Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Представник позивача ПАТ «СК «АХА Страхування» Пархоменко [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 14784,59 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що між ПАТ «СК«АХА «Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 397345а7хм від 05.12.2017 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом-автомобіля марки «Mercedes-Benz GLA-Class», д.н.з. [NUMBER] . Зазначила, що 13.09.2018 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz GLA-Class», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та автомобіля «Daewoo», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб Mercedes-Benz GLA-Class», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . У постанові Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2018 року у справі № 640/17402/18 суд прийшов висновку, що [PERSON] 13.09.2018 року, керуючи автомобілем «Daewoo», номерний знак [NUMBER] , порушив п. 10.9\~Правил дорожнього руху\~України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 124 КУпАП. Вказала, що загальна вартість запчастин та ремонтних робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz GLA-Class», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку №176 від 24.09.2018 року ФОП [PERSON] складає 14\~784,59 грн. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту №АХА2411510 від 25.09.2018 року, а також зібраних документів було розраховано та виплачено [PERSON] . страхове відшкодування у розмірі 14\~784,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням №499\~193 від 26.09.2018 року. Таким чином, до позивача ПАТ «СК «АХА «Страхування» перейшло право вимоги до відповідальності за збитки особи на суму 14784,59 грн. З метою досудового регулювання спору відповідачу було направлено претензію за вих.. №ЕЛ_6610 від 29.10.2018 р. з вимогою перерахувати суму боргу, яку вручено особисто [PERSON] 08.11.2018 року. Вказала, що добровільно відшкодувати заподіяний збиток відповідач не бажає, а тому позивач звернувся до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2019 року справу було розподілено судді Якуші Н.В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача ПАТ «СК «АХА «Страхування» - Пархоменко А.А., яка діє на підставі довіреності від 21.03.2019 року, у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти розстрочення суми 14784,59 грн. на декілька платежів впродовж 12 місяців. \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши відповідача, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2017 року між ПАТ «СК«АХА «Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 397345а7хм від 05.12.2017 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобілем марки «Mercedes-Benz GLA-Class», д.н.з. [NUMBER] . 13.09.2018 року о 11 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Daewoo», номерний знак [NUMBER] за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 7, рухався заднім ходом, не переконався, що не створить небезпеку чи перешкод іншим транспортним засобам, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz GLA-Class», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1 Закону України Про страхування страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 5 ст. 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. \~ Вина особи, яка керувала автомобілем «Daewoo», номерний знак [NUMBER] , встановлена у судовому порядку.\~\~\~ Так, постановою Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2018 року по справі № 640/17402/18, провадження № 3/640/3742/18, якою [PERSON] визнано винним у порушенні п. 10.9\~Правил дорожнього руху\~України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем [PERSON] порушено вимоги п. 10.9\~Правил дорожнього руху\~України. Також судом встановлено, що [PERSON] , яка керувала застрахованим транспортним засобом з метою отримання відшкодування, звернулась до ПАТ «СК «АХА «Страхування» з відповідним повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.9-10). За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди шляхом виплати [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 14784,59 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 26.09.2018 р .№ 499 193. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи актом огляду від 24.09.2018 та розрахунком страхового відшкодування та ремонтною калькуляцією «1.003.18.0 від 24.09.2018 року (а.с.24-27, 30-32). Також судом встановлено, що з метою досудового регулювання спору відповідачу було направлено претензію за вих. №ЕЛ_6610 від 29.10.2018 р. з вимогою перерахувати суму боргу, яку вручено особисто [PERSON] 08.11.2018 року. Відомостей про добровільне відшкодування заподіяного збитку відповідач не надано. Клопотань про призначення експертизи з приводу того, що встановлена вартість матеріального збитку суперечить дійсності, відповідач не заявляв. Крім того, доказів в обґрунтування того, що сума страхового відшкодування, яка сплачена позивачем не відповідає розміру спричинених збитків, є завищеною та відповідно є необґрунтованою, відповідачем також не надано та матеріалами справи не підтверджено. Таким чином, до ПАТ «СК «АХА «Страхування» перейшло право вимоги (суброгації) до [PERSON] , як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 14\~784,59 грн. У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515\~ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс13. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд приходить до висновку, що до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування» перейшло право вимоги до відповідача у порядку суброгації, а відтак сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 14784,59 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Пунктом 1 частини 2 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1921 ,00 грн. Щодо питання про розстрочення виконання судового рішення, то суд роз`яснює відповідачу, що відповідно ч. 1, 3, 4, 5, 7 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення. Розстрочення виконання судового рішення постановляється ухвала. Тобто, звернення із заявою про розстрочення виконання судового рішення є окремою процесуальною стадією, оформляється окремим процесуальним документом, розгляд якого проводиться судом після винесення судового рішення на підставі доказів, наданих сторонами по справі. На теперішній час звернення відповідача із цією заявою до суду є передчасним. На підставі викладеного,

Outcome: approved