Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Самойленко П.М. звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про відшкодування збитків, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 27 042,87 грн.та судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання представник позивача Герман С.М. подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, 02 листопада 2015 року о 17 год. 40 хв. в м.Рівне по вул.Костромській, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Крайслер» д.н.з. [NUMBER] ., не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який зупинився для здійснення маневру повороту ліворуч. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили 01 грудня 2015 року. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені даної дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доказуванню. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А1/5143428 від 28 квітня 2015 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» при використанні транспортного засобу «Chrysler Saratoga», д.н.з. [NUMBER] . Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначений розмір франшизи становить 500 грн. Власником легкового автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] є ПП «Агата», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] . Згідно наказу директора ПП «Агата» Бабіка В.К. №285-01/06 від 15 червня 2020 року, автомобіль марки «ВАЗ 21099» в зв`зку з виробничою необхідністю закріплено за фахівцем-аналітиком з досліджень товарного ринку ПП «Агата» [PERSON] . Відповідно до наказу директора ПП «Агата» Бабіка В.К. №235-01/06 від 16 червня 2015 року, [PERSON] призначено на посаду фахівця-аналітика з дослідження товарного ринку ПП «Агата» з 16 червня 2015 року на основне місце роботи. Із довідки ВДАІ м.Рівне, виданої [PERSON] , вбачається, що 02 листопада 2015 року о 17 год. 40 хв. в м.Рівне по вул.Костромській, 1 внаслідок ДТП автомобіль марки «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження задньої частини автомобіля. 03 листопада 2015 року представником ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» аварійним комісаром Кулібабою В.М. складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] . При огляді автомобіля був присутній представник ПП «Агата». 04 листопада 2015 року оцінювачем Поляковим В.О. на підставі заяви ПП «Агата», був складений протокол огляду пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] . При огляді автомобіля був присутній водій [PERSON] , з переліком пошкоджень погодився, підписавши протокол огляду. Згідно ремонтної калькуляції №3559 від 26 грудня 2015 року складеної ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу без ПДВ складає 27 542,87 грн. 02 листопада 2015 року директор ПП «Агата» Бабік В.К. звернувся до Житомирської філії ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. Як вбачається з платіжного доручення №1045 від 20 лютого 2016 року року, страховиком ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акта №ОЦ/011/000/16/0060 від 24 лютого 2016 року було виплачено ПП «Агата» страхове відшкодування в розмірі 27 042,87 грн. з відрахуванням суми франшизи в розмірі 500 грн. (27542,87 грн.-500 грн.) 12 жовтня 2018 року відповідачу [PERSON] була направлена претензія з вимогою про відшкодування в порядку регресу збитків завданих ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в розмірі 27 042,87 грн., однак в добровільному порядку вказані кошти повернуті не були. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) Верховний Суд зазначив про те, що відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Водій транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмово надати страховику, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, моторне (транспортне) страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди (підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 02 листопада 2015 року за участю транспортного засобу «Крайслер» д.н.з. [NUMBER] . Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд визнає правомірними, обґрунтованими та доведеними вимоги позивача ПАТ «Українська-пожежно-страхова компанія» про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 27 042,87 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved