Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду про солідарне стягнення з відповідачів на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/9407/82/53459 від 21.03.2007 року у розмірі 55 551,81 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 452 636,17 грн., з яких: 31 205,06 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 815 987,79 грн. - заборгованість по кредиту; 24 346,75 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 636 648,38 грн. - заборгованість по відсоткам, а також судові витрати по сплаті судового збору - 21 789,54 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого в подальшому змінено на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» 21.03.2007 року був укладений кредитний договір №014/9407/82/53459, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 89 658 доларів США строком до 21.03.2017 року зі сплатою 13,75 % річних. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись до 15 числа кожного місяця відповідно до графіку погашення кредиту. 08 травня 2009 року, 29 квітня 2010 року та 24 листопада 2010 року між банком та позичальником були укладені додаткові угоди відповідно до умов яких позичальнику збільшено строк кредиту на 120 календарних місяці (дата остаточного погашення кредиту - 21.03.2027 року), та тимчасово на період з 15 травня 2009 року до 15 квітня 2010 року та на період з 15 грудня 2010 року до 14 грудня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу. У зв'язку із чим дата остаточного погашення кредиту встановлено до 21.03.2027 року. В забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору між позивачем та [PERSON] 21.03.2007 року укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON], як поручитель зобов'язалась відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №014/9407/82/53459. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі надавши відповідачу [PERSON] кредит в обумовленому договором розмірі, натомість відповідач здійснював свої зобов'язання не належним чином, в результаті чого утворилась вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутність представника позивача. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує повністю та просить суд його задовольнити виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились повторно, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», на підставі заяви-анкети позичальника від 14.03.2007 року, був укладений кредитний договір №014/9407/82/53459, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 89 658 доларів США строком до 21.03.2017 року включно зі сплатою 13,75 % річних (а.с. 16-24, 25-29). Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення заборгованості згідно п. 1.3 цього договору, а саме згідно погодженого Графіку погашення та остаточне погашення кредиту повинно відбутися 21.03.2017 року (а.с. 30-32). 21 березня 2007 року з метою забезпечення зобов'язань за означеним кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], на підставі заяви-анкети поручителя від 14.03.2007 року, укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON], як поручитель зобов'язалась відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором у розмірі 89 658,00 дол. США (а.с. 55-61, 62-64). Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку та меморіальним валютним ордером №7/82/53459, та надав відповідачу грошові кошти в обумовленому договором розмірі - 89 658, 00 доларів США. (а.с. 52, 53). Натомість відповідач, в супереч умов кредитного договору, здійснював свої зобов'язання не належним чином, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. 08 травня 2009 року між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. Крім того, сторони дійшли згоди, тимчасово на період з 15.05.2009 року по 15.04.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором. Сторони погодили і те, що з 08.05.2009 року погашення заборгованості за кредитним договором буде здійснюватися позичальником шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором (а.с. 33-39). 29 квітня 2010 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 2 за умовами якої було збільшено строк кредиту на 120 календарних місяців, у зв'язку з чим дата остаточного погашення кредиту встановлено до 21.03.2027 року. Розрахунок сукупної вартості кредиту викладено у новій редакції (а.с. 40-43). Відповідно до Додаткової угоди № 3 від 24 листопада 2010 року сторони дійшли згоди тимчасово, на період з 15.12.2010 року по 14.12.2011 року зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, у зв'язку з чим графік погашення кредиту, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викладено у новій редакції (а.с. 44-51). Протоколом загальних зборів №Зб-45 від 14 жовтня 2009 року назву Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 79-86). Як убачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/9407/82/53459 від 21.03.2007 року, станом на 09.06.2017 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 551,81 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 452 636,17 грн., з яких: 31 205,06 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 815 987,79 грн. - заборгованість по кредиту; 24 346,75 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 636 648,38 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 10-15). Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов»зання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. З договору поруки слідує, що він діє з дати його підписання сторонами і до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (п. 3.1. договору поруки). Таким чином, умовами договору поруки визначено трирічний строк для припинення договру поруки з дня настання боргового зобов'язання. Як установлено судом, боржник [PERSON], а відтак і поручитель [PERSON] взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 21.03.2027 року, сплачуючи її частинами, щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту за ануїтентною схемою погашення до 15 числа (включно) кожного календарного місяця, та сплачувати позивачу нараховані проценти за користування кредитом щомісячно до 15-го числа (включно) кожного календарного місяця або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, враховуючи, що за умовами кредитного договору, чергові платежі позичальник повинен був здійснювати не пізніше 15 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через три роки, як визначено пунктом 3.1. договору поруки, після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Як убачається із розрахунку заборгованості (а.с. 10-15) останнє погашення заборгованості за кредитним договром відбулось 01.03.2013 року. 10 червня 2017 року на адресу відповідачів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направив вимогу про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором протягом п'яти календарних днів з дати одержавння повідомлення (а.с. 65-68). Проте вимоги банку в добровільному порядку виконані не були. З даним позовом до суду Банк звернувся 12.08.2017 року. Таким чином, з квітня місяця 2013 року у Банка виникло право на звернення, зокрема і до поручителя з вимогою про стягнення боргу. Проте, з такою вимогою Банк звернувся 12.08.2017 року при поданні позову до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України договір поруки є припиненим. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, щовідповідачі порушили взяті на себе зобов»язання, визначені кредитним договором та договором поруки, щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків, що призвело до виникнення заборгованості, проте, в силу вимог закону, порука є припиненою, а тому підстави для стягнення кредитної заборгованості з поручителя відсутні. Згідно із ч. 2 , 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Сторонами досягнуто згоди за умовами укладеного між ними договору, щодо виконання зобов'язання в іноземній валюті - доларах США. Позивач в порядку та на умовах, встановлених законом має право на видачу кредиту в іноземній валюті - доларах США, що підтверджується банківською ліцензію та дозволом (а.с. 75-78) . З огляду на означене, оскільки відповідач порушив зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором до суду не надав, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для частковогом задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості у розмірі 55 551,81 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 452 636,17 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 21 789,54 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial