Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ « Приват-Банк» звернувся в суд із позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.07.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але умови договору щодо погашення кредиту відповідач у справі не виконав і станом на 31.07.2015 року має заборгованість 6362.20 гривень, яка складається : - 1571.87 гривень заборгованість за кредитом; - 2421.18 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1590.00 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також: - 500.00 гривень штраф (фіксована частина) та - 279.15 гривень - штраф (процентна складова). Представник позивача просила позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача у примусовому порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 6362.20 гривень та судові витрати у розмірі 1218 гривень судового збору, розглянути справу у відсутності представника. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не зявився, але надав письмові пояснення, що не визнає позовні вимоги, оскільки договір кредиту б/н від 11.07.2012 року з позивачем у справі він не укладав, підпис у наданій до справи копії договору не його, додана копія паспорту до кредитного договору також не його, оскільки не його фото на паспорті громадянина України, а також те, що з 13.05.2011 року по 11.09.2014 року він перебував у місцях позбавлення волі у Північній виправній колонії УДПТС України в Херсонській області і не міг перебувати у місті Миколаєві під час укладання договору кредиту, одночасно заявивши, що під час його затримання його паспорт громадянина України був вилучений працівниками міліції, надавши до суду копію паспорту на його імя МР 393900, отриманого 20.12.2012 року у Суворовському РВ у м. Херсон УМВД України в Херсонській області. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності позивача та відповідача на підставі заяви про розгляд справи у відсутність представника та відповідача, постановивши заочне рішення, що не порушує процесуальних прав сторін у справі, передбачених законом. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приваи Банк» не підлягають задоволенню з наступного: Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України , зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Суд, за наданих відповідачем доказів, які є належними та допустимими при розгляді даної справи, встановив, що кредитний договір б/н від 11.07.2012 року [PERSON] з ПАТ КБ «Приват Банк» не укладав в силу його відсутності на даний час у місці укладення кредитного договору з причин перебування у місцях позбавлення волі, а тому не отримував кредит у розмірі 1600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки і, відповідно, умови договору щодо погашення кредиту не порушував, тому позовні вимоги до особи відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], [NUMBER] не обґрунтовані, оскільки перебувають у сфері дії кримінального судочинства, а не цивільно правових відносин щодо встановлення особи, яка відповідальна за належне виконання кредитного договору б/н від 11.07.2012 року.

Outcome: dismissed