Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Предствник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №б/н від 30.05.2014 року у розмірі 11684,58 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.05.2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір (заява №б/н). За умовами договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість за договором не погашає. На підставі зазначеного представник АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості за кредитом та судові витрати по справі. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05.09.2019 цивільну справу № 485/1128/19 за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 07.10.2019 року цивільна справа прийнята до провадження судді та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 22 листопада 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 31 січня 2020 року. 31 січня 2020 року в зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті, розгляд справи відкладено. Відповідач до суду не прибула. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» надав суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином, під розписку, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що між акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір заява №б/н від 30.05.2014 року. За умовами укладеного договору, [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 7 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний договір був укладений на підставі особистої анкети - заяви відповідача про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку» складає між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її особистий підпис у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошті позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» належним чином виконав всі покладені на нього обов`язки по наданню відповідачці кредитних коштів згідно умов Договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. В порушення умов укладеного Договору, свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та інших платежів на умовах, передбачених цим Договором, перед ПАТ КБ «Приватбанк» не виконувала що й призвело до виникнення заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст.526, 527, 530 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк», яка станом на 13.06.2019 року становить 11 684 грн. 58 коп., яка складається з: 2 265 грн. 13 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2443 грн. 06 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4807 грн.92 коп. - нарахована пеня за простроченне зобов`язання, 1135 грн.87 коп. - нараховано пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 532 грн.60 коп. - штраф (процентна складова). Враховуючи, що відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення процентів за його користування, суд вважає необхідним в частині позовних вимог стягнення заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом позовні вимоги задовольнити. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише штрафи та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення пені. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на відповідача має бути покладено понесені позивачем витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial