Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 24 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі ПАТ «Платинум Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 570/3283SFPRP7 на суму 4241 грн. 58 коп. на строк до 26 червня 2012 року. 17 жовтня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20121017-Г, у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких, належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 17 жовтня 2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 4741 грн. 58 коп. з яких: 3904 грн. 82 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 564 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 272 грн. 76 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. На виконання умов Договору факторингу № 20121017-Г від 17 жовтня 2011 року, ПАТ «Платинум Банк» направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по зазначеному кредитному договору. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов'язання. Після відступлення ПАТ «Платинум Банк» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній здійснив погашення кредитної заборгованості не до кінця, тільки вніс 31 жовтня 2012 року платіж в сумі 500 грн. Таким чином, за відповідачем рахується непогашена заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 570/3283SFPRP7 від 24 січня 2012 року в сумі 4241 грн. 58 коп., з яких: 3904 грн. 82 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 64 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 272 грн. 62 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 570/3283SFPRP7 від 24 січня 2012 року в сумі 4241 грн. 58 коп та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд встановив: Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 24 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі ПАТ «Платинум Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 570/3283SFPRP7 на суму 4241 грн. 58 коп. на строк до 26 червня 2012 року. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «Платинум банк» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України, проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує. Станом на 17 жовтня 2012 року за відповідачем рахувалася заборгованість за кредитним договором в сумі 4741 грн. 58 коп. з яких: 3904 грн. 82 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 564 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 272 грн. 76 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. 17 жовтня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20121017-Г, у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких, належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, обов'язок сплачувати боргові платежі виникає за умови, що боржник отримав від однієї із сторін договору факторингу письмове повідомлення, в якому визначено грошову вимогу та фактора. 25 жовтня 2012 року ПАТ «Платинум Банк» повідомив [PERSON], що право вимоги щодо його заборгованості відступлене на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У свою чергу, 25 жовтня 2012 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повідомила боржника про відступлення права грошової вимоги до нього на користь позивача. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] лише частково виконав своє зобов'язання. Після відступлення банком позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній здійснив погашення кредитної заборгованості єдиним платежем 21 жовтня 2012 року в сумі 500 грн. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору з своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у сумі 4241 грн. 59 коп. з яких: 3904 грн. 82 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 64 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 272 грн. 62 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідач вживав заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджені платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 243 грн. 60 грн. Відповідно до вимог статей 81 та 88 ЦПК України, ці понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved