Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Представник позивачів за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на користь позивачівнарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходу у звязку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що [PERSON] 08.02.2017 року було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку. [PERSON] 25.01.2017 року було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку. [PERSON] 25.01.2017 року було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку. [PERSON] 30.01.2017 року було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку. [PERSON] 12.05.2017 року було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку. [PERSON] 01.02.2017 року було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку. 13.02.2018 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від представника позивачів за довіреністю [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить стягнути з відповідача на користь: - [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 13474,25 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 19901,40 грн., компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати 621,00 грн.; - [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 7311,52 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 75709,50 грн., компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати 2104,50 грн.; - [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 5962,56 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 34223,55 грн., компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати 1231,65 грн.; - [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 24532,50 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 43719,48 грн., компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати 2011,66 грн.; - [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 25200,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 31013,01 грн., компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати 781,20 грн.; - [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20904,15 грн., компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати 2920,52 грн. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень, а саме: просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 65083,59 грн. Від стягнення з відповідача на його користь заборгованості з заробітної плати в розмірі 70214,35 грн. відмовився, оскільки 22.11.2017 року відповідачем на його користь було перераховано заборгованість з заробітної плати в сумі 70214,35 грн. До початку судового засідання від представника позивачів [PERSON] В,М., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за довіреністю [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у його відсутність, а також про уточнення позовних вимог, а саме: просить стягнути з відповідача на користь - [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 16062,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 26942,93 грн.; - [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 34353,60 грн. Від стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості з заробітної плати в розмірі 32567,40 грн. відмовився, оскільки 22.11.2017 року відповідачем на користь [PERSON] було перераховано заборгованість з заробітної плати в сумі 32567,40 грн. - [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 26240,40 грн. Від стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості з заробітної плати в розмірі 25373,67 грн. відмовився, оскільки 22.11.2017 року відповідачем на користь [PERSON] було перераховано заборгованість з заробітної плати в сумі 25373,67 грн. - [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 21947,88 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 32825,52 грн.; - [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 23888,80 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 23624,64 грн. До початку судового засідання від представника відповідача за довіреністю [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив про, що відповідно до довідки Товариства № 16-07/611 від 19.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягає сплаті [PERSON] становить 16062,00 грн. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 178,43 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 08.02.2017 року (дата звільнення [PERSON]М.) по 22.02.2018 року включно (дата розгляду справи судом) склали 152 робочих дня. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 27121,36 грн. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/285 від 22.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягала сплаті [PERSON] становила 32567,40 грн., та була сплачена останньому шляхом перерахування на його банківську картку 22.11.2017 року. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 286,28 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 25.01.2017 року (дата звільнення [PERSON]О.) по 22.11.2017 року (дата проведення остаточного розрахунку) склали 119 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 34067,32 грн. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/283 від 22.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягала сплаті [PERSON] становила 25373,67 грн., та була сплачена останньому шляхом перерахування на його банківську картку 22.11.2017 року. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 218,67 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 25.01.2017 року (день звільнення [PERSON]В.) по 22.11.2017 року (дата проведення остаточного розрахунку) склали 119 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 26021,73 грн. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/612 від 19.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягає сплаті [PERSON] становить 21947,88 грн. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 210,42 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 30.01.2017 року (дата звільнення [PERSON]Г.) по 22.02.2018 року включно (дата розгляду справи судом) склали 153 робочих дня. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 32194,26 грн. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/273 від 19.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягає сплаті [PERSON] становить 23888,80 грн. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 201,92 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 12.05.2017 року (дата звільнення [PERSON]А.) по 22.02.2018 року включно (дата розгляду справи судом) склали 118 робочих дня. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 23826,56 грн. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/286 від 22.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягала сплаті [PERSON] становила 70214,35 грн., та була сплачена останньому шляхом перерахування на його банківську картку 22.11.2017 року. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 556,27 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 01.02.2017 року (дата звільнення [PERSON]П.) по 22.11.2017 року (дата проведення остаточного розрахунку) склали 117 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 65083,59 грн. Крім того, представник відповідача за довіреністю [PERSON] справу просив розглянути без його участі. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та наказом по підприємству від 08.02.2017 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та наказом по підприємству від 25.01.2017 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та наказом по підприємству від 25.01.2017 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та наказом по підприємству від 30.01.2017 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та наказом по підприємству від 12.05.2017 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та наказом по підприємству від 01.02.2017 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 року про встановлення режиму неповного робочого тижня, з 26.05.2014 року на Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденний неповний робочий тиждень, робочі дні: понеділок, вівторок, середа . Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/611 від 19.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягає сплаті [PERSON] становить 16062,00 грн. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 178,43 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 08.02.2017 року (дата звільнення [PERSON]М.) по 22.02.2018 року включно (дата розгляду справи судом) склали 151 робочих дня. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON], становить 26942,93 грн. з розрахунку: 178,43 грн. (середньоденна заробітна плата) х 151 (кількість робочих днів з 08.02.2017 року по 22.02.2018 року), без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. В день звільнення [PERSON] в порушення ст.116 КЗпП України не були виплачені належні суми заробітної плати. З урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/285 від 22.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягала сплаті [PERSON] становила 32567,40 грн., та була сплачена останньому шляхом перерахування на його банківську картку 22.11.2017 року. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 286,28 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 25.01.2017 року (дата звільнення [PERSON]О.) по 22.11.2017 року (дата проведення остаточного розрахунку) склали 120 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 34353,60 грн. з розрахунку: 286,28 грн. (середньоденна заробітна плата) х 120 (кількість робочих днів з 25.01.2017 року по 22.11.2017 року), без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. В день звільнення [PERSON] в порушення ст.116 КЗпП України не були виплачені належні суми заробітної плати. З урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/283 від 22.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягала сплаті [PERSON] становила 25373,67 грн., та була сплачена останньому шляхом перерахування на його банківську картку 22.11.2017 року. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 218,67 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 25.01.2017 року (день звільнення [PERSON]В.) по 22.11.2017 року (дата проведення остаточного розрахунку) склали 120 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 26240,40 грн. з розрахунку: 218,67 грн. (середньоденна заробітна плата) х 120 (кількість робочих днів з 25.01.2017 року по 22.11.2017 року), без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. В день звільнення [PERSON] в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/612 від 19.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягає сплаті [PERSON] становить 21947,88 грн. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 210,42 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 30.01.2017 року (дата звільнення [PERSON]Г.) по 22.02.2018 року включно (дата розгляду справи судом) склали 156 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 32825,52 грн. з розрахунку: 210,42 грн. (середньоденна заробітна плата) х 156 (кількість робочих днів з 30.01.2017 року по 22.02.2018 року), без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. В день звільнення [PERSON] в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/273 від 19.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягає сплаті [PERSON] становить 23888,80 грн. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 201,92 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 12.05.2017 року (дата звільнення [PERSON]А.) по 22.02.2018 року включно (дата розгляду справи судом) склали 117 робочих дня. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 23624,64 грн. з розрахунку: 201,92 грн. (середньоденна заробітна плата) х 117 (кількість робочих днів з 12.05.2017 року по 22.02.2018 року), без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. В день звільнення [PERSON] в порушення ст.116 КЗпП України не були виплачені належні суми заробітної плати. З урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки Товариства № 16-07/286 від 22.02.2018 року сума заборгованості по заробітній платі (враховуючи вихідну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку з відрахуванням усіх податків та обовязкових платежів), що підлягала сплаті [PERSON] становила 70214,35 грн., та була сплачена останньому шляхом перерахування на його банківську картку 22.11.2017 року. Середньоденна заробітна плата на день звільнення [PERSON] складала 556,27 грн. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які з 01.02.2017 року (дата звільнення [PERSON]П.) по 22.11.2017 року (дата проведення остаточного розрахунку) склали 117 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 65083,59 грн. з розрахунку: 556,27 грн. (середньоденна заробітна плата) х 117 (кількість робочих днів з 01.02.2017 року по 22.02.2018 року), без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved