Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Приморським районним судом м. Одеси 17.04.2019 року ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах Міністерства оборони України до державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд», [PERSON] , [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна. До суду 22.04.2019 року надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Прощенко К.П. про винесення додаткового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат [PERSON] у розмірі 3200 грн. Заява мотивована тим, що представником відповідача 17.04.2019 у судовому засіданні до початку судових дебатів було надано докази про понесені відповідачем судові витрати. У судове засідання 07.05.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представник заявника - адвокат Прощенко К.П. подала заява про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення, зважаючи на наступне. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 30.11.2018 року між [PERSON] та адвокатом Прощенко Катериною Павлівною було укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 12 квітня 2019 року між [PERSON] та адвокатом Прощенко Катериною Павлівною було підписано Акт приймання правничої допомоги, згідно якого гонорар за правничу допомогу складає 3200 грн. з наступного розрахунку: 500 грн. - складання адвокатських запитів; 500 грн. - ознайомлення з матеріалами справи; 1000 грн. - складання заяв по суті (відзив та заперечення); 1200 грн. - участь у судових засіданнях. Розрахунок вказаний у акті приймання правничої допомоги не може вважатися детальним. Також акт не містить розрахунку витрат адвоката, необхідних для надання правової допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розрахунок виконаних робіт не містить конкретизації виконаної роботи, часу виконання такої роботи. Не можливо вирішити питання щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складність справи, адже не встановленого обтяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Тож, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню, проте у стягненні з позивача судових витрат у розмірі 3200 грн. слід відмовити, на підставі вищевказаного.

Outcome: approved