Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 23942,33 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на балансі позивача знаходиться гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . 11.06.1987 року на підставі спільного рішення адміністрації ННЦ ХФТІ та профспілкового комітету відповідач на підставі контрольного талону №274 був поселений в гуртожиток в кімнаті 434 на ліжко -місце. Згідно довідки з місця проживання про склад родини №8 від 10.02.2020 року відповідач 10.04.1987 року був прописаний в гуртожитку в кімнаті №434 та згідно акту про проживання від 18.02.2020 року відповідач фактично проживає у вищевказаній кімнаті. Вказали, що договори про надання всіх комунальних послуг на гуртожиток укладені саме з позивачем, а не з мешканцями гуртожитку як отримувачами цих послуг. Позивач, сумлінно виконував свої обов`язки, постійно здійснював електропостачання, водопостачання та надання інших послуг. Проте, відповідач довгий час в порушення вимог ЖК України і Положення про користування гуртожитками ННЦ ХФТІ не сплачує оплату за комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року в розмірі 23 942,33 грн. Відповідач повідомлявся про необхідність погасити заборгованість, а також про те, що у разі її непогашення у добровільному порядку позивач буде змушений звернутись до суду з метою примусового стягнення заборгованості. Однак, заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до Довідки відділу кадрів від 18.12.2020 року №49 відповідач працював в ННЦ ХФТІ на посаді лаборанта фізичної лабораторії 5 розряду з 31.03.1987 року по 09.12.1993 року та на теперішній час не є працівником ННЦ ХФТІ. Ухвалою суду від 19.05.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; встановлено відповідачу 15-тиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов`язана поведінки відповідача, спираючись на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що «розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника». Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.02.2020 року відмовлено у прийняті заяви Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» до [PERSON] про видачу судового наказу. Роз`яснено заявнику його право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що на балансі Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]. Гуртожиток знаходиться у віданні Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут», жила площа в ньому надається працівникам в порядку черговості на підставі спільного рішення Первинної профспілкової організації і адміністрації ННЦ ХФТІ, для вселення видається ордер, який є підставою для вселення на надану жилу площу. 11.06.1987 року на підставі спільного рішення адміністрації ННЦ ХФТІ та профспілкового комітету відповідач на підставі контрольного талону №274 та протоколу №19 від 09.06.1987 року був поселений в гуртожиток в кімнаті 434 на ліжко -місце (а.с.9). Згідно довідки з місця проживання про склад родини №8 від 10.02.2020 року відповідач [PERSON] 10.04.1987 року був зареєстрований в гуртожитку в кімнаті №434 та згідно акту про проживання від 18.02.2020 року відповідач фактично проживає у вищевказаній кімнаті. Відповідно до Довідки відділу кадрів від 18.12.2020 року №49 відповідач працював в ННЦ ХФТІ на посаді лаборанта фізичної лабораторії 5 розряду з 31.03.1987 року по 09.12.1993 року та на теперішній час не є працівником ННЦ ХФТІ (а.с.14). Згідно Положенням про користування гуртожитками ННЦ ХФТІ, затвердженого наказом генерального директора від 07.10.2019 № 409 особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 року № 2189-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Тарифи за користування житловою площею у Гуртожитках ННЦ ХФТІ вводяться Наказами НННЦ ХФТІ на підставі Рішень Виконавчого комітету Харківської міської ради. Відповідно до ст.ст. 66, 67 Житлового кодексу України розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 цього закону встановлені строки виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вимог чинного законодавства відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг. В порушення вимог ЦК України і Положення про користування гуртожитками ННЦ ХФТІ, довгий час оплата Відповідачем за користування жилою площею і за комунальні послуги (оплата за користування жилою площею, водовідведення, водопостачання, електропостачання, природний газ, теплова енергія (гаряча вода), теплова енергія (опалення) не проводилась, в результаті чого виникла заборгованість, за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, яка складає 23942 грн. 33 коп. (згідно наявних у справі розрахунків). Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно платіжного доручення №18 від 19.02.2020 року, під час звернення до суду з позовом ННЦ ХФТІ сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved