Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 12.09.2007 року між ПАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] було укладено Угоду №171755 та підписано Додатки до неї №1 та №2, які є невідємними частинами Угоди, згідно якої в рамках системи «Автоплан» позивач надає учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи «Автоплан». Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах Асигнаційних актів, а також послуг, передбачених Угодою, які гарантують придбання автомобіля кожним Учасником системи «Автоплан». На Асигнаційному акті від 27.01.2009 року [PERSON] було надано право на отримання автомобіля. 14.02.2009 року [PERSON] отримав автомобіль марки «CHERY F15 AMULET» кузов №LVVDA11A48D083089, 2008 року випуску і зареєстрував його на своє імя в Ужгородському ВРЕР. Відповідач в свою чергу зобовязався оплатити 100% вартості автомобіля на вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків. 05.02.2009 року між ПАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON], [PERSON] було укладено Договір поруки, за яким вони зобовязалися відповідати перед кредитором у разі невиконання зобовязань [PERSON] за Угодою №171755. Боржник [PERSON] протягом жовтня 2007 грудня 2011 року сплачував щомісячні внески періодично порушуючи умови Угоди в частині строків та розмірі сплати щомісячних платежів. Починаючи з січня 2012 року боржник взагалі припинив сплачувати внески. У звязку з ухиленням від виконання своїх зобовязань, у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 83113,07грн. А тому просить суд винести рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «АІСЕ Україна» суму заборгованості за Угодою №171755 в розмірі 83113,07грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 883,11грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та посилаючись на вищенаведені обставини справи, просив суд винести рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «АІСЕ Україна» суму заборгованості за Угодою №171755 в розмірі 83113,07грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 883,11грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, про що надав суду письмові заперечення. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню наступних підстав. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. По справі встановлено, що 12.09.2007 року між ПАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] було укладено Угоду №171755 та підписано Додатки до неї №1 та №2, які є невідємними частинами Угоди, згідно якої в рамках системи «Автоплан» позивач надає учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи «Автоплан». Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах Асигнаційних актів, а також послуг, передбачених Угодою, які гарантують придбання автомобіля кожним Учасником системи «Автоплан». На Асигнаційному акті від 27.01.2009 року [PERSON] було надано право на отримання автомобіля. 14.02.2009 року [PERSON] отримав автомобіль марки «CHERY F15 AMULET» кузов №LVVDA11A48D083089, 2008 року випуску і зареєстрував його на своє імя в Ужгородському ВРЕР, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацією транспортного засобу Серії АОС 673402. Відповідач в свою чергу зобовязався оплатити 100% вартості автомобіля на вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних Повних внесків. Згідно п.4.1 ст.4 Додатку №2 до Угоди» «Поточна ціна автомобіля це роздрібна ціна Автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дитрибютором в останній робочий день кожного місяця протягом всього строку існування групи». Відповідно до п.5.8 ст.5 Додатку №2 до Угоди «АІСЕ зобовязується розраховувати складові Повного внеску для Учасників, які одержали Право на отримання автомобіля на основі Поточної ціни автомобіля, повідомленої виробником та/або імпортером та/або дитрибютором на відповідних місяць». У відповідності до п.11.1 та п.11.2 ст.11 Додатку №2 до Угоди «Якщо протягом строку дії Угоди Виробник та/або Імпортер здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати модель Автомобіля, зазначену у Додатку №1, АІСЕ зобовязується замінити її, відповідно, новою моделлю або іншим Автомобілем. Якщо Поточна ціна нового автомобіля або моделі є щонайбільше на 10% вищою за останню відому Поточну ціну автомобіля, зазначеного в Додатку №1 до Угоди, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку Повного внеску, який мають сплачувати всі Учасники групи. Судом встановлено, що у січні 2014 року Листом №27 від 31.01.2014т року ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» повідомило ПАТ «АІСЕ Україна» про те, що з лютого місяця 2014 року припинено продаж автомобілів CHERY AMULET. Станом на січень 2014 року остання відома ціна автомобіля CHERY AMULET становила 79990грн., а автомобіля Ланос D4LV510 78900грн. тому процентне співвідношення між цінами таких автомобілів станом на лютий 2014 року склало 101% (79900грн./78900грн.х100%). Отже, оскільки ціна нової марки автомобіля не перевищувала 10% від останньої відомої ціни автомобіля CHERY AMULET, а навпаки була меншою, в подальшому розрахунок щомісячних платежів проводиться за Поточною ціною автомобіля Ланос D4LM510. Судом встановлено, що 05.02.2009 року між ПАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON], [PERSON] було укладено Договір поруки, за яким вони зобовязалися відповідати перед кредитором у разі невиконання зобовязань [PERSON] за Угодою №171755. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами гл. 49 ЦК України, зокрема згідно вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що боржник [PERSON] протягом жовтня 2007 грудня 2011 року сплачував щомісячні внески періодично порушуючи умови Угоди в частині строків та розмірі сплати щомісячних платежів. Починаючи з січня 2012 року боржник взагалі припинив сплачувати внески. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України. Однак, судом встановлено, у всупереч вимог Угоди та Додатків до неї, [PERSON] було сплачено 38,2389% із 100% в оплату чистих внесків та 45 внесків із 100 внесків в оплату послуг ПАТ «АІСЕ Україна». Розмір боргу відповідача станом на липень 2014 року склав 61,7611% від ціни автомобіля, актуальної в липні 2014 року та 55% внесків в оплату адміністративних витрат. Оскільки станом на липень 2014 року поточна ціна автомобіля марки «Ланос D4LМ510) становить 97940грн., а тому загальний розмір заборгованості становить 83113,07грн. Судом встановлено, що в порядку п.17.5 ст.17 Додатку №2 до Угоди 171755 позивачем на адресу [PERSON] було направлено вимогу від 30.07.2014 року про одноразову сплату всієї суми за Угодою не пізніше 09.08.2014 року, яку відповідач особисто отримав 08.08.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією такого листа та копією рекомендованого повідомлення. Відповідно до статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У відповідності до статті 554 ЦК України, У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, з відповідачів підлягає солідарному стягненню сума боргу в розмірі 83113,07грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 883,11грн.

Outcome: approved