Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу№ 11250495000 від 12.11.2007року, звернути стягнення на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» на предмет застави - автомобіль: тип ТЗ, легковий вантажопасажирський; марки Mitsubishi; модель, L200; номер кузова [NUMBER]; д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], виданого 08.11.2007 року РЕВ-4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] з ТОВ «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс»). Надати право ТОВ «Вердикт Фінанс» підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем. Витребувати у [PERSON] вказаний автомобіль, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки [NUMBER] та передати у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс».Надати ТОВ «Вердикт Фінанс» право (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду. Також позивач просить стягнутьи з відповідача на його користь суму сплаченого при подачі позову, судового збору у розмірі 3 864,94 нривень. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 12.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11250495000, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 23850,00 дол. США для придбання автомобіля та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 12.11.2014року зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором, [PERSON] передала у заставу автомобіль: тип ТЗ, легковий вантажопасажирський; марки Mitsubishi; модель, L200; номер кузова [NUMBER]; д/н [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], виданого 08.11.2007 року РЕВ-4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 133 825грн. Через неналежне виконання умов Договору, у відповідача станом на 20.09.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 306 203,53 грн., тому з метою відновлення свого порушеного права позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні надала заяву, у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності згідно вимог чинного законодавства. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11250495000, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 23850,00 дол. США для придбання автомобіля та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 12.11.2014року зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором, [PERSON] передала у заставу автомобіль: тип ТЗ, легковий вантажопасажирський; марки Mitsubishi; модель, L200; номер кузова [NUMBER]; д/н [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], виданого 08.11.2007 року РЕВ-4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 133 825грн. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни до Статуту АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»). Згідно з вимогами Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» вищезазначені зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладеного Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» відступив останньому право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 11250495000. В свою чергу, 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив останньому право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 11250495000. На підставі вказаних Договорів від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу», ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з [PERSON]. Отже, [PERSON] має невиконані зобов'язання за вказаним кредитним договором перед ТОВ «Вердикт Фінанс». Через неналежне виконання умов Договору у відповідача станом на 20.09.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 306 203,53 грн., яка складається з: - заборгованість по основнійсумі - 161057,39 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 91412,15 грн.; - нараховані відсотки на дату подачі позову - 32506,78 грн.; - пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 16395,45грн.; - три проценти річних від простроченої суми - 4831,76 грн. Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області від 09.07.2013 року було накладено арешт на все рухоме майно, в тому числі на транспортний засіб: тип ТЗ, легковий вантажопасажирський; марки Mitsubishi; модель, L200; номер кузова [NUMBER]; д/н [NUMBER], рік випуску 2007, колір білий, який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], виданого 08.11.2007 року; постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області від 23.07.2013 року було оголошення в розшук транспортного засобу: марки марки Mitsubishi; модель, L200; номер кузова [NUMBER]; д/н [NUMBER], рік випуску 2007, колір білий, який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], виданого 08.11.2007 року. Вищевказані постанови були винесені в межах виконавчого провадження № 38795644, порушеного з підстав солідарного стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 3.818.209,41 грн. В порядку виконання постанови від 23.07.2013 року про оголошення в розшук транспортного засобу: марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, державний номер [NUMBER], та постанови від 10.09.2013 року про зобов'язання Любашівського районного управління юстиції в Одеській області вчинити певні дії, 13.09.2013 року, було складено Акт опису й арешту майна № 38795644 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області, Бобровським О.Ю. Згідно Акт опису й арешту майна № 38795644 від 13.09.2013 року, вищевказаний автомобіль було передано на відповідальне зберігання [PERSON] Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04.09.2014 року було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та скасовано постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області від 09.07.2013 року та від 23.07.2013 року, а також Акт опису й арешту майна № 38795644 від 13.09.2013 року. Також було зобов*язано [PERSON] повернути транспортний засіб: марки «MITSUBISHI», модель L200, рік випуску 2007, колір білий, тип ТЗ: легковий вантажопасажирський, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 08.11.2007 року [PERSON] Вказане рішення набрало законної сили 27.10.2014 року. Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови Договору; автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача; позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання Договору купівлі-продажу разом з усіма при належностями; у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з облікута на вчинення усіх, інших необхідних для продажу дій. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом. Однак, статтями 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі яких виникає право на продаж, не передбачено право обтяжувача вчиняти підпис на Договорі купівлі-продажу від імені боржника. Через відсутність повноважень на вчинення підпису від імені боржника, позивач позбавлений можливості підписати та укласти у письмовій формі Договір купівлі-продажу. Крім того, перед укладанням Договору купівлі-продажу існує необхідність у реєстрації зняття автомобіля з обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, у предоставленні автомобіля для огляду та у здачі номерних знаків, що передбачено статтею 34 ЗУ «Про дорожній рух» та п.п. 40, 42 (абз. 1, абз.6, ) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388. Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2013 р. за № 241/22773, створено Центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, шляхом реорганізації підрозділів реєстраційно-екзаменаційної роботи Державтоінспекції МВС України. Згідно з Положенням про Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, затвердженим Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зазначені Центри є структурним підрозділом управлінь МВС України в областях, містах Києві та Севастополі та підпорядковується відповідному управлінню (відділу) Державтоінспекції цих ГУМВС, УМВС. Згідно вказаного Положення, Центри здійснюють зняття з обліку транспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388. Відповідно до п.2 вказаного Порядку, цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Вказаним Порядком не передбачено право заставодавця знімати заставлений автомобіль з обліку та право вчиняти усі необхідні для цього дії. З порядку вбачається, що реалізувати права власника може лише уповноважена особа. Через відсутність повноважень на зняття автомобіля з обліку, позивач не має можливості реалізувати своє право на продаж заставленого автомобіля. Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі Закону та з інших підстав. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач вправі продати предмет обтяження від імені боржника. Відповідно до ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Відповідно до п. 40 вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів……», зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника або рішення суду. Такий огляд оформляється відповідним актом. Відповідно до п.2 вказаного Порядку, представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Відповідно до ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих Договором або актами цивільного законодавства. Усі повноваження Позивача стосуються продажу заставленого автомобіля, що передбачено Договором застави та актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи наявний « Порядок державної реєстрації та зняття автомобілів з обліку….», захистити права позивача можливо лише шляхом надання повноважень на вчинення дій, необхідних для зняття автомобіля з обліку. Крім того, з п. 42 (абз.1) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів,….», вбачається, що при знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для відтворення на ньому відмітки про зняття з обліку, що також стало підставою для витребування вказаного свідоцтва від відповідача. В разі випадкової втрати свідоцтва самим Позивачем або через його викрадення чи утримання (або втрату) свідоцтва відповідачем, Позивач не матиме змоги реалізувати своє право на продаж та пред'явити свідоцтво до Центру у передбаченому Порядку. Відповідно до п.42 (абз.8) вказаного Порядку, у разі втрати власником свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) зняття з обліку транспортного засобу проводиться після видачі нового свідоцтва про реєстрацію. Відповідно до п.4.4 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затверджених Наказом МВС від 11.08.2010 N 379, у разі втрати (викрадення) свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) посадовими особами Центру приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ, зразки яких наведено в додатках 1, 2. Такі заяви можуть прийматись від осіб, уповноважених у встановленому порядку отримувати нові свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Крім того, через відсутність у володінні Позивача автомобіля з усіма приналежностями до нього, Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на продаж та передачу автомобіля покупцю (разом з комплектом ключів та технічним паспортом) на виконання вимог ст. 655, ч.2 ст.662 ЦК України, а номерні знаки здати до підрозділу ДАІ на виконання вимог п.40 вказаного Порядку. Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму за нього. Відповідно до ч.2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до п.40 (абз.6) вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів……», під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються. Таким чином, з метою захисту права на продаж, яке виникло у Позивача, існують всі підстави для витребування автомобіля з усіма його при належностями (комплектом ключів, технічним паспортом та номерними знаками) та для передачі їх у володіння Позивача. Крім того, вимога про витребування автомобіля від відповідача ґрунтується на підставі ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Так, на адресу відповідача Позивачем було направлено лист з вимогою виконати порушене зобов'язання, або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма приналежностями до автомобіля: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками (копія листа додається). Однак вимогу позивача не виконано. Таким чином, з метою захисту права на продаж заставленого автомобіля, яке виникло у Позивача, існують всі підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст.. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; Відповідно до ст. 30 вказаного Закону, обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Відповідно до ст.27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, зобов'язаний надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та інш. Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» стосовно звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу№ 11250495000 від 12.11.2007року з наданням права реалізації автомобіля: тип ТЗ, легковий вантажопасажирський; марки Mitsubishi; модель, L200; номер кузова [NUMBER]; д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], виданого 08.11.2007 року РЕВ-4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області - підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору та застави транспортного засобу№ 11250495000 від 12.11.2007року, позивач поніс витрати по сплаті судового збору та додаткові витрати, пов*язані з розглядом справи у загальному розмірі 3 864,94 гривень, відповідно до платіжних доручень: №3350, №3348, №3349, №3351, №3347 від 30.10.2013 року та №3707, №3705, №3706 від 11.11.2013 року.

Outcome: approved