Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Прокурор Немирівської місцевої прокуратури звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах держави в інтересах Іллінецької центральної районної лікарні, в якому вказав, що Вироком Іллінецького районного суду від 17.11.2015 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Указане рішення не оскаржувалось та 18.12.2015 набрало законної сили. Так, [PERSON] визнано винним у тому, що він 18.09.2015, близько 20:30 години, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи технічно-справним автомобілем [NUMBER], рухаючись зі швидкістю близько 80 км/год., по автодорозі с . Сорока с. Кальник в напрямку с . Кальник, Іллінецького району Вінницької області, відволікся від дорожньої обстановки та повернув праворуч виїхавши на праве узбіччя, не переконався в безпечності даного маневру, допустив зіткнення з напівпричепом «ОДАЗ-9385», д.н.з. [NUMBER], автомобіля [NUMBER], який стояв на правому узбіччі дороги. В результаті зіткнення, пасажир автомобіля «ВАЗ 2121» [PERSON], який сидів на передньому пасажирському сидінні, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 244 від 23.10.2015, отримав тілесні ушкодження у вигляді саден в області правого плеча та передпліччя, забійно-рваних ран в області голови, лівого плеча, передпліччя, грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя; відкритий перелом правої ключиці та акроміального паростка правої ключиці, закритий перелом лівої проміневої кістки відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий, понад 21 день, розлад здоровя. Згідно довідки Іллінецької ЦРЛ № 01-35-309 від 17.02.2015 потерпілий від злочину [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені Іллінецької ЦРЛ в період з 18.09.2015 по 13.10.2015. Закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину було затрачено 6567,47 грн. Станом на 17 лютого 2016 року відшкодування по даних витратах не надходило, а тому заборгованість становить 6567,47 грн. Так як місцем завдання шкоди є м. Іллінці, Іллінецького району, то позов подається до Іллінецького районного суду Вінницької області. Таким чином, прокуратурою пред'являється позовна заява в інтересах органу, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у даних спірних правовідносинах, в особі Вінницької обласної ради, Комунальної установи (закладу) «Іллінецька центральна районна лікарня», інтереси яких збігаються повністю, як власника комунального майна та створеної ним установи, що зацікавлені в ефективному та раціональному використанні бюджетних коштів. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Отже, стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON], необхідно проводити на користь обласного бюджету Вінницької області (р/р 31417544700001, отримувач: місцевий обласний, Вінницька обл., код ЄДРПОУ: 37979858, код платежу 24060300 (інші надходження), МФО: 802015). Іллінецька центральна районна лікарня є бюджетною установою, фінансування якої проводиться з обласного бюджету. Отже, кримінальним правопорушенням, вчиненим [PERSON] заподіяно збитки бюджету Вінницької області, у вигляді витрат понесених ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON] Однак, Іллінецька ЦРЛ з моменту встановлення факту завдання шкоди не вживала заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган до компетенції якого віднесенні представницькі повноваження у даній сфері їх не здійснює, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави. Таким чином, вбачаються правові підстави для звернення прокурора до суду про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у межах компетенції, передбаченої ст. 121 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». В судовому засіданні позивач прокурор Немирівської місцевої прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник Іллінецької центральної районної лікарні в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити, так як крім пояснень позивача він підтверджується доказами, а саме: копією вироку Іллінецького районного суду від 17 листопада 2015 року, яким [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.6-8), довідкою Іллінецької центральної районної лікарні за № 01-35-309 від 17 лютого 2016 року, згідно якої [PERSON] дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні у Іллінецькій центральній районній лікарні, у травматологічному відділенні з 18.09.2015 по 13.10.2015 року. (26 ліжко-дні), загальна вартість перебування (26 ліжко-днів) [PERSON] у Іллінецькій центральній районній лікарні становить 6567 ,47 гривень і не спростовані в жодній мірі належними допустимими доказами відповідача. Відповідно до ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов в інтересах держави предявляється прокурором. Згідно з ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 3 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Стаття 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» передбачає, що фінансування охорони здоров'я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Згідно ст. 90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з обласних бюджетів, належать, зокрема, видатки на охорону здоров'я. Відповідно ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» заклад охорони здоров'я провадить свою діяльність на підставі статуту (положення), що затверджується власником закладу (уповноваженим ним органом). Згідно п. 1.1 розділу 1 «Загальні положення» Статуту Іллінецької центральної районної лікарні (далі Статут), затвердженого рішенням 14 сесії Вінницької обласної Ради 6 скликання від 19.02.2013 № 512, комунальна установа (заклад) «Іллінецька центральна районна лікарня» є спільною комунальною власністю територіальних громад Вінницької області, управління якою здійснює Вінницька обласна рада. Відповідно п. 1.2 розділу 1 «Загальні положення» Статуту, Іллінецька центральна районна лікарня є бюджетною установою, фінансування якої проводиться з обласного бюджету, здійснює економічну діяльність відповідно до затвердженого кошторису. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Відповідно до ст. 121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Окрім того, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. На підставі викладеного,

Outcome: approved