Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Представник позивача подав до суду вказану вище позовну заяву, в якій просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 24.12.2015 року по 31.01.2016 року в сумі 17770 грн. 34 коп. та 1762 грн. судових витрат. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». 01.05.2011 року між [PERSON] та КП «ХТМ» було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №12194. Згідно зазначеного договору позивач постачає теплову енергію в житлові приміщення відповідача, які знаходяться в житловому будинку [ADDRESS]. Відповідач сплачує рахунки, але не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 24.12.2015 року по 31.01.2016 року в сумі 17770 грн. 34 коп. За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про включення опалення №173/4419 від 14.10.2015 року та відключенням опалення №173/10536 від 15.04.2016 року. 11.03.2019 року представник позивача подав через канцелярію суду заяву, в якій збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію на загальну суму 19918 грн. 22 коп., у зв'язку із тим, що відповідач не в повному обсязі сплатила нарахування за спожиту теплову енергію за березень 2016 року, а саме нараховано по приладу обліку теплової енергії 11856 грн. 30 коп. сплачено 9708 грн. 42 коп. Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання , була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет 26.02.2019 року було викладено судове повідомлення, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та роз'яснено відповідачу його право щодо направлення до суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів та заяв свідків, що підтверджують заперечення відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавала. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу №1-5,5а,5б,5в,6-:-14, ХХІІ,ХХІІІ загальною площею 230,9 кв.м в літ. «А-5» в будинку [ADDRESS] та нежитлові приміщення першого поверху №15,16,18,20,23,ХІV загальною площею 118,4 кв.м. в літ «А-5», які знаходяться в будинку [ADDRESS], що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бистрицькою А.П. Згідно розрахунку, який знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед підприємством за отриману теплову енергію за період з 24.12.2015 року по 31.01.2016 року складає 19918 грн. 22 коп. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актом про підключення опалення №173/4419 від 14.10.2015 р. та актом про відключення опалення №170/4954 від 05.04.2016 р., №170/7266 від 03.04.2017 р., №173/10536 від 05.04.2016 р., що складені представниками КП «Харківські теплові мережі» та житлово-експлуатаційної організації. Як вбачається з матеріалів справи, за кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Згідно ст.68 ЖК України наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується окремо від квартирної плати згідно встановленим тарифам. Однак, відповідач будучи зобов'язаним своєчасно вносити плату за отриманні послуги, в однобічному порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашає заборгованість добровільно. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. На підставі ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Такі заяви до суду не були надані. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач порушує право позивача на отримання оплати за надання послуг з опалення, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню, а сума боргу - стягненню. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved