Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось з позовом до суду, з вимогами стягнути з [PERSON] на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 7867 гривень 97 копійок, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні 20 жовтня 2016 року заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд звернути увагу на рішення господарського суду Одеської області від 05 березня 2015 року, додавши, що відповідно до договору страхування було встановлено франшизу в розмірі 1000,00 гривень. В судове засідання, призначене на 24 листопада 2016 року, представник відповідача не зявився, будучи сповіщеним про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення представника відповідача, зясувавши наявні обставини та оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. 01 листопада 2013 року о 18 годині 30 хвилин на нерівнозначному перехресті вул. К. Лібнехтена та проспекту Свободи в м. Одесі, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушила вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху України» виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надала переваги в русі автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустила з ним зіткнення. Від зіткнення автомобіль [NUMBER], виїхав за межі проїзної частини де допустив наїзд на перешкоду. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вказаною дорожньо-транспортною пригодою, постановою Київського районного суду міста Одеси по справі № 520/15598/13-п [PERSON] визнано винною. Автомобіль «Daewoo Lanos» д/н [NUMBER] був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-1501-00236 від 15 жовтня 2013 року. 04 листопада 2013 року [PERSON], звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи. Позивач ПАТ «СК «Українська страхова група» на виконання умов договору страхування, на підставі страхового акту № ПСКА-3496 та розрахунку суми страхового відшкодування від 16 січня 2014 року, перерахував на рахунок, визначений страхувальником страхове відшкодування в розмірі 27282 гривень 60 копійок. Надалі, позивач ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся з позовом до суд господарського суду Одеської області, з вимогою до ПАТ «ТАСТ-Гарантія», оскільки автомобіль [NUMBER] було зареєстровано саме в даній установі. Рішенням господарського суду Одеської області від 05 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ «СК «УСК» були задоволені частково та стягнуто з ПАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу у сумі 19414 гривень. У вищевказаному рішенні суд зазначив, що страхове відшкодування було виплачено страховиком у розмірі 27282 гривень 60 копійок, в той час як у звіті №11-009 спеціаліста-автотоварознавця про оцінку вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля вказано, що вартість відновлюваного ремонту, визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає лише 25518, 29 гривень. Крім того, було вказано на те, що виплата відшкодування була здійснена безпосередньо на рахунок [PERSON], у звязку з чим сума відшкодування повинна бути зменшена на 20% та дорівнювати 20414 гривень 63 копійок, а з урахуванням франшизи стягненню з ПАТ «ТАСТ- Гарантія» на користь позивача підлягала грошова сума у розмірі 19414 гривень. Так, різниця між фактично сплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 27282 гривень 60 копійок та сумою страхового відшкодування за рішенням господарського суду Одеської області від 05 березня 2015 року (19414 гривень) дорівнює 7868 гривень 60 копійок. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). У п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що у разі, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються і в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). В абз. 3 п. п. 16, 24 зазначеної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судам роз'яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); а відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Крім того, згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню частково в сумі 6\~867 гривень 97 копійок, з врахуванням суми встановленої франшизи.

Outcome: approved