Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0861932701/Т/972135 від 06 серпня 2013 року в розмірі 28963 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за основним боргом - 13761 грн. 00 коп., заборгованість за процентами - 2 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 12200 грн. 00 коп., штраф, пеня - 3000 грн. 00 коп. Також просить стягнути із відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору (1921 грн.) та витрат, пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів (960 грн. 50 коп.). Посилається на те, що 06 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та відповідачем по справі був укладений кредитний договір № 0861932701/Т/972135. 23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення прав вимоги до відповідача. На адресу відповідача було направлене повідомлення про відступлення права вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 28963 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за основним боргом - 13761 грн. 00 коп., заборгованість за процентами - 2 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 12200 грн. 00 коп., штраф, пеня - 3000 грн. 00 коп. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 19 листопада 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Із позовної заяви вбачається, що відповідач проживає по [ADDRESS] . Із відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області № 13012 від 11 листопада 2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вищезазначеною адресою. Поштовий лист із копією позовної заяви та доданих до неї документів повернувся до суду із відміткою працівника поштового зв`язку: «За зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В силу п. 4 ч. 8 ст. 128 цього Кодексу, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про наявність вищезазначеного позову. Відповідач у строк, зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відзиву на позов до суду не направив. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 06 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0861932701/Т/972135, відповідно до якого отримав кошти в розмірі 14000 грн. 00 коп. із сплатою 0,01 % річних строком до 05 серпня 2016 року (а.с.7-8). ПАТ «АКТАБАНК» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кошти у вищезазначеному розмірі, що підтверджується заявою на видачу готівки (а.с.9). 23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір № 2 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0861932701/Т/972135 від 06 серпня 2013 року (а.с.24-26). 27 березня 2018 року на адресу відповідача було направлене повідомлення про відступлення права вимоги за даним кредитним договором (а.с.21). Як вбачається із позовної заяви, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 23 березня 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 28963 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за основним боргом - 13761 грн. 00 коп., заборгованість за процентами - 2 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 12200 грн. 00 коп., штраф, пеня - 3000 грн. 00 коп. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 71 Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.2.1 Кредитного договору, укладеного між сторонами, Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 14000 (чотирнадцять тисяч грн. 00 коп.) в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів, комісій в обумовлені цим Договором строки. Процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 0,01% річних та включається до щомісячного платежу (п.2.1.1 Кредитного договору). Відповідно до п.2.1.3 Кредитного договору погашення Кредиту, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом, сплата комісії за супроводження кредиту здійснюється Позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця рівними частинами, в сумі 843,96 грн. (вісімсот сорок три грн. 96 коп.) (надалі за текстом - «щомісячний платіж», який включає в себе частину заборгованості за Кредитом, нараховані проценти за користування Кредитом, комісію за супроводження кредиту) та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за Кредитом 05 серпня 2016 року (включно), на умовах, визначених цим Договором, згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги, укладеного 23 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», товариство отримало права кредитора за кредитним договорами, зокрема за кредитним договором № 0861932701/Т/972135 від 06 серпня 2013 року, укладеним між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] (а.с.24-26). Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Згідно п.5.1 Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строків погашення щомісячного платежу/частини щомісячного платежу Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 150,00 (Сто п`ятдесят) гривень за кожний прострочений щомісячний платіж або його частину. Право банку на нарахування штрафу або пені у випадку порушення боржником зобов`язання передбачене і ст.ст.549, 550 ЦК України. Частина друга ст.1054 та частина друга ст.1050 ЦК України передбачає право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту у разі порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту. Згідно п.4.2 Кредитного договору у разі порушення Позичальником зобов`язань відповідно до цього Договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання ним всіх зобов`язань за цим Договором протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня отримання Позичальником письмової вимоги про повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, а також можливою пені та\\або штрафу. При цьому, згідно ст.211, 611, 651 Цивільного кодексу України, щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, комісію й проценти за фактичний строк його користування в повному обсязі виконати інші зобов`язання за Договором. Відповідно до п.5.3 Кредитного договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 10 (десять) років. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в частині стягнення із відповідача заборгованості за основним боргом - 13761 грн. 00 коп., заборгованості за процентами - 2 грн. 00 коп., штрафу, пені - 3000 грн. 00 коп. Крім того, п.2.1.2 Кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачено, що Позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 455,00 гривень, що розраховується як 3,25 (три цілих двадцять п`ять десятих відсотка) відсотків від суми кредиту, вказаного в п.2.1 цього Договору, та включається в суму щомісячного платежу. Згідно п.2.1.2.1 Кредитного договору в день підписання кредитного договору Клієнт сплачує банку комісію за надання кредитних коштів у розмірі 2,25 % відсотків від суми кредиту, вказаної в п.2.1 цього договору, що складає 15,00 (триста п`ятнадцять грн. 00 коп.). Разом з тим, відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга- діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб З правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові від 06 вересня 2017 року справі № 6-2071цс16 (№ 531/648/15-ц), вбачається, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача комісії в розмірі 12200 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають. Що стосується стягнення із відповідача судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч даним нормам закону представником позивача не подано доказів здійснення ним витрат на витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, тому в задоволенні вимоги про стягнення цих судових витрат слід відмовити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1111 грн. 82 коп. На основі викладеного,

Outcome: partial