Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]., та зі стягненням аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] При цьому доньку відповідачі залишили самовільно в комунальному закладі охорони здоров'я. Рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради дитину зареєстровано в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Після народження 30 квітня 2014 року дитина переведена з пологового будинку до патології новонароджених. Рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради дитині надано статус такої, що позбавлена батьківського піклування. Рішенням колегії Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради [PERSON] була влаштована в державний заклад на постійне повне державне забезпечення до Маріупольського дитячого будинку змішаного типу «Центр опіки» з 6 червня 2014 р. н. Згідно наказу управління освіти на період проведення антитерористичної операції у місті Маріуполі дитина виїхала до комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини». Мати та батько дитини раніше позбавлялись батьківських прав у відношенні інших двох дітей, [PERSON], 1994 р. н., та [PERSON], [INFO], які за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя були вже всиновлені. Мати дитини не має постійного місця мешкання та доходу. Також вона не має паспорту та можливості утримувати дитину, тому покинула її у пологовому будинку. Батьки дитини не відвідували жодного разу свою дитину в «Центрі опіки». На підставі переліченого просив позбавити батьківських прав відповідачів відносно малолітньої [PERSON] та стягнути з них аліменти на утримання дитини на особовий рахунок, відкритий на [PERSON] У судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності, Павленко С. М., на задоволенні позову наполягала, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник прокуратури Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області, Кулік А. В., в судовому засіданні повністю підтримала вимоги позивача, які вважала такими, що відповідатимуть інтересам малолітньої дитини. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], до суду не з'явились за невідомих суду причин повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, які з'явились, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При цьому за ч. 4 ст. 12 вказаного Закону позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» в разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров'ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Згідно свідоцтва про народження, виданого 13 травня 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 357 від 13 травня 2014 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що відомості про народження [PERSON] були внесені у актовий запис про народження дитини на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК України) (а. с. 8). Про неналежне виконання своїх батьківських обов'язків відповідачами свідчать повідомлення медичного центру про [PERSON], [INFO]., яка залишилась без батьківського піклування від 30 квітня 2014 року, бо мати самовільно покинула дитину; актом закладу охорони здоров'я, що малолітня [PERSON] була покинута 28 квітня 2014 року в пеританальному центрі міста Маріуполя матір'ю; листом з «Центру опіки», де вбачається, що малолітню [PERSON] жодного разу не відвідували ані батько, ані мати дитини (а. с. 5, 6, 18). Згідно до заяви від 8 жовтня 2014 року [PERSON] надала свою згоду на позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] (а. с. 23). За рішеннями Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 28 травня 2014 року [PERSON], [INFO]., було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано на постійне державне забезпечення (а. с. 10, 11). Відповідно до акту про передачу дитини [PERSON], [INFO]., було передано 6 червня 2014 року до «Маріупольського дитячого будинку «Центр опіки», яка однак з 6 вересня 2014 року перебуває у «Криворізькому спеціалізованому будинку дитини» на час проведення антитерористичної операції в місті Маріуполі (а. с. 13, 15, 41). Згідно висновку Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 8 жовтня 2014 року вбачається, що вказаний орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] (а. с. 38-39). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; а також якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При цьому рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів було встановлено достатньо підстав, що свідчать про те, що відповідачі, будучи батьками малолітньої [PERSON], не піклуються нею, не займаються їх вихованням, не створили належних умов для розвитку та проживання дитини. Також суд враховує, що мати дитини самовільно покинула доньку у медичному закладі та не заперечує проти задоволення вимог позивача. Таким чином з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт винної поведінки з боку батьків малолітньої [PERSON] в частині ухилення їх від виконання ними своїх батьківських обов'язків. З урахуванням переліченого та з метою захисту інтересів дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги Органу опіки та піклування шляхом позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON]. На підставі ч. 2 ст. 164 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому за змістом ч. ч. 2, 3 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах, а за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За відомостями з «Маріупольського дитячого будинку «Центр опіки» на [PERSON], [INFO], була відкрита ощадна книжка за № [NUMBER] (а. с. 41). Суд таким чином вважає, враховуючи викладене, що з відповідачів, [PERSON] та [PERSON] на користь особи або державної установи, під піклуванням чи опікою яких буде перебувати малолітня [PERSON], підлягає стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини з кожного від усіх видів доходів щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд вважає за необхідне проводити стягнення аліментів з відповідачів шляхом зарахування коштів на особовий рахунок малолітньої [PERSON], відкритий у банку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню з кожного щодо вимог про позбавлення батьківських прав судовий збір в розмірі 243,60 грн., а також щодо вимог про стягнення аліментів - судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved