Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що їх син - [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, проживає разом з ним і продовжує навчання на четвертому курсі денного відділення Державного вищого навчального закладу «Київський коледж будівництва, архітектури та дизайну», термін навчання до 30 червня 2021 року. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, а тому, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] не працює у зв`язку з доглядом за дитиною-інвалідом. Відповідач також не визнала позовні вимоги, про що зазначила у відзиві на вищевказану позовну заяву, в якому також виклала свої доводи щодо невизнання позову. Так, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначила, що аліменти стягнуті з неї на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття вона сплатила в повному обсязі на рахунок Южноукраїнського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, але [PERSON] дані аліменти не бажає отримувати, а тому вона вважає, що своїми діями він підтверджує те, що не потребує від неї матеріальної допомоги на навчання їх сина - [PERSON] .. Також, на її думку, позивач вводить в суд в оману, вказуючи, що сплачує аліменти на утримання їх доньки [PERSON] , оскільки відповідно до довідки № 493 від 01.12.2019 р., виданої Южноукраїнським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, він має заборгованість по сплаті аліментів. [PERSON] не довів у позові на які саме потреби йому необхідні аліменти. Крім того, батьки сплачують аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Вона на даний час не працює, так як здійснює догляд за дитиною - [PERSON] , 2013 року народження, який має статус дитини-інваліда, отримує державну соціальну допомогу інших доходів не має. Позивачем не доведено те, чи отримує повнолітній син стипендію. Вона матеріально допомагає сину [PERSON] , перераховуючи на його банківську карту гроші. На її утриманні перебуває малолітній син [PERSON] , 2013 року народження, та спільна з позивачем донька - [PERSON] , 2005 року народження. Просила суд відмовити [PERSON] у задоволені позову. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд приходить до наступного. Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.10.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є батьком - [PERSON] та матір`ю - [PERSON] (а. с. № 10а). На даний час [PERSON] є повнолітнім та навчається на денному відділенні Державного вищого навчального закладу «Київський коледж будівництва, архітектури та дизайну» на 4 курсі. Стипендію останній не отримує. У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу. В силу ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідач не працює у зв`язку з доглядом за дитиною - [PERSON] , 2013 року народження, який має статус дитини-інваліда, отримує державну допомогу в розмірі 1 335,30 гривень (а. с. № 26). Доходи відповідача складаються з соціальних виплат, інших доходів вона не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 713 від 22.09.2020 р.. На підтвердження свого матеріального стану відповідач зазначила, що на її утриманні також перебуває спільна з позивачем неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] , яка за станом здоров`я потребує індивідуальної форми навчання. Позивач, який є батьком доньки, матеріальної допомоги їй на утримання [PERSON] не надає та має заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданого Южноукраїнським міським відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. Такого висновку суд прийшов з урахуванням матеріального стану відповідача та перебування на її утриманні двох неповнолітніх дітей, а також того, що відповідач добровільно надає повнолітньому сину матеріальну допомогу в межах своїх матеріальних можливостей. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відровідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 840,80 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнений.

Outcome: partial