, мобільний телефон та наявний підпис в графі споживача (97, 98-100). Крім того, суд бере до уваги й покази свідка [PERSON] , який в судовому засіданні надав пояснення, які не суперечать обставинам справи та знайшли своє підтвердження відповідно наданих суду доказів. Зокрема, той факт, що про проведення перевірки лічильника газу [PERSON] було повідомлено в телефонному режимі, по номеру який є в базі даних «Криворіжгаз», на що остання повідомила, що вона в лікарні, вдома буде її син, тому дала згоду на проведення перевірки лічильника в її відсутності. Представником позивача суду було надано витяг з медичної карти пацієнта №3021/17 з якого вбачається, що у період з 24.05.2017 року по 02.06.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні ДУ «Інститут серця МОЗ України» Відділення хірургічного лікування порушень серцевого ритму та в рекомендаціях є спостереження кардіолога за місцем проживання (а.с. 20). А тому те, що [PERSON] надала звою згоду працівникам відповідача на проведення перевірки газового лічильника в присутності її сина, оскільки вона знаходилась в лікарні, також узгоджується з матеріалами справи. Згідно зі ст. ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до частини першої статей 1,6 та 11 ЦК України наявність або відсутність прав та обов`язків сторін, їх обсяг, припинення, зміна або виникнення прав і обов`язків учасників правовідносин встановлюються та регулюються нормами матеріального права й договором. Відтак, відповідно п. 1 гл. 7 розділу 6 Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. Порядок відключення газопостачання за заборгованість за спожитий природний газ передбачений Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року та відповідно п. 17 Розділу ІІІ, при необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення газопостачання, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкті споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаний з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установлено порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника. Отже, з вищевикладеного слідує, що попередження про припинення газопостачання надсилається споживачу постачальником природного газу, тобто ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а не Оператором ГРМ ПАТ «Криворіжгаз». Таким чином, представник позивача [PERSON] не довів та не надав доказів в чому саме, ПАТ «Криворіжгаз» було порушено права споживача [PERSON] . Разом з тим, слідує відмітити й те, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на підставі заяви [PERSON] проведена перевірка, якою також не встановлено порушення ПАТ «Криворіжгаз» норм чинного законодавства при здійсненні відключення газопостачання за адресою [PERSON] , лист від 11.09.2017 року №6582/16/9-17 (а.с. 125-130). Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану незаконними діями матеріальну шкоду, посилаючись при цьому на Постанову НКРЕ №476 від 29.05.2003 року «Про відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання», яка втратила чинність 03.02.2015 року. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зокрема, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід зашити без задоволення. Отже, не доведено представником обставини на які він посилався під час вирішення спору, тому й відмовляє в задоволенні позову з цих підстав, та вважає за необхідне відмітити правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 04.10.2018 року за результатами розгляду провадження за №61-3026св18. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed