Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири. Посилався на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. 17.01.2017 року (згодом уточнено 13.01.2017 року) його квартиру було залито. Ввечері 13.01.2017 року о 22 год. 22 хв. було викликано аварійну бригаду, яка перекрила водопостачання на газову колонку в квартирі вище. Відповідно до акту про залиття від 17.01.2017 року, складеного комісією КЖРЕП №9, виходом на місце було проведено обстеження приміщення кухні квартири №1 та встановлено, що у приміщенні кухні залито стелю по всій площі 7 кв.м. та стіни площею до 2 кв.м., крім того залито електромережу на кухні та покриття підлоги, обладнання та меблі. Причиною залиття став прорив водопровідної мережі у квартирі №3, яка розміщена над його квартирою, в наслідок промерзання при низькій температурі повітря. Власник квартири №3 [PERSON] відмовився від підпису у [PERSON] залиття без зазначення причин такої відмови. Відповідно до звіту №25-02-17 про визначення розміру, матеріального збитку, завданого власнику під час затоплення, складеного 20.02.2017 року експертом [PERSON], вартість збитків внаслідок затоплення приміщення кухні, ванної кімнати та комори у квартирі [ADDRESS] складає 21987,71 грн.. Зі вказаного звіту встановлено, що залито конструктиви кухні, залито паркетне покриття підлоги коридору, залиті конструктиви санвузла та ванної кімнати, залита підлога кухні, вхід у комору. Крім того [PERSON] про залиття квартири встановлено, що затоплення квартири відбулось з вини відповідача, як власника квартири №3, оскільки джерело протікання води було саме у квартирі відповідача. На підставі наведеного з урахуванням уточнених вимог (відповідно до позовної заяви від 21.06.2017 року) просив стягнути заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 23487 грн. 71 коп. та судові витрати. Представником відповідача адвокатом [PERSON] 17.05.2017 року надано заперечення на позовну заяву відповідно до яких [PERSON] на який посилається позивач за формою та змістом не відповідає Додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, складався без участі відповідача, крім тог він не підписаний ні позивачем ні відповідачем, а тому є неналежним доказом. Саме по собі розташування квартири відповідача над квартирою позивача, яка зазнала пошкодження внаслідок залиття не є прямим доказом вини відповідача. Вважає, що пошкодження майна позивача мало місце внаслідок конструктивних недоліків каналізаційної системи будинку та прямої аварії, викликаної протіканням каналізаційної труби в перекритті нижче квартири відповідача. Відповідач не може нести відповідальність за стан каналізаційних споруд, що відноситься до елементів будинків, оскільки він їх не пошкоджував і взагалі не порушував Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Також зауважив, що Звіт №25-02-17 про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику під час залиття приміщень у квартирі не може бути належним та допустимим доказом оскільки він ґрунтується на припущеннях. Просив відмовити в задоволенні позову за їх безпідставністю. У жовтні 2018 року представником позивача збільшено позовні вимоги та поставлено вимогу про стягнення із відповідача 7000 грн. моральної шкоди. Які він обґрунтовував тим, що позивачу як власнику було завдано діями відповідача матеріальної шкоди, відповідач уникає від відшкодування збитків. Крім того на різдвяні свята квартира була занедбана, відсутність світла та неможливість нормального проживання завдали позивачу моральних страждань. Представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву про стягнення моральної шкоди, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позову, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про факт заподіяння моральної шкоди. Позивач в судове засідання не зявився. Його представник [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позові. Просили стягнути з відповідача завдану залиттям квартири матеріальну та моральну шкоду. Відповідач в судове засідання не зявився. Його представник [PERSON] позовні вимоги не визнав. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказав також, що попри не визнання позову його довіритель готовий відшкодувати 50 відсотків матеріальних збитків. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив. В засіданні 21.08.2017 року пояснив суду, що 17.01.2017 року за заявою гр.. [PERSON] від 14.01.2017 року було проведено обстеження приміщення квартири [ADDRESS], в ході якого працівниками ЖЕКу було зясовано, що залив квартири відбувається з газової колонки у квартирі №3. Наголосив, що на балансі ЖЕКу перебувають лише будинки оскільки квартири приватизовані і не є комунальною власністю. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні 06.09.2017 року пояснив суду, що перед Новим Роком та після він постійно не жив у квартирі, однак навідувався до неї та жодних протікань води не було. Після дзвінка сусідки, яка повідомила йому, що він затопив її квартиру. Зайшовши до своєї квартири він побачив, що води було мало. Після чого відкривши кришку газової колонки, побачив, що на стику газової труби текла вода якої було мало. Спустившись до квартири №1 він побачив, як з люстри на кухні текла вода. При проведені обстеження квартири працівниками ЖЕКу присутнім він не був. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 19.09.2017 року надала суду покази відповідно до яких в січні 2017 року за зверненням мешканки [INFO], вони разом із [PERSON] та [PERSON] вийшли на обстеження даної квартири. При обстеженні було встановлено, що стеля квартири №1 була повністю залита, леноліум паркет, повністю залита кухня, вода була на підлозі. Вірогідною причиною залиття вважала промерзлі труби у квартирі №3. Акт складали без власника квартири №3 оскільки його не знали. У квартиру №3 також не заходили через те, що вона була зачинена. Суд заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 13.01.2017 року сталося залиття квартири [ADDRESS], що підтверджується копією Довідки МКП «Аварійно-Диспетчерської служби - 080» (Т.1, а.с. 114). 14.01.2017 року мешканка квартири [ADDRESS] звернулася до начальника комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №9 із заявою про складання [PERSON] на мешканців кв. №3, оскільки вони залили водою кухню, що розташована в квартирі (Т.1, а.с. 5). 17.01.2017 року інженер КЖРЕП-9 [PERSON], майстер поточного ремонту [PERSON] та робітник [PERSON] склади [PERSON] про те, що виходом на місце проведення обстеження приміщення кухні квартири [ADDRESS] на предмет заливу, встановлено: у приміщенні кухні залито стелю по всій площі 7,0 кв.м. та стіни площею до 2,0 кв.м.. Залито електромережу на кухні та покриття підлоги, обладнання та меблі. Вірогідною причиною заливу приміщення кухні квартири №1 являється прорив водопровідної мережі у квартирі №3, яка розміщена над квартирою №1 в результаті промерзання при низькій температурі повітря. Так як у квартирі №3 ніхто не проживає, квартира не отоплюється , зачинена та доступу до неї немає (Т.1, а.с. 6). 20.02.2017 року на замовлення [PERSON], експертом [PERSON] складено Звіт №25-02-17 про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику під час затоплення приміщень у квартирі №1, загальною площею 33,30 кв.м., розташованої по вул. Пушкіна, 5 у м. Чернівці, відповідно до якого вартість матеріального збитку внаслідок затоплення приміщень кухні, ванної кімнати та комори в тому числі ПДВ, складає 21987,71 грн.. (Т. 1, а.с. 15-57). Оскільки відповідач не погоджувався із розрахунком матеріального збитку визначеного у Звіті №25-02-17 представник позивача подав до суду клопотання про призначення експертизи проти проведення якої не заперечував представник позивача. Ухвалою суду від 16.11.2017 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту [PERSON]. Згідно Висновку №469 складеного експертом [PERSON], 05.07.2018 року, вартість відновлюваних робіт по усуненню наслідків залиття приміщення кухні становить 9232 грн. без ПДВ, або 11078 грн. з врахуванням ПДВ. Вартість відновлювальних робіт по усуненню наслідків залиття приміщень ванної кімнати і комори становить 3819 грн. без ПДВ, або 4583 грн. з врахуванням ПДВ (Т.1, а.с. 184-211). Таким чином загальна вартість відновлюваний робіт становить 15661 грн.. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так судом беззаперечно встановлено факт заподіяння шкоди майну [PERSON] внаслідок залиття квартири. Суд погоджується із твердженнями відповідача, що сам по собі факт розташування його квартири над квартирою [PERSON] не є прямим доказом вини відповідача у залитті. Частиною другою ст.1166 ЦК України визначено, що особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Разом з тим відповідачем не доведено, що його вини у залиті квартири немає. Щодо посилання представника відповідача на те, що [PERSON] на момент залиття квартири діяла без належних на те правових підстав, оскільки не мала нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів [PERSON], а отже на власний розсуд представляла інтереси позивача в КЖРЕП №9 та результати таких дій не можуть мати доказової сили. Відповідно до ч.1 ст. 1158 ЦК України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір. Отже враховуючи, що [PERSON] діяла у майнових інтересах позивача з метою усунення майнових наслідків, а також те, що [PERSON] і надалі уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, суд вважає, що дії вчиненні [PERSON] в інтересах позивача, щодо фіксації факту заподіяння шкоди є правомірними, а тому приймаються судом до уваги. Із досліджених судом доказів які містяться у матеріалах справи, зокрема копії Довідки МКП «Аварійно Диспетчерської служби - 080» від 13.06.2017 року №06/93 судом встановлено, що бригадою МКП «АДС-080» було здійснено виїзд 13.01.2017 року за викликом по адресі вул.. Пушкіна, 5, а саме до квартири №1 де було встановлено факт заливу та перекрито водопостачання на газову колонку в квартирі вище поверхом. Таким чином однією із причин витоку води був технічний стан газової колонки та мережа підводу води до неї. За змістом ст.. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже [PERSON] зобовязаний був вжити заходів, для дотримання належного технічного стану свого майна, щоб унеможливити заподіяння шкоди майну інших осіб. Враховуючи наведене суд вважає, що вина відповідача у заподіянні шкоди майну [PERSON] доведена. Згідно\~ст.1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ\~\~тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею22 ЦК України визначено, що\~збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у\~\~зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа\~\~могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно Висновку №469 складеного експертом [PERSON] загальна вартість відновлюваний робіт приміщень квартири [ADDRESS] становить 15661 грн.. Звіт №25-02-17 складений експертом [PERSON], щодо суми витрат на відновлення приміщень квартири, суд не приймає до уваги, оскільки він був складений на замовлення представника позивача, а отже експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Вирішуючи питання розміру відшкодування завданих збитків, суд бере до уваги, ту обставину, що позивачем не доведено факту залиття квартири лише з вини відповідача при цьому у матеріалах справи наявна заява [PERSON] про заміну загальнобудинкового стояка у будинку, яку було розглянуто КЖРЕП №9 та здійснено заміну загальнобудинкового водопровідного стояка будинку №5 по вул. Пушкіна /Т.1, а.с.84,85./, з чого суд приходить до висновку, що технічний стан водопровідного стояка станом на 13.01.2017 року (на момент залиття квартири) перебував у неналежному технічному стані. Крім того представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повідомила суду, що 13.01.2017 року після того, як аварійною бригадою було перекрито водопостачання до газової колонки у квартирі №3, вона винесла килим та зібрала воду яка була на підлозі кухні, однак вода продовжувала збиратись. Також відповідно до Висновку експерта №469 причиною залиття квартири [ADDRESS] в м.. Чернівці міг бути прорив водопровідної труби у міжстелевому просторі квартир №1 та №3 вказаного будинку. Отже причиною залиття квартири позивача, окрім неналежного технічного стану мережі підводу води до газової колонки у квартирі відповідача міг бути і неналежний технічний стан загальнобудинкового водопроводу за який відповідає КЖРЕП №9, однак позивачем вимог до Підприємства не заявлено. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковою задоволенню, а саме стягненню з відповідача половини вартості відновлюваний робіт приміщень квартири [ADDRESS], а саме 7830 грн. 50 коп.. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.\~ Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди у сумі 7000 грн. який просить позивач є надто значним, та позивачем не доведено чому саме він прийшов до такого розміру моральної шкоди, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути 1000 грн. моральної шкоди, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того, враховуючи, що суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченої суми судового збору, а також половина витрат за виготовлення Звіту №25-02-17 експертом [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: partial