Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Прокурор Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Зварич В.Т. звернувся в суд в інтересах держави в особі Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Берегометське лісомисливське господарство», про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою лісу. У позові вказував, що за результатами опрацювання інформації ДП «Берегометське ЛМГ» встановлено, що 24.12.2015 року [PERSON], у кварталі [ADDRESS] було здійснено самовільну порубку 2 дерев (породи ялиця біла), об'ємом 2,90 метрів кубічних. За вчинення незаконної порубки вищезазначених дерев постановою про накладення адміністративного стягнення №000001 від 24.12.2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.65 КУпАП у виді штрафу в розмірі 85,00 грн. Лісопорушник не оскаржив її у встановлені законодавством строки і 11.01.2016 року добровільно сплатив штраф. Згідно розрахунку шкоди, завданої незаконною порубкою вказаних дерев, обчисленої відповідно до вимог постанови КМУ №665 від 23.07.2008 року, діями [PERSON] спричинено шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 10366,19 грн. Відповідно до листа ДП «Берегометське ЛМГ» №405 від 23.05.2016 року виділ 1 кварталу 16 Славецького лісництва знаходиться на адміністративній території Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, а тому кошти за шкоду, завдану протиправними діями [PERSON] повинні зараховуватись на рахунок Берегометської селищної ради з подальшим їх розподілом у відповідних пропорціях між обласним та Державним бюджетами. Берегометська селищна рада листом від 01.06.2016 року за №230 повідомила Кіцманську місцеву прокуратуру про те, що заходи, спрямовані на стягнення шкоди, завданої незаконною порубкою дерева [PERSON], в тому числі в судовому порядку, не вживались. Крім цього селищна рада, посилаючись на відсутність коштів на сплату судового збору та, як наслідок, можливості вжити заходи щодо стягнення шкоди, просила звернутися в її інтересах до суду Кіцманську місцеву прокуратуру, що свідчить про бездіяльність селищної ради, як органу, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Не відшкодування шкоди, завданої [PERSON] навколишньому природному середовищу, перешкоджає фінансуванню у повному обсязі місцевих та загальнодержавних природоохоронних програм, в тому числі, пов'язаних із відновленням лісових насаджень, збереженням флори та фауни, забезпеченням сталого екологічного розвитку на території Берегометської селищної ради, що є порушенням інтересів держави, яка у відповідності із ст.16 Конституції України гарантує забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України. Просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Берегометської селищної ради Вижницького району 10366,19 грн. шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев на р/р Берегометської селищної ради «грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», шляхом перерахування одержувачам: 5183,10 грн. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Берегометської селищної ради; 2073,24 грн. до спеціального фонду Чернівецького обласного бюджету; 3109,86 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України та судовий збір на користь прокуратури Чернівецької області. Прокурор Ройку А.В. у судовому засіданні заявлений позов підтримав повністю, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольни повністю. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Представник Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Оскільки представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення у справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши прокурора Ройку А.В., представника третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 24.12.2015 року помічником лісничого Славецького лісництва ДП «Берегометське ЛМГ» Різниченко А.І. складено протокол про адміністративне правопорушення №000011 про те, що 24.12.2015 року, о 01.00 год. [PERSON] вчинив самовільну рубку двох дерев породи «Ялиця» у Славецькому лісництві квартал 16, виділ 1, ліквідною кубомасою 2,90 куб.м, чим завдав державі шкоду у сумі 10366,19 грн. та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.65 КУпАП, що підтверджується копією вказаного протоколу. За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №000011 від 24.12.2015 року помічником лісничого Славецького лісництва ДП «Берегометське ЛМГ» Різниченко А.І. 24.12.2015 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №000001, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85,00 грн., що підтверджується її копією. Згідно вказаної постанови [PERSON] вчинив самовільну рубку двох дерев породи «Ялиця» в кварталі 16, виділ 1 Славецького лісництва, чим завдав шкоди лісовому господарству на суму 10366,19 грн. Лісопродукція вилучена та знаходиться під зберіганням майстра лісозаготівлі [PERSON] Копію постанови [PERSON] отримав 24.12.2015 року, що підтверджується його підписом на ній та добровільно 11.01.2016 року сплатив штраф у сумі 85,00 грн., що підтверджується копією квитанції №38 від 11.01.2016 року. З копії розрахунку шкоди, заподіяної лісовому господарству в Славецькому лісництві ДП «Берегометське ЛИГ» в кварталі 16 виділ 1 в результаті самовільної рубки лісу, проведеного помічником лісничого Різниченко А.І. згідно постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» з урахуванням індексів інфляції 2015 року вбачається, що збитки за самовільну рубку двох дерев породи «Ялиця біла» діаметром 53 см, 38 см становлять 10366,19 грн. Листами ДП «Берегометське ЛМГ» №925 від 28.12.2015 року та №71 від 04.02.2016 року [PERSON] було запропоновано внести суму шкоди 10366,00 грн. та попереджено, що у разі несплати, матеріали будуть передані до суду, однак станом на день розгляду справи у суді шкода ним не відшкодована. Згідно характеризуючих матеріалів на [PERSON], він зареєстрований та проживає [ADDRESS] у будинку батьків, не працює і не навчається, не одружений, характеризується добре. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Стаття 7 ЛК України передбачає, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до ст.17 ЛК України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Таким чином, Державне підприємство «Берегометське ЛМГ» є постійним лісокористувачем лісового фонду, де вчинено правопорушення у вигляді незаконної вирубки дерев. Відповідно до ст.19 ЛК України на постійних лісокористувачів покладено обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення. Статтею 67 ЛК України передбачено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів як заготівля деревини. У ст.69 ЛК України вказано, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток. Відповідно до вимог ст.ст.105, 107 ЛК України порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За ч.1 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідно до ч.4 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч.1 ст.69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частиною 2 ст.40 ЗУ «Про рослинний світ» передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного (в т.ч. лісового) законодавства у вигляді обов'язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням лісового законодавства, кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов'язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. У судовому засіданні здобуто ряд доказів, що підтверджують вчинення [PERSON] дій, які полягають у самовільній рубці двох дерев породи «Ялиця біла», діаметром 53 см та 38 см, що завдали матеріальної шкоди в сумі 10366,19 грн. Відповідно до вимог п.7 ч.3 ст.29 та п.7 ч.2 ст.69 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються до спецфондів Державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення. При цьому, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому і числі: до сільських, селищних, міських бюджетів 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків. Квартал №16, виділ 1 Славецького лісництва, де проводилась самовільна рубка дерев, знаходиться на території Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, на рахунок якої і слід проводити стягнення. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що відповідачем вчинено самовільну рубку двох дерев породи «Ялиця біла», діаметром 53 см та 38 см, чим завдано збитків лісовому господарству України на суму 10366,19 грн., які підлягають відшкодуванню в дохід держави на рахунок Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області з подальшим їх розподілом у відповідних пропорціях між обласним та Державним бюджетами. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. З урахуванням наведеного Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними та документально підтверджених витрат по сплаті судового збору відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладено, ст.ст.7, 17, 19, 67, 69, 105, 107 ЛК України, ст.ст.68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.40 ЗУ «Про рослинний світ», ст.ст.22, 1166 ЦК України, п.7 ч.3 ст.29 та п.7 ч.2 ст.69 БК України,

Outcome: approved