Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між КС «Перше кредитне товариство» та [PERSON] 04.04.2008 року був укладений кредитний договір №Юж-1/0216/08/722#, відповідно до якого КС «Перше кредитне товариство» надала відповідачу кредит в розмірі 17 495 грн. Відповідно до п.2.1 кредитного договору відповідач зобовязалася повертати кредит на протязі 36 календарних місяців з моменту отримання та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів. Згідно п.9.4 кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. В звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 31.03.2016 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 91456,64 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 3241,58 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7939,37 грн., - заборгованості за пенею за прострочення платежів 61871,11 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги не визнає та письмові заперечення, згідно яких вважає, що пункт кредитного договору 9.4 щодо розміру пені суперечить засадам рівності учасників цивільних відносин та принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства, вважає, що суд повинен врахувати положення ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення суми неустойки, в звязку з тим, що вона значно перевищує суму самого кредиту та відсотків за ним, в задоволені позовних вимог щодо стягнення пені просить відмовити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між КС «Перше кредитне товариство» та [PERSON] 04.04.2008 року був укладений кредитний договір №Юж-1/0216/08/722#, відповідно до якого КС «Перше кредитне товариство» надала відповідачу кредит в розмірі 17 495 грн. Відповідно до п.2.1 кредитного договору відповідач зобовязалася повертати кредит на протязі 36 календарних місяців з моменту отримання та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів. Згідно п.9.4 кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. В звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 31.03.2016 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 91456,64 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 3241,58 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7939,37 грн., - заборгованості за пенею за прострочення платежів 61871,11 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Що стягнення заборгованості з пені за прострочення платежів, то суд виходить з наступного. Згідно ч.3\~ст.549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому, ч.3\~ст.551 ЦК України\~передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч.3\~ст. 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~ст.3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4\~ст.10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки\~за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Згідно з. п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч.3\~ст.551 ЦК України\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Положення ст. 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем почали допускатися порушення умов договору щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, однак протягом вказаного тривалого часу позивач не вжив заходів щодо погашення заборгованості за кредитним договором у встановленому законом порядку, сприяючи тим саме збільшенню розміру заборгованості та пені. Конституційний суд України в рішенні від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч.2\~ст.92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів кредитних послуг. До того ж, негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання не наступило, а стягнення пені є лише санкцією за порушення виконання зобов'язань. Крім того, на виконання ухвали Южного міського суду Одеської області від 06.12.2016 року про витребування доказів, представником позивача наданий розрахунок заборгованості, з якого неможливо встановити розмір заборгованості за період з 28.04.2011 року по 31.03.2016 року. Враховуючи положення ч.3 ст. 551 ЦК України, суд вважає можливим зменшити розмір вказаної неустойки (пені) до 3241,58 грн., оскільки пеня є різновидом неустойки, і вказана сума значно перевищує суму основного боргу. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов представника КС «Перше кредитне товариство» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 73052,06 грн. необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3241,58 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 7939,37 грн., заборгованість за пенею за прострочення платежів в розмірі 3241,58 грн., а всього 14422,53 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: partial