Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], по якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» завдану матеріальну шкоду у розмірі 24394 грн. 29 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] працювала у ПАТ КБ «Приватбанк» на посаді касира-операціоніста в касі перерахунку Кіровоградського ГРУ з 27.06.2012 року по 14.09.2012 року. 27.06.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. [PERSON] перебуваючи на посаді касира-операціоніста в ПАТ КБ «ПриватБанк» під час неналежного виконання своїх службових обов»язків утворила недостачу коштів у загальному розмірі 24394 грн. 29 коп. Під час проведення внутрішньобанківської перевірки, відповідач свою провину визнала у повному обсязі. Проте, до цього часу відповідач завдану банку шкоду не відшкодувала, що змусило ПАТ КБ «ПриватБанк» звернутись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 24394 грн. 29 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила застосувати до позовних вимог строк позовної давності відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України в один рік та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов до висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у справі. Судом встановлено наступне. 27.06.2012 року [PERSON] прийнята на роботу в ПАТ КБ «Приват Банк» на посаду касира-операціоніста, що підтверджується копією трудового договору № 6800967 від 27.06.2012 року /а.с. 10-12/. Також, 27.06.2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про повну матеріальну відповідальність №DOG 6800967 від 27.06.2012 року /а.с. 13-14/. Відповідно до п. 2.1. договору, предметом договору є прийом працівником на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності і/або схоронності матеріальних цінностей роботодавця при виконанні покладених трудовим договором і локальними актами роботодавця трудових обов'язків і встановлених законодавством вимог, порушення яких тягне до фінансових втрат роботодавця. Пунктом 3.1. договору про повну матеріальну відповідальність від 27.06.2012 року встановлено, що працівник, який обіймає посаду і/або виконує роботу, безпосередньо пов'язану зі зберіганням, обробкою, розподілом, продажем, відпуском, перевезенням або застосуванням у процесі роботи матеріальних цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності матеріальних цінностей. Відповідно до Положення по організації роботи каси перерахунку, до основних обов'язків [PERSON] відносяться: організація і проведення роботи з якісного здійсненню перерахунку виручки клієнтів, операцій завантаження, вивантаження ATM (банкоматів і терміналів), обробки коштів, інкасованих у відділеннях банку, формування сум підкріплень, сортування, обробка, формування грошової готівки, виключення з обороту старої купюри, вилучення сумнівних банкнот і монет, якісна підготовка здачі коштів в НБУ, обробка грошових готівкових коштів, куплених у інших банків і систем філій Приватбанку, підготовка грошових готівкових коштів при продажу іншим банками в системі; своєчасне відображення всіх операцій у програмних комплексах, виконання вимог внутрішньобанківських нормативних документів, що регламентують заповнення звітів і формування проводок по зарахуванню торгової виручки, операцій із завантаження та вивантаження ATM, підкріпленню, вивезення надлишків, між філіальні і міжбанківським угодам; забезпечення якісної обробки позабалансових цінностей, відображення їх передачі/прийому в програмних комплексах; забезпечення збереження грошових коштів, цінностей, касових документів та інші обов'язки, передбачені посадовою інструкцією касира каси перерахунку та Положенням по організації роботи каси перерахунку, затвердженого наказом № СП-2011-856 від 18.08.2011 року. [PERSON] перебуваючи на посаді касира-операціоніста у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», під час неналежного виконання своїх службових обов'язків утворила недостачі в касах, а саме: 02 липня 2012 року на суму 240,29 грн., що підтверджується актом про нестачу/надлишки грошових коштів в операційній касі № 15422536 від 02 липня 2012 року /а.с. 15/; 05 липня 2012 року - на суму 8852,65 грн., що підтверджується актом про нестачу/надлишки грошових коштів в операційній касі № 15509374 від 05 липня 2012 року /а.с. 16/; 07 липня 2012 року - на суму 1577,88 грн., що підтверджується актом про нестачу/надлишки грошових коштів в операційній касі № 15593278 від 07 липня 2012 року /а.с. 17/; 16 липня 2012 року - на суму 755 грн., що підтверджується актом про нестачу/надлишки грошових коштів в операційній касі № 15806865 від 16 липня 2012 року /а.с. 18/; 17 липня 2012 року - на суму 12968,47 грн., що підтверджується актом про нестачу/надлишки грошових коштів в операційній касі № 15842082 від 17 липня 2012 року /а.с. 19/. Загальна сума недостачі про актам склала 24394 грн. 29 коп. Вказані акти підписані керівником відділення [PERSON] та завідуючою касою [PERSON]. [PERSON] свою вину в утворенні недостач коштів, зазначених в актах від 02.07.2012 року, 05.07.2012 року, 07.07.2012 року, 16.07.2012 року, 17.07.2012 року визнала, просила провести погашення недостачі шляхом списання коштів з зарплатної картки, що підтверджується розписками по кожному факту нестачі, де міститься підпис відповідача в електронному вигляді /а.с. 5-9/. Проте, на теперішній час вказана сума завданої шкоди відповідачем ПКТ КБ «ПриватБанк» не сплачена. Відповідно до п. 4.1. договору про повну матеріальну відповідальність від 27.06.2012 року, підставою для притягнення працівника до матеріальної відповідальності є заподіяний діями або бездіяльністю працівника матеріальний збиток і/або ушкодження матеріальних цінностей, які належать роботодавцеві і/або іншим особам, матеріальні цінності яких перебувають у користуванні Роботодавця на підставі відповідних угод між Роботодавцем і такими особами. Відповідно до вимог ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями /бездіяльністю/ працівника. Ст.ст.134,135-1 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. 21.05.2014 року представником відповідача до суду подано письмову заяву, якою просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст. 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акту або висновку. Шкоду, заподіяну [PERSON] ПАТ КБ «Приватбанк» було виявлено 02.07.2012 року, 05.07.2012 року, 07.07.2012 року, 16.07.2012 року, 17.07.2012 року, проте позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди лише 29.11.2013 року, тобто поза межами строку позовної давності. Оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, після спливу встановленого ч.3 ст.233 КЗпП України строку в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди, представником позивача зазначено, що строк звернення до суду не пропущено, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд залишає фактично понесеними позивачем.

Outcome: dismissed