Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 31 березня 2014 року ФОП [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 26001055711238. Свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 15000 грн. З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № б\\н від 31 березня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 16 лютого 2016 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт. У звязку з порушеннями зобовязань відповідач станом на 24 січня 2017 року має заборгованість 11433,23 грн., яка складається з наступного: 8506,99 грн. заборгованість за кредитом; 711,99 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 832,36 грн. штрафи згідно угоди; 1381,89 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. В зв'язку з вищевикладеним представник позивача, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11433,23 грн. за угодою б/н від 16 лютого 2016 року; судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, вказують в позовній заяві про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, викликався належним чином, причини неявки суду невідомі, суд вважає за можливе згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 1049, 1054 ЦК передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки позовні вимоги, законні, обґрунтовані, підтвердженні наявними у справі доказами, вони підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved