Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Представник ТОВ «РДО Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд зобов'язати відповідачку повернути ТОВ «РДО УКРАЇНА» сівалку зернову механічну 455-7,6м., серійний номер - 1N00455ХLC0745211; стягнути з відповідачки на користь ТОВ «РДО УКРАЇНА» неустойку в розмірі 29 624,89 гривні, а також стягнути з відповідачки на користь ТОВ «РДО УКРАЇНА» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 гривні. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що ТОВ «РДО УКРАЇНА» є власником сівалки зернової механічної 455-7,6м., серійний номер - №1N00455ХLC0745211,яка згідно Договору відповідального зберігання сільськогосподарської техніки №290В3 від 18.12.2013 року Позивачем була передана [PERSON] на тимчасове зберігання. Відповідно до Акту приймання-передачі від 18.12.2013 року, сівалка була прийнята [PERSON] та досі зберігається в неї, незважаючи на неодноразові письмові вимоги з боку Позивача про повернення зазначеної сівалки від 27.05.2014 року та від 12.06.2014 року, що відправлялися на адресу реєстрації [PERSON]. Оскільки відповідачка вимоги власника про повернення майна не виконує, Товариство вважає, що [PERSON] незаконно утримує майно в себе без правових підстав, тому звернулося до суду з вказаним позовом. Крім цього Позивач, посилаючись на п.6.2. Договору відповідального зберігання, вимагає від відповідача сплати неустойки в розмірі 0,2% від вартості переданого майна, за кожний день затримки цього майна, в загальній сумі 29 624,89 грн., а також стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн. В судове засідання призначене до розгляду на 20.11.2014 року представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] та ї представник письмові заперечення на позов суду не надали, в судові засідання не з'явилися, про час та місце судових засідань повідомлені належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою. Зі згоди представника Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «РДО УКРАЇНА», яке виступало як Поклажодавець, та [PERSON], яка виступала як Зберігач, було укладено Договір відповідального зберігання сільськогосподарської техніки №290В3 від 18.12.2013 року, відповідно до п.1.1. якого на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності, вказані в Акті прийому-передачі. Прийняття [PERSON] на відповідальне зберігання від ТОВ «РДО УКРАЇНА» сівалки зернової механічної 455-7,6м., серійний номер - №1N00455ХLC0745211 підтверджується підписаним між Сторонами Актом приймання-передачі майна від 18.12.2013 року, в якому Сторони підтвердили, що майно передане повністю відповідно до умов зазначеного вище Договору, зауважень до якості та кількості майна немає. Зазначена сівалка на момент розгляду справи знаходиться у [PERSON] на відповідальному зберіганні та не повернута Позивачеві. Згідно п.2.1. Договору відповідального зберігання майно, яке передається Зберігачу на весь термін відповідального зберігання згідно даного Договору, є власністю Поклажодавця. Право власності на отримане Майно до Зберігача не переходить. Згідно п.2.3. Договору відповідального зберігання Поклажодавець має право вимагати від Зберігача дострокового повернення переданого йому на відповідальне зберігання майна, або його частини згідно Акту приймання-передачі, а Зберігач повинен повернути Майно на протязі 1 дня з моменту отримання відповідної вимоги. Згідно п.2.4. Договору відповідального зберігання адреса приміщення, в якому зберігатиметься майно - Одеська область, Миколаївський район, с. Андрієво-Іванівка. Згідно п.4.1.4. Договору відповідального зберігання Зберігач зобов'язаний повернути майно Поклажодавцю по першій вимозі в тому самому стані, у якому воно було прийняте на зберігання. ТОВ «РДО УКРАЇНА» є власником зазначеної сівалки зернової механічної на підставі Договору поставки с/г техніки на умовах 100% передоплати № 200813/13 від 20.08.2013 року та додатку до цього договору №/ЗП-10101-02764 від 06.09.2013 року, згідно якого ТОВ «РДО УКРАЇНА» придбало у ПАТ «Компанія «Райз» зазначену сівалку зернову механічну 455-7,6м., серійний номер - №1N00455ХLC0745211, а 10.09.2013 року зазначена сівалка була передана у власність Позивачеві що підтверджується наявними у матеріалах справи Актом приймання-передачі від 10.09.2013 року, видатковою накладною від 10.09.2013 та товарно-транспортною накладною від 10.09.2013 року. З 10.09.2013 року і до цього часу сівалка знаходиться у власності ТОВ «РДО УКРАЇНА», її балансова вартість складає 477 820,76 грн., що підтверджується балансовою довідкою ТОВ «РДО УКРАЇНА» від 20.06.2014 року. В ході розгляду справи встановлено, що ТОВ «РДО УКРАЇНА» неодноразово зверталося до [PERSON] із вимогою щодо повернення зазначеної сівалки та розірвання Договору відповідального зберігання, письмові звернення підтверджуються листами від 27.05.2014 року та від 12.06.2014 року, що були відправлені Позивачем на адресу місця реєстрації [PERSON], зазначену у її паспорті громадянки України - [ADDRESS]. Вказане місце реєстрації [PERSON] на запит суду підтверджено відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 14.08.2014 року, наявною у матеріалах справи. Однак [PERSON] свідомо ухилялася від отримання листів від Позивача із вимогою про повернення майна. Як встановлено судом, досі жодних дій щодо повернення майна на користь Позивача [PERSON] не здійснила. Згідно ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання. Згідно ст. 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився. Згідно ст.944 ЦК України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі. Згідно ст. 546 ЦКУ виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою. Згідно ст. 549 ЦКУ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.6.2. Договору відповідального зберігання у випадку неповернення майна Поклажодавцю за першою вимогою, Зберігач повинен виплатити Поклажодавцю неустойку у розмірі 0,2% від вартості переданого майна, за кожний день затримки. Відтак, Договором відповідального зберігання визначена неустойка у вигляді пені за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 №958, місцева письмова кореспонденція (листи, картки, бандеролі, секограми) - письмова кореспонденція, що пересилається у межах населеного пункту, а в сільській місцевості - у межах території, яка обслуговується одним об'єктом поштового зв'язку; нормативний строк пересилання поштових відправлень (крім простих листів та поштових карток) - час, установлений для пересилання поштових відправлень від об'єкта поштового зв'язку місця приймання до об'єкта поштового зв'язку місця вручення; Нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день. Неустойка у вигляді пені розрахована представником Позивача, незважаючи на перше відправлення вимоги [PERSON] про повернення сівалки 27.05.2014 року, що підтверджується наявною у справі копією поштової квитанції, за власним розсудом Позивача починаючи лише з 18 червня 2014 року. Суд зауважує, що це є правом Позивача. За період з 18.06.2014 - 18.07.2014 сума неустойки у вигляді пені складає 29 624,89 грн. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. Згідно змісту ст. 316-318 ЦКУ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Згідно ст. 319 ЦКУ України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦКУ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 325 ЦКУ суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 386 ЦКУ держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 387 ЦКУ власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Ст. 400 ЦКУ передбачено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку, заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Згідно ст. 1212 ЦКУ особа, яка набула майно або зберегла його без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1213 ЦКУ набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За таких підстав суд вважає за необхідне позов ТОВ «РДО УКРАЇНА» до [PERSON], про зобов'язання повернути ТОВ «РДО УКРАЇНА» сівалку зернову механічну 455-7,6м., серійний номер - 1N00455ХLC0745211 та стягнути неустойку в розмірі 29 624,89 грн., задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відноситься судовий збір.

Outcome: approved