Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

представник позивача просить суд зняти арешт з усього нерухомого майна [PERSON], в тому числі з квартири [ADDRESS] який накладений 14.07.2006 року за № 3467723 реєстратором Черняхівською державною нотаріальною конторою, яка знаходиться у смт. Черняхів Черняхівською району Житомирської області на підставі повідомлення № 10 від 11.07.1991 року Володарськ - Волинського ощадбанку, посилаючись на те, що 14.02.2015 року вона звернулася до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Руденка А.В. щодо нотаріального оформлення купівлі-продажу її власної квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі договору дарування від 07.07.1998 року. Однак, нотаріус не зміг оформити даний правочин з тієї причини, що згідно витягу № 86722991 від 14.02.2015 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу нотаріусів на все майно [PERSON], тобто її. 14.07.2006 року за № 3467723 реєстратором: Черняхівська державна нотаріальна контора: 12300, Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Шевченка, 4, накладено заборону на підставі повідомлення № 10 від 11.07.1991 року Володарськ - Волинського ощадбанку. Оскільки, вона народилася, проживала і була прописана до 21.08.1984 року у [ADDRESS], а з 07.09.1984 року стала проживати та прописалася у м. Ноябрськ Тюменської області в Росії і ніколи не зверталася до Володарськ-Волинського Ощадбанку, дана заборона на все майно не має до неї ніякого відношення і по відношенню до її прав та інтересів є незаконною. Нотаріус, а потім і адвокат намагалися не зясувати шляхом направлення запитів до Черняхівської державної нотаріальної контори, але отримали відповіді, в яких зазначено, що неможливо ідентифікувати особу [PERSON], на майно якої в 2006 році накладено заборону. В той же час, у відповіді банківської установи зазначено, що кредитна заборгованість на імя [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER]), тобто її відсутня. Враховуючи вищевикладене, зрозуміло, що заборона на все її майно, в тому числі і на квартиру [ADDRESS] накладена 14.07.2006 року за № 3467723 реєстратором Черняхівською державною нотаріальною конторою, яка знаходиться у смт. Черняхів Черняхівського району Житомирської області на підставі повідомлення № 10 від 11.07.1991 року Володарськ- Волинського Ощадбанку на майно іншої [PERSON], а не її і до цього часу не знята помилково. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження майна перешкоджає їй реалізувати свої права як власника щодо розпорядження своїм майном. Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з чистиною першою ст. 318 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Дана заборона позбавляє її права розпорядитися своєю квартирою. І вирішити питання зняття арешту з усього майна, в тому числі з квартири [ADDRESS] без звернення до суду неможливо. Представник відповідача в особі Черняхівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника. При прийнятті рішення по справі покладаються на погляд суду. Представник відповідача в особі Філії Житомирського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк» в особі ТВБВ № 10005/020 (Володарськ Волинське відділення) в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Було зясовано, що 07 липня 1998 року позивач [PERSON] згідно договору дарування отримала вдар квартиру [ADDRESS]. Позивач є громадянкою Російської Федерації, а тому вирішила продати майно, яке їй належить на підставі приватної власності, зокрема: квартиру [ADDRESS]. 14.02.2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Руденка А.В. щодо нотаріального оформлення купівлі-продажу її власної квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі договору дарування від 07.07.1998 року. Однак, нотаріус не зміг оформити даний правочин з тієї причини, що згідно витягу № 86722991 від 14.02.2015 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу нотаріусів на все майно [PERSON], тобто її. 14.07.2006року за № 3467723 реєстратором: Черняхівська державна нотаріальна контора: 12300, Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Шевченка, 4, накладено заборону на підставі повідомлення № 10 від 11.07.1991 року Володарськ - Волинського ощадбанку. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. І ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його праве, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та необхідністю зняття арешту з усього нерухомого майна [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER], в тому числі з квартири [ADDRESS] який накладений 14.07.2006 року за № 3467723 реєстратором Черняхівської державної нотаріальної контори, яка знаходиться у смт. Черняхів Черняхівського району Житомирської області, на підставі повідомлення № 10 від 11.07.1991 року Володарськ Волинського ощадбанку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved