Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Представник позивача -Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» ( далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з зазначеною заявою і вказав , що [PERSON] ( далі відповідач) працювала у ПАТ КБ «Приватбанк» на посаді касира - операціоніста 53 відділення ( смт. Побузьке) Кіровоградського філіалу з 25.02.2008 року по 05.05.2009 року . 25.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність . 17.09.2008 року відповідач, здійснюючи обмін Євро ( EUR) на гривню, порушила вимоги посадової інструкції , внутрішньобанківських наказів та умови договору про повну матеріальну відповідальність , прийняла у невідомої особи 11 купюр номіналом по 200 Євро ( EUR) без належної перевірки , не виявила ознак підроблення , обміняла сумнівні купюри на гривню , чим завдала ПАТ КБ « Приватбанк» матеріальну шкоду на суму 2703, 54 Євро ( EUR), що за курсом 11,92 НБУ від 19.02.2014 року складає 32 226, 19 грн. Оскільки ознаки підроблення 11 банкнот підтверджено актом експертизи від 04.11.2008 року просить позов задовольнити , стягнути з [PERSON] на користь позивача суму спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 2703,54 Євро ( EUR), що відповідно до курсу НБУ станом на 19.02.2014 року складає 32 226 , 19 грн та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Циганов А.Г. позов підтримав і суду пояснив , що відповідач [PERSON] працювала у позивача на посаді касира -операціоніста відділення № 53 ( смт. Побузьке) Кіровоградської філії ПАТ КБ «Приватбанк» , з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність . 17.09.2008 року [PERSON] , здійснюючи обмін Євро на гривні , належним чином не перевірила Євро ( EUR) банкноти номіналом по 200 Євро , прийняла у невідомої особи 11 банкнот на загальну суму 2200 Євро , не побачила чи не хотіла побачити підробки. Згодом сумнівні банкноти були вилучені і направлені на експертизу в національний Банк України , експерт дійшов до висновку , що вказані 11 банкнот підроблені. Йому не відомо коли вилучались банкноти , чи була при цьому присутня відповідач , він не може надати суду акт вилучення Євро банкнот так як він відсутній , але впевнений , що саме зазначені в експертизі банкноти прийняла [PERSON] , яка неналежним чином виконала свої обов»язки, не перевірила купюри на відповідних пристроях та візуально, прийняла підроблені купюри , чим заподіяла шкоду ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 2703, 54 Євро , що відповідно до курсу НБУ станом на 19.02.2014 року становить 32 226, 19 грн. Вважає , що збитки , заподіяні позивачу , обраховувались за винятком суми , яка була відшкодована відповідачем за період її роботи , тобто до травня 2009 року , тому залишок її боргу становить 1865, 22 Євро . Позивач на залишок спричиненої шкоди нарахував пеню в сумі 838 , 32 Євро , чому , пояснити не може , позивач в цій частині стягнення покладається на розгляд суду. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] , працюючи касиром-операціоністом і являючись матеріально-відповідальною особою , неналежним чином виконала свої посадові обов»язки , не виявила підроблені банкноти , чим заподіяла матеріальну шкоду ПАТ КБ «Приватбанк» , з неї необхідно стягнути на користь позивача матеріальну шкоду , заподіяну нестачею в сумі 2703, 54 Євро ( EUR), що з урахуванням курсу Євро 11, 92 згідно розпорядження НБУ станом на 19.02.2014 року становить 32 226 , 19 грн та судові витрати. Відповідач [PERSON] позов не визнала і суду пояснила , що вона дійсно з 25.02.2008 року по 05.05.2009 року працювала у позивача на посаді касира -операціоніста . В її обов»язки входили купівля та продаж іноземної валюти . Банкноти необхідно було перевіряти на відповідних пристроях в інфрачервоних та ультрафіолетових променях. 17.09.2008 року до неї звернувся невідомий громадянин, паспорта він не надав, назвав своє прізвище , запропонував 2200 Євро обміняти на гривні . Вона прийняла в нього банкноти , перевірила на наявних в банку пристроях ( відео-Євро-спектр), купюри світились звичайним жовтим та яскраво-жовтим кольором, було видно водяні знаки , на прапорі були зірки , захисна полоса була всередині волокон , на ній видно номінал- банкнот 200 Євро, тобто сумніву в неї банкноти не викликали , пристрій відео-Євро-спектр показав, що вони не були підробленими . В кінці робочого дня вона здала купюри разом з іншими грішми інкасаторам з Запоріжжя . Номера банкнот не записувала , оскільки це не передбачено її посадовими обов»язками . Через декілька днів їй зателефонувала керуюча з Голованівського відділення і повідомила , що купюри по 200 Євро підроблені . Через тиждень приїздили працівники міліції , проводили перевірку , переглядали записи з камер відеоспостереження , але її вини не встановили і кримінальну справу не порушували . Вона вважає , що на експертизу направили не ті купюри , які вона обміняла , а інші , банкноти вона перевіряла . Купюри в неї не вилучали , актів вона не бачила , де взяли банкноти, які надіслали на експертизу , їй не відомо , попередження їй не оголошували . В 2009 році банк без її згоди почав утримувати кошти з її заробітної плати за нестачу, утримали більше 600 грн і вона написала заяву на звільнення за власним бажанням , звільнилась в травні 2009 року , банк до неї ніяких претензій не пред»являв до даного часу . Своєї вини не визнає ,просить позов залишити без задоволення. Представник відповідача [PERSON] суду пояснила , що підстави для задоволення позову відсутні . Відповідач [PERSON] працювала у позивача на посаді касира -операціоніста і свої обов»язки виконувала належним чином . 17.09.2008 року відповідач здійснила обмін Євро на гривню, на спеціальних пристроях перевірила банкноти , підроблених не виявила , здала купюри інкасатору . Про підроблені банкноти дізналася усно через декілька днів , купюри в неї не вилучали , номера купюр не переписували , тобто позивач не довів , що підроблені купюри були прийняті саме [PERSON] і з її вини заподіяна шкода ПАТ КБ «Приватбанк» . Акт про вилучення купюр відсутній , акт про дослідження банкнот складений лише 04.11.2008 року, номера купюр переписали через півтора місяця . Оскільки відповідачка перебувала з позивачем в трудових відносинах ,позивачу необхідно посилатися не на норми цивільного , а на норми трудового законодавства , тобто відповідно до вимог ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність лише за пряму дійсну шкоду , яка заподіяна винними протиправними діями працівника за наявності причинного зв»язку між заподіяною шкодою та його винними діями чи бездіяльністю. Позивач надав суду лише докази того , що йому заподіяна шкода, але не довів , що підроблені банкноти обміняла на гривні саме [PERSON] 17.09. 2008 року . Представник позивача не довів , що на експертизу були надіслані банкноти , які обміняла на гривні саме [PERSON] , не надав акта вилучення у неї або з інкасаторської сумки сумнівних 11 банкнот по 200 Євро , тому стверджувати хто і де обміняв банкноти на фальшиві неможливо. Крім того , позивач пропустив передбачений законом строк звернення до суду з позовом про стягнення нестачі. Факт купівлі фальшивих банкнот , як стверджує позивач, мав місце 17.09.2008 року , часткове відшкодування шкоди мало місце до 05.05.2009 року , а позивач звернувся до суду в березні 2014 року , тобто через 5 років. Просить позов залишити без задоволення . Суд , заслухавши пояснення представника позивача , відповідача та її представника , дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов до висновку , що в позові ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про відшкодування шкоди , завданої внаслідок нестачі , необхідно відмовити. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у справі. Відповідно до вимог ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями /бездіяльністю/ працівника. Ст.ст.134,135-1 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статею 130 цього Кодексу. Судом встановлено , що відповідач [PERSON] з 25.02.2008 року по 05.05.2009 року працювала у позивача на посаді касира -операціоніста 53 відділення ( смт. Побузьке) Кіровоградської філіалу ПАТ КБ «Приватбанк» , 25.02.2008 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про повну матеріальну відповідальність ,відповідно до якого [PERSON] взяла на себе зобов»язання по забезпеченню цілості майна та інших цінностей , переданих їй на зберігання або для інших цілей , тобто між сторонами склалися правовідносини , які регулюються нормами Законодавства про працю України , (а/с- 10-11,12,13,14-15,16). Посадовою інструкцією [PERSON] , поряд з іншими обов»язками , було передбачено здійснення операцій з купівлі-продажу іноземної валюти , а/с- 18-21. Для належного виконання своїх посадових обов»язків позивач створив [PERSON] умови , необхідні для нормальної роботи , а саме , забезпечив її відео детектором інфрачервоних та ультрафіолетових променів ( ИК+УФ) та автоматичним детектором для визначення ознак підроблення валют , а/с- 22. 17.09.2008 року відповідачка , здійснюючи купівлю Євро (EUR) , тобто обмінюючи Євро на гривні , прийняла у невідомої особи 2200 Євро( 11 банкнот по 200 Євро) , перевірила їх на предмет підробки на відео детекторі в ІЧ та УФ (ИК та УФ) спектрах та на автодетекторі , впевнилась , що купюри не фальшиві,виписала квитанції про отримання Євро і передала невстановленій особі 14916 грн відповідно до курсу євро 6,780 на час купівлі , (а/с-44) . В кінці робочого дня відповідачка склала реєстр купленої іноземної валюти та передала її інкасаторам з Запоріжжя . Серії та номера банкнот [PERSON] не переписала, оскільки посадова інструкція та реєстр цього не передбачають. Відповідно до ст..60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи , які беруть участь в справі , мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених ст..61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доводи представника позивача про те , що відповідач неналежним чином виконала свої обов»язки , як на відповідних приладах так і візуально купюри не перевірила , підроблення не побачила або не хотіла побачити, крім пояснень відповідача, спростовані в судовому засіданні наказом Кіровоградського РУ «Приватбанку» NZAKL-2008/1-5440 від 27.11.2009 року про покарання касира по факту виявлення підроблених банкнот , в якому зазначено , що проведеною перевіркою відеоспостереження встановлено , що операціоніст [PERSON] провела перевірку купюр в інфрачервоних променях і на наявність магнітної полоси , але підроблення не розпізнала , що свідчить про її низьку кваліфікацію , тому за непроведення в повному обсязі перевірки банкнот іноземної валюти відповідачці оголошено попередження , а/с- 26 , з наказом [PERSON] не ознайомлена , її підпис відсутній . На припущеннях ґрунтуються докази представника позивача про те , що фальшиві 11 банкнот по 200 Євро купила в невідомої особи саме відповідачка і що саме ці сумнівні банкноти були направлені на дослідження . В судовому засіданні з»ясовано, що [PERSON] передала куплену нею іноземну валюту , в тому числі і 2200 Євро інкасаторам з Запоріжжя в установленому в відділенні порядку без зазначення серій та номерів банкнот . Про сумнівність банкнот відповідачці стало відомо з телефонної розмови з керуючою Голованівським відділенням банку через декілька днів , будь-яких претензій позивач до [PERSON] не пред»являв , банкнот в її присутності не вилучав , пояснення про купівлю Євро 17.09.2008 року відібрав 20.11.2008 року , тобто більше ніж через 2 місяці , а/с- 25,46. З акта № 884 про дослідження сумнівної банкноти від 04.11.2008 року слідує , що акт складено у відділі експертизи і захисту грошей Департаменту готівково-грошового обігу національного Банку України , досліджено 11 банкнот номіналом по 200 Євро , які вилучили під час перерахування в касі касир [PERSON] в присутності контролера [PERSON] в коринці касира Голованівського відділення [PERSON] згідно з актом розбіжностей від 19.09.2008 року № 5 . Банкноти надійшли до операційного управління Національного Банку України від Кіровоградської філії ЗАТ КБ «Приватбанк» згідно з описами від 22.09.2008 року , а/с- 8-9. Представник позивача не надав суду вказаного акта від 19.09.2008 р № 5 та опису від 22.09.2008 року, не довів , що до переданих інкасаторам купюр ( по реєстру 12 банкнот по 200 Євро , а не 11 ) в період з 17.09. до 19.09.2008 року ніхто не мав доступу , що вилучались вони у інкасаторів в присутності інших осіб по акту , не пояснив чому і які саме Євро купюри вилучали в коринці касира [PERSON], де зберігалися купюри з 19 по 22 .09.2008 року , з 22.09.2008 року по 04.11.2008 року і хто мав до них доступ до моменту проведення експертного дослідження , тобто твердження представника позивача про те , що саме [PERSON] 17.09.2008 року здійснила купівлю підроблених 11 банкнот по 200 Євро, що саме ці сумнівні банкноти надіслані на дослідження ґрунтуються на припущеннях. Крім того , не надав позивач та його представник доказів того , що нестача матеріальних цінностей , тобто готівки в гривнях чи Євро в відділенні № 53 ( смт. Побузьке) взагалі мала місце , акт ревізії або будь-яких інший документ , що підтвердив би нестачу , до матеріалів справи не долучений . Єдиним нагадуванням про нестачу є наказ Кіровоградського РУ «Приватбанку» NZAKL -2008/1-5440 від 27.11.2009 року про покарання касира відділення № 53 «Побузьке»,в якому зазначено . що внаслідок некваліфікованих дій касира в касі відділення «Побузьке- 53 » виникла нестача в сумі 14916 грн. Разом з тим , навіть в зазначеному наказі відсутнє посилання на ревізію в касі відділення або іншу перевірку , вказано , що [PERSON] 19.09.2008 року здала в касу перерахунку Кіровоградського РУ 11 банкнот Євро як залишки , що суперечить наявним у справі доказам. Вказаний суперечливий наказ про залишки та нестачу не є офіційним документом , що підтверджує нестачу , тому суд його до уваги не приймає і вважає , що позивач не довів факту нестачі та заподіяння відповідачем матеріальної шкоди ПАТ КБ « Приватбанк» , тому в задоволенні позову необхідно відновити за необґрунтованістю позову . Доводи представника відповідача [PERSON] щодо відмови в задоволенні позову в зв»язку з пропуском строку позовної давності не заслуговують на увагу , оскільки положення ЦК України про позовну давність застосовується лише у випадках обґрунтованості позову . У разі , якщо вимоги є необґрунтованими , суд має відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Викладене , крім зазначеного , підтверджується розрахунком спричиненої матеріальної шкоди , з якого слідує , що сума нестачі становить не 2200 , а 1865, 22 Євро , а/с- 6 , довідкою про офіційний курс гривні до Євро , а/с- 7 , наказом про звільнення [PERSON] з посади , а/с- 17, Статутом ПАТ КБ «Приватбанк», а/с- 32-35 , меморіальним ордером від 05.02.2009 року про стягнення з [PERSON] нестачі в сумі 623,18 грн ( 63,14 Євро) , а/с- 43 (зворот), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] , а/с- 71 , довідкою про відсутність відмовних матеріалів по факту нестачі , а/с- 84 , не викликає сумніву , є достовірним , докази є вичерпними. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати по справі необхідно покласти на позивача. Куруючись ст.ст.10,11,60, 88 , 212 , 214,215,218 ЦПК України , ст. 130 , 131 , 134 , 135-1 , 138 КЗпП України , суд

Outcome: dismissed