Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] р. н. В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що [PERSON] має малолітнього сина, [PERSON], відомості про батька щодо якого внесені за ст. 135 ч. 1 СК України. Малолітній [PERSON] з 11 січня 2011 року влаштований до КЗ «Маріупольський дитячий будинок «Центр опіки» у зв'язку з тим, що мати дитини, [PERSON], відбувала покарання в Орджонікідзевській ВК № 79 в Дніпропетровській області. Рішеннями колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26 січня 2011 року та від 22 лютого 2011 року [PERSON], [INFO], було надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, а також його було влаштовано до державного закладу на постійне повне державне забезпечення. Малолітній [PERSON] до теперішнього часу перебуває в дитячому будинку «Центр опіки». Після звільнення від покарання [PERSON] дитину з дитячого будинку не забрала, на підставі чого за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 11 червня 2014 року [PERSON] був відібраний у матері без позбавлення її батьківських прав зі стягненням з [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Однак відповідачка жодних коштів на рахунок хлопчика на його утримання не надавала, тому заборгованість по аліментам станом на 1 квітня 2015 року у неї становить 9296,53 грн. Для збереження родини Орджонікідзевським районним центром соціальних служб проводилась робота з [PERSON] з надання допомоги для повернення дитини до родини, однак [PERSON], не дивлячись на попередньо узгоджений план соціального супроводу, починаючи з січня 2014 року в односторонньому порядку перестала виконувати такий план, не виявляючи бажання отримувати допомогу, безвідповідально ставлячись до виконання своїх батьківських обов'язків, не реагуючи на рекомендації спеціалістів центру, тому було прийнято рішення про зняття її з соціального супроводу. За інформацією «Маріупольського дитячого будинку «Центр опіки» [PERSON] протягом 2015 року відвідала свого сина, [PERSON], лише 3 рази, в останнє 19 травня 2015 року, після чого станом дитини вона не цікавилась. З урахуванням переліченого представник позивача просив суд з метою захисту прав малолітнього [PERSON] позбавити відносно нього батьківських прав [PERSON] У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], на задоволенні позову наполягала, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, на підставі чого просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник Маріупольської місцевої прокуратури № 2, Голінко І. І., в судовому засіданні підтримав заявлений позов. Представник третьої особи, Гірман Н. О., в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, вважаючи, що це відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Відповідачка, [PERSON], до судового засідання не з'явилась за невідомих суду причин повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, які з'явились, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При цьому за ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. На підставі ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно із свідоцтва про народження, виданого 12 січня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 847 від 3 серпня 2004 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що відомості щодо батька дитини були внесені у актовий запис про народження [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а. с. 9). На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 11 червня 2014 року, яке набуло чинності, [PERSON], [INFO] р. н., був відібраний у [PERSON] та переданий до органу опіки та піклування без позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини, а також зі стягненням аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] на користь державного закладу в розмірі 1/4 частки від заробітку до повноліття дитини (а. с. 7-8). За рішеннями Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26 січня 2011 року та від 22 лютого 2011 року [PERSON], [INFO] р. н., було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано на постійне державне забезпечення (а. с. 11, 12). Про неналежне виконання своїх батьківських обов'язків відповідачкою свідчать інформація з «Маріупольського дитячого будинку змішаного типу «Центр опіки», за якою малолітнього [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON] відвідала у 2015 році 15 січня 2015 року, 2 квітня 2015 року та 19 травня 2015 року, після чого жодного разу не відвідувала та долею сина не цікавилась, а також інформацією щодо наявності у [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина, [PERSON], боргу в розмірі 9296,53 грн.; та відомостями з Орджонікідзевського районного центру соціальних служб від 21 липня 2014 року, за якими [PERSON] у порушення узгодженого плану соціального супроводу з січня 2014 року не виконує його умови, не виявляючи бажання отримувати допомогу фахівців центру, не реагуючи на рекомендації спеціалістів та не відповідаючи на телефонні дзвінки, внаслідок чого [PERSON] була знята з подальшого соціального супроводу (а. с. 16, 21, 22). Згідно із рішенням Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 13 січня 2016 року вбачається, що вказаний орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] віднсоно малолітнього сина, [PERSON], [INFO] р. н. (а. с. 23-24). Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів було встановлено достатньо підстав, що свідчать про те, що відповідачка, будучи матір'ю малолітнього [PERSON], не піклується ним, не займається його вихованням, не створює належних умов для розвитку та проживання дитини. Таким чином з огляду на наведені обставини, суд вважає, що було достатньо підтверджено факт винної поведінки відповідачки в частині її ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо малолітнього [PERSON] З урахуванням переліченого та з метою захисту інтересів дитини, суд дійшов висновку, що необхідно задовольнити заявлені позовні вимоги шляхом позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved