Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев. В обгрунтування позову посилався на те, що 18.03.2017 р. відповідач здійснив незаконне знесення живорослого дерева «горіх грецький», діаметром у корі біля шийки матки кореня 38 см, на території с. Іванівка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, без спеціального дозволу на знесення зелених насаджень. За фактом складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.03.2017 р. № Г-000188, постановою від 27.03.2017 р. № 000132/02/04 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 153 КУпАП та піддано стягненню у вигляді 85 грн. штрафу. Відповідач своїми діями спричинив державі шкоду у розмірі 3 300 грн., яку відповідачем в добровільному порядку відшкодовано не було. Просив стягнути з відповідача на користь держави шкоду в розмірі 3 300 грн. та судовий збір у сумі 1762 грн. Ухвалою від 22.12.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 22.12.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного. 18.03.2017 р. громадським інспектором з охорони довкілля Запорізької області виявлено, що [PERSON] здійснив незаконне знесення живорослого дерева «горіх грецький», діаметром у корі біля шийки матки кореня 38 см, на території с. Іванівка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, без спеціального дозволу на знесення зелених насаджень, що є порушенням п. 3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2006 р. № 1045. Внаслідок незаконного знесення живорослого дерева без спеціального дозволу природним ресурсам заподіяна шкода, яка визначена згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 р. № 559 та становить 3 300 грн. Громадським інспектором з охорони довкілля Запорізької області 18.03.2017 року складено протокол за № 000188 про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст. 153 КУпАП України (а.с. 5). Постановою від 27.03.2017 року № 000132/02/04 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Зазначена постанова набрала законної сили 16.04.2017 р. (а.с. 6). Листом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 17.05.2017 року [PERSON] запропоновано відшкодувати шкоду завдану адміністративним правопорушенням у добровільному порядку (а.с. 7). Однак, станом на теперішній час завдана шкода у розмірі 3 300 грн. залишається не відшкодованою. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Згідно із ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Відповідно до п.п 2-4 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників в населених пунктах», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2006 р. № 1045, видалення зелених насаджень здійснюється у разі ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації, ліквідації аварійної ситуації на інженерних мережах населеного пункту та ін.. Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради на підставі ордера. Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної або фізичної особи про видалення земельних насаджень. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні обєктів рослинного світу. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно із ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 762 грн., сплачений позивачем за подання позовної заяви.

Outcome: approved