Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Представник позивачки адвокат Борика О.О. у жовтні 2020 року звернувся до суду з указаною заявою, яку мотивував тим, що 05.10.2020 було ухвалено рішення у цивільній справі за його позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом не вирішено питання про судові витрати пов`язані з оплатою судового збору та правової допомоги адвоката. У зв`язку з наведеним представник позивачки просить суд ухвалити додаткове рішення по даній справі, яким стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 840 грн 80 коп. та витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 3500 грн. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Борика О.О. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Також представник позивачки вказав, що у договорі про надання правової допомоги було зазначено витрати на участь у судових засіданнях виходячи з практики розгляду такої категорії справ. Відповідачка у судовому засіданні заявлені вимоги про стягнення з неї судових витрат визнала частково зазначивши, що не заперечує проти стягнення судового збору в розмірі 840 грн 80 коп., але заперечує проти витрат на правову допомогу адвоката у заявленому розмірі. Згодна сплати витрати на оплату послуг адвоката у розмірі три гривні. Також вона вказала, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина і в неї відсутні кошти для оплати судових витрат. Вважає, що можливо було у позасудовому порядку вирішити спірне питання. У відповідності до ч. 4\~ст.\~270\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляд заяви. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. 05.10.2020 Тростянецьким районним судом Сумської області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказаним рішенням суду позов було задоволено повністю. При ухваленні рішення суд не вирішував питання про розподіл судових витрат зважаючи на заяву представника позивачки про подання доказів щодо судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Європейський суд з прав людини при розгляді справ «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, «Пмайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, «Меріт проти України» від 30.03.2004 року зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 3 наведеної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача звернувся до суду 09.10.2020 та надав докази, щодо понесених судових витрат, зокрема надав: копію договору про надання правової допомоги; копію акту наданих послуг та рахунку по правовій допомозі; копію квитанції про оплату послуг за договором про надання правової допомоги. З договору про надання правової допомоги вбачається, що 12.08.2020 між [PERSON] та адвокатом - Борика Олександром Олександровичем був укладений договір №113294 про надання правової допомоги за умовами якого останній зобов`язався надати правову допомогу у цивільній справі про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. 44-45). З акту наданих послуг від 05.10.2020 вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом - Борика Олександром Олександровичем послуг правничої допомоги [PERSON] становить 3500 грн та складається з наступного: пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства, на що було витрачено адвокатом одну годину - 500 грн (500 грн за годину); складання позовної заяви, на що було витрачено адвокатом дві години - 2000 грн (1000 грн за годину); участь у судових засіданнях, на що було витрачено адвокатом дві години - 1000 грн (500 грн за годину) (а.с. 46). З рахунку на оплату №7 від 05.10.2020 та розрахункової квитанції серії АААБ№3 вбачається, що [PERSON] сплатила адвокату Бориці О.О. за послуги правничої допомоги 3500 грн (а.с. 47-48). Дослідженням доказів понесених витрат на правову допомогу, надану [PERSON] адвокатом у цій справі, розрахунків винагороди, судом встановлено, що розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зокрема з огляду на повідомлену адвокатом обставину про те, що розмір витрат на участь у судових засіданнях у договорі про надання правової допомоги було зазначено виходячи з практики розгляду такої категорії справ, що у свою чергу свідчить про відсутність необхідності значних витрат часу адвоката на правову допомогу у даній справі. Приймаючи дане додаткове рішення, суд відповідно до вимог ч.4\~ст.263 ЦПК України, враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження №61-299св17), відповідно до яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При цьому, Верховний Суд звертає увагу у вказаному вище правовому висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial