Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення про стягнення з останнього затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 35813 грн., а також відшкодувати сплачений судовий збір 358,14 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» був укладений договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «Fiat», реєстраційний номер [NUMBER]. 01 вересня 2013 р. о 18 год. 20 хв. на дорозі Житомир-Чернівці відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сhегу» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], транспортного засобу «Fiat » державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «DАF» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (надалі - «Відповідач»). В результаті дорожньої пригоди завдано механічні пошкодження автомобілю «Fiat» державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] (далі- «Вигодонабувач-1») та автомобілю «Сhегу» державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] (далі - «Вигодонабувач-2»). Оскільки транспортний засіб «DАF » державний номер [NUMBER] на момент вищезазначеної події був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6358409 від 23.08.2013 р. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», то 02.09.2013 року [PERSON] звернувся до компанії із заявою про відшкодування матеріального збитку, отриманого в зв'язку із вказаною вище ДТП та надав усі необхідні документи. На підставі заяви Вигодонабувача-1 та доданих до неї документів, представниками компанії складено Страховий акт № 00124547 від 19.09.2013р., відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 8 980 (вісім тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн. 63 коп. Дану суму страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» повністю виплатила власнику пошкодженого автомобіля [PERSON], підтвердженням чого є платіжне доручення №033070 від 20.09.2013 р.. Розмір страхового відшкодування було визначено на підставі Висновку № 919 автотоварознавчого дослідження від 09.09.2013 р., та зазначено в Страховому акті № 00124547 від 19.09.2013 р., згідно якого сума страхового відшкодування склала 8980 грн.63 коп.. Також на підставі Висновку № 920 автотоварознавчого дослідження від 13.09.2013 р. та Страхового акту № 00124546/1 від 14.10.2013р. сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Сhегу» склала 26832 грн.87 коп.. Суми страхового відшкодування виплачені: [PERSON] - 8980 грн.63 коп. та [PERSON] - 26 832 грн.87 коп.. Фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з зазначеним страховим випадком, складають 35813,50 грн. Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач надав до канцелярії суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та зменшити суму відшкодування через важкий майновий стан сім'ї, факт ДТП не заперечує. Справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали, що надані суду сторонами у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши надані сторонами у справі документи, оцінивши їх значення в якості доказів у вирішенні спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що транспортний засіб «DАF » державний номер [NUMBER] на момент вищезазначеної події був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6358409 від 23.08.2013 р. приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА». 01.09.2013 року в на автодорозі Житомир - Чернівці (148км) відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої зазнали пошкоджень автомобілі «Fiat» реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], та «Сhегу» державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху в частині п.2.3(а) Правил дорожнього руху і притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Під час ДТП був пошкоджений автомобіль «Fiat » державний номер [NUMBER], власником якого являється [PERSON], і автомобіль «Сhегу» державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 14.10.2013 року складено страховий акт № 00124546/1, згідно якого виплата страхового відшкодування [PERSON] складає 26832,87 грн., а також складено 19.09.2013 року страховий акт № 00124547, згідно якого виплата страхового відшкодування [PERSON] складає 8980,63 грн.. Розмір страхового відшкодування було визначено на підставі Висновку № 919 автотоварознавчого дослідження від 09.09.2013 р. та на підставі Висновку № 920 автотоварознавчого дослідження від 13.09.2013 р. Фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з зазначеним страховим випадком, складають 35813,50 грн.. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК Уніка », що підтверджено полісом № АС/6358409 від 23.08.2013 р.. Даним полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), визначений в розмірі 50000,00 грн., сума франшизи становить 0,00 грн. ПрАТ «СК Уніка» платіжними дорученнями № 033070 від 20 вересня 2013 року відшкодувала 8980,63 грн. [PERSON] та платіжними дорученням № 036207 від 17 жовтня 2013 року відшкодувала 26832,87 грн. [PERSON]. Відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідач не заперечує факт керування транспортним засобом та факт скоєння ДТП, про що зазначив у заяві, поданій на ім'я суду. Згідно зі ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповдальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на досліджені судом факти, що надані сторонами у справі на обґрунтування їх правових позицій, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 35813,50 грн. є правомірними. Згідно із ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою, у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо) (ч. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»). Однак, враховуючи матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], підстави для застосування ч. 2 ст. 1193 ЦК України відсутні, оскільки відсутні докази, що підтверджують вину потерпілого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чи дані, які свідчать про грубу необережність потерпілих, що сприяла виникненню шкоди. Разом з цим, згідно із вимогами ч. 4 ст. 1193 ЦПК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Так, відповідач не працює, обмежений в засобах існування, єдиним джерелом його доходу є особисте селянське господарство. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої позивачу, та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 32813грн. 50коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що в даному випадку складає 328, 14 гривень судового збору.

Outcome: partial