Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №106621/31/к від 18 жовтня 2012 року у розмірі 18937,12 гривень, а також судових витрат у розмірі 1378,00 гривень. В обґрунтування вимог зазначила, що відповідно до укладеного вищевказаного договору [PERSON] 18 жовтня 2012 року отримала кредит на споживчі цілі строком на 36 місяців з 18.10.2012 року по 18.10.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних. Зобовязання позивача були виконані належним чином та в повному обсязі, в той час, як відповідачка взяте на себе грошове зобовязання належним чином не виконала, погашення кредиту останній раз відбулося 13 листопада 2014 року у розмірі 973,00 гривень, а сплата нарахованих відсотків за користування кредитом 28 листопада 2014 року у сумі 239,00 гривень. У звязку з порушенням відповідачкою умов кредитного договору, станом на 27 вересня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору складає 18937,12 гривень, в тому числі: сума простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 10675,00 гривень, сума несплачених процентів за користування кредитом - 7696,34 гривень, сума інфляційних нарахувань на суму боргу по кредиту згідно ст.625 ЦК України у розмірі 565,78 гривень. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у звязку з повторною неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1049, ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], було укладено кредитний договір №106621/31/к від 18 жовтня 2012 року, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачці грошові кошти в сумі 35000 гривень строком на 36 місяців з 18.10.2012 року по 18.10.2015 року, в свою чергу, відповідачка зобовязалася використати кредит на цілі, визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконувати інші зобовязання за договором та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки, визначені договором. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та визначена п. 1.4 кредитного договору, а саме: з моменту укладання договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших витрат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця становить 28% річних; з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших витрат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника, на момент укладання цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 38 % річних. Порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом, процентів за користування простроченою сумою кредиту, щомісячна комісія за кредитне обслуговування, передбачений п.п. 4.1 4.4 кредитного договору. Позивач зі своєї сторони зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку №22039010662104 від 18.10.2012 року. В свою чергу, відповідачка в порушення умов кредитного договору не своєчасно та не в повному обсязі здійснювала щомісячні платежі по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Погашення кредиту останній раз відбулося 13 листопада 2014 року у розмірі 973,00 гривень, а сплата нарахованих відсотків за користування кредитом 28 листопада 2014 року у сумі 239,00 гривень. Станом на 27 вересня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору складає 18937,12 гривень, в тому числі: сума простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 10675,00 гривень, сума несплачених процентів за користування кредитом - 7696,34 гривень, сума інфляційних нарахувань на суму боргу по кредиту згідно ст.625 ЦК України у розмірі 565,78 гривень. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не виконала взяте на себе грошове зобовязання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Відповідно до ст.525, ст.526, ст.549, ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, оскільки позичальник належним чином не виконав свої зобовязання за кредитним договором, Банк, відповідно до умов кредитного договору та вимог чинного в Україні законодавства, має право вимагати повного дострокового погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідачка належним чином не виконав зобовязання за договором №106621/31/к від 18 жовтня 2012 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved