Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із вищевказаним позовом у якому зазначає, що Шепетівською місцевою прокуратурою вивчено стан дотримання вимог чинного законодавства України щодо порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Вивченням особової справи [PERSON] встановлено, що відповідно до рішення Полонського районного суду від 11.03.2013 року [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в тверді грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 16.01.2013 року до досягнення донькою повноліття. У зв`язку із тим, що [PERSON] не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] 21.11.2014 року звернулася до Управління соціального захисту населення Полонської РДА (далі Управління) із заявою про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Аналогічні заяви [PERSON] подавала до Управління 22.06.2015 року, 21.12.2015 року, 26.02.2016 року, 22.08.2016 року, 01.03.2017 року та 09.10.2017 року. Відповідно до вимог Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме від 22.02.2006 №189, посадовими особами Управління 28.11.2014 року прийнято рішення про призначення допомоги [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . Аналогічні рішення Управлінням приймались 30.07.2015 року, 29.12.2015 року, 03.03.2016 року, 25.08.2016 року, 07.03.2017 року та 10.10.2017 року. Таким чином у зв`язку з тим, що [PERSON] не виконував рішення суду і не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , державою, в особі Управління, виплачено [PERSON] за період з січня 2015 по березень (включно) 2018 року кошти в сумі 14298,46 грн. Разом з цим, Шепетівською місцевою прокуратурою встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] упродовж 2015-2018 років працював та отримував заробітну плату, а саме: ТОВ «Вівад 09» упродовж 2015-2017 років виплатив [PERSON] заробітну плату в розмірі 41006,95 грн.; ПП «Ренет» упродовж 2017 року виплатив [PERSON] заробітну плату в розмірі 27245,34 грн. Відповідно до вимог чинного законодавства, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Управлінням не перевірявся матеріальний стан відповідача, у зв`язку з чим Управлінням вчасно не встановлено можливості стягнення з останнього суми сплаченої тимчасової допомоги та не подано відповідної позовної заяви до суду, що в свою чергу вказує на неналежний захист з її боку порушених інтересів держави. За таких обставин прокурор звернувся до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області 14298,46 грн. сплаченої соціальної допомоги та на користь Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області витрати пов`язані зі сплатою\~ судового збору в сумі 1762 грн. Прокурор у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але подав до суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутності. Представник управління праці та соціального захисту населення Полонської РДА у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явився однак від нього на адресу суду надійшла письмова заява у якій він зазначає, що позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до рішення Полонського районного суду від 11.03.2013 року [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в тверді грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 16.01.2013 року до досягнення донькою повноліття. Полонським відділом державної виконавчої служби видано довідки про неотримання аліментів [PERSON] від [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , а саме за періоди: - з 01.02.2014 по 31.10.2014 довідка №3366/03-44 від 14.11.2014; - з 01.11.2014 по 31.04.2015 довідка №1477/03-44 від 17.06.2015; - з 01.06.2015 по 30.11.2015 довідка №2960 від 21.12.2015; - з 01.07.2015 по 31.12.2015 довідка №614 від 25.02.2016; - з 01.01.2016 по 31.07.2016 довідка №2092 від 22.08.2016; - з 01.09.2016 по 28.02.2017 довідка №813 від 01.03.2017; - з 01.04.2017 по 30.09.2017 довідка №2050 від 09.10.2017. У зв`язку із тим, що [PERSON] не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] 21.11.2014 року звернулась до Управління соціального захисту населення Полонської РДА (далі - Управління) із заявою про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Аналогічні заяви [PERSON] подавала до Управління 22.06.2015 року, 26.02.2016 року, 22.08.2016 року, 01.03.2017 року та 09.10.2017 року. Відповідно до вимог Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від плати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме від 22.02.2006 року №189, посадовими особами Управління 28.11.2014 року прийнято рішення про призначення допомоги [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . Аналогічні рішення Управлінням приймались 30.07.2015 року, 29.12.2015 року, 25.08.2016 року, 07.03.2017 року та 10.10.2017 року. Згідно довідок Управління від 28.03.2018 року , [PERSON] виплачено тимчасову допомогу за періоди: - січень - грудень 2015 року на загальну суму 3567,6 грн.; - січень - грудень 2016 року на загальну суму 4017,3 грн.; - січень - грудень 2017 року на загальну суму 5039,56 грн.; - січень - березень 2018 року на загальну суму 1674 грн. Таким чином у зв`язку з тим, що [PERSON] не виконував рішення суду і не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , державою, в особі Управління, виплачено [PERSON] за період з січня 2015 року по березень (включно) 2018 року кошти в сумі 14298,46 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття нею. Згідно ч.8 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Аналогічні положення містяться і у п.п.2,8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189. У вищеназваному Порядку зазначається, що покриття витрат, пов`язаних з виплатою тимчасової допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевого бюджету. Відповідно до ч.10 ст.181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Пунктом 12 Порядку передбачено, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] упродовж 2015-2018 років працював та отримував заробітну плату, а саме: ТОВ «Вівад 09» упродовж 2015-2017 років виплатило [PERSON] заробітну плату в розмірі 41006,95 грн.; ПП «Ренет» упродовж 2017 року виплатило [PERSON] заробітну плату в розмірі 27245,34 грн. Однак, згідно інформації Полонського відділу ДВС Літваков Р.В. у 2015- 2018 роках аліменти на утримання неповнолітньої доньки не сплачував. Вказане свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання своєї доньки. Згідно зі статтею 131 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. У відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № З-рп/99 від 08.04.1999 року, поняття «інтереси держави є оціночним, і в кожному окремому випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Згідно із ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Крім того, заходи щодо стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги з батьків, які мають змогу утримувати дітей та місце знаходження яких встановлено управлінням не вживалися, а тому відповідно до вимог чинного законодавства, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Однак, Управлінням не перевіряється матеріальний стан відповідача, у зв`язку з чим Управлінням вчасно не встановлено можливості стягнення з останнього суми сплаченої тимчасової допомоги, крім того листом від 28.12.2018 року №05-12/18/2700 УПСЗН Полонської РДА повідомило, що не має змоги самостійно представляти інтереси держави по даній справі, а відтак ними не подано відповідної позовної заяви до суду, що в свою чергу вказує на неналежний захист з їх боку порушених інтересів держави, так як встановлена витрата коштів з Державного бюджету на утримання дитини відповідача у розмірі 14298,46 грн. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та те, що позивачем надано достатні докази, які підтверджують заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення коштів з відповідача, а тому вважає,\~ що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а відтак з останнього слід стягнути на користь прокуратури Хмельницької області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved