Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.09.2010 року між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №119А/2010 у відповідності до якого (п.1.1) останній отримав кредит в сумі 41944,00 грн. зі строком кредитування до 25вересня 2015 року під 25% річних за користування кредитом. Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером №48489 від 27.09.2010 р. копія якого надається. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів Відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки CHERY, модель - A15 AMULET, тип легковий ліфтбек, 2008 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер ВВ3703ВХ, номер шасі VINY6DDA11B68D082833, LVVDA11B68D082833, що зареєстрований за адресою 93100, [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА №919788, виданого ВРЕР м. Лисичанськ, 21 вересня 2010 року. Починаючи з 29.05.2014 р. Відповідач припинив виконувати кредитні зобовязання з приводу повернення кредитних коштів, порушуючи умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.4. Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником своїх зобовязань за цим договором банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобовязань Позичальника за цим Договором, у тому числі звернути стягнення на заставне майно за договором забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна Позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантій та/або звернутися до колекторського агентства, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов Договорів забезпечення. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого, позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 4.10 Кредитного договору за наявності прострочення виконання зобовязань Позичальником за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та /або матимуть місце) у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, повязаних з неналежним виконанням Позичальником умов цього Договору. Однак Позичальником не було виконано свої зобов'язання за Кредитним договором перед Позивачем. В результаті порушення умов Кредитного договору №119А/2010 від 27.09.2010 року, станом на 02.02.2016 р. загальний розмір заборгованості складає 36083,18 грн., з них: сума заборгованість за кредитом 16485,86 грн.; сума заборгованість за відсотками 5253,25 грн.; розмір комісії з урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, - 14344,07 грн.. В порушення умов договорів кредиту, Відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, що є підставою для звернення Позивача до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 36083,18 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн.. Представник позивача [PERSON]. в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частини позовної заяви просив розглядати справу без участі їхнього представника, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що згідно з кредитним договором №119А/2010 від 27.09.2010 року укладеним між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON], він отримав кредит в сумі 41944,00 грн. зі строком кредитування до 25вересня 2015 року під 25% річних за користування кредитом. Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером №48489 від 27.09.2010 р. копія якого надається. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів Відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки CHERY, модель - A15 AMULET, тип легковий ліфтбек, 2008 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер ВВ3703ВХ, номер шасі VINY6DDA11B68D082833, LVVDA11B68D082833, що зареєстрований за адресою 93100, [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА №919788, виданого ВРЕР м. Лисичанськ, 21 вересня 2010 року. Починаючи з 29.05.2014 р. Відповідач припинив виконувати кредитні зобовязання з приводу повернення кредитних коштів, порушуючи умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.4. Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником своїх зобовязань за цим договором банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобовязань Позичальника за цим Договором, у тому числі звернути стягнення на заставне майно за договором забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна Позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантій та/або звернутися до колекторського агентства, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов Договорів забезпечення. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22.06.2015 року укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 4.10 Кредитного договору за наявності прострочення виконання зобовязань Позичальником за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та /або матимуть місце) у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, повязаних з неналежним виконанням Позичальником умов цього Договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 119А/2010 від 27.09.2010 року, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 02.02.2016 року становить 36083,18 грн. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 3831 від 02.03.2016 року про сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн..

Outcome: approved