Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Представник ТзОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Івано-Франківського обласного управління Державного ощадного банку України, ПАТ «УкрСиббанк», третя особа - Івано-Франківський МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про звільнення майна з-під арешту. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивач зазначає, що 23.04.2008 року [PERSON] уклала з АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту № 11338515000, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового характеру використання грошові кошти, а позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором був укладений Договір іпотеки від 23.04.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. 11.06.2012 року АКІБ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 4 свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором. Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 06.07.2017 року при зверненні до нотаріуса, позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладено арешти: постановою про арешт майна боржника серії ВП № 30250680 від 07.12.2011 року, виданою ВДВС Івано-Франківського МУЮ, функціональним правонаступником якого є Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія ВП № 20227350 від 08.07.2010 року, виданою ВДВС Івано-Франківського МУЮ, функціональним правонаступником якого є Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються. Відповідно до умов Іпотечного договору сторонами визначено, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватись шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Позивач змушений скористатись правом задовольнити забезпечені іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, однак для реалізації даного права заважають арешти на майно, які були накладені постановами серії ВП № 30250680 від 07.12.2011 року, та серії ВП № 20227350 від 08.07.2010 року. На підставі наведеного просив суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка перебуває під арештами на підставі: постанови про арешт майна боржника серії ВП № 30250680 від 07.12.2011 року, виданої ВДВС Івано-Франківського МУЮ, функціональним правонаступником якого є Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія ВП № 20227350 від 08.07.2010 року, виданої ВДВС Івано-Франківського МУЮ, функціональним правонаступником якого є Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача ТзОВ «Кей-Колект» - Рогів Т.Р. у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Івано-Франківського обласного управління Державного ощадного банку України - Бойчук\~ М.Й. в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов не заперечив, просив слухати справу за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» - Гембусь-Малецька\~ М.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила слухати справу за її відсутності, позов не заперечила. Також надала відзив на позовну заяву (а.с.152), в зазначила, що оскільки у зв'язку з відступленням прав вимоги по кредиту у виконавчому провадженні ТзОВ «Кей-Колект» мало замінити сторону виконавчого провадження з АТ «УкрСиббанк» на ТзОВ «Кей-Колект». Позивач бере на себе всі ризики від прав вимог та без прав вимог до клієнта (АТ «УкрСиббанк»), а тому не може пред'являти вимоги до АТ «УкрСиббанк» відповідно до договору факторингу. Просила в задоволенні позову в частині вимог стягнення судового збору до відповідача АТ «УкрСиббанк» відмовити. Представник третьої особи Івано-Франківського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи письмові заяви сторін (їх представників), дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», та [PERSON], укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11338505000, за умовами якого Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 97760 доларів США, що дорівнює еквіваленту 493688грн. за курсом НБУ на день укладення Договору та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором (а.с.6-12). 23 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Іпотекодержателем) та [PERSON] (Іпотекодавцем) був укладений Договір іпотеки, предметом якого є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві приватної власності в цілому на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В. 23.04.2008 року за реєстровим № 1070, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів № 2857195 (а.с.13-16). 12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укладений Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки (а.с.22-24). 11 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укладений Договір факторингу № 4 (а.с.17-21), відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника [PERSON] за кредитним договором (а.с.25,26). Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. Згідно з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладено арешти: постановою про арешт майна боржника серії ВП № 30250680 від 07.12.2011 року, виданою ВДВС Івано-Франківського МУЮ; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія ВП № 20227350 від 08.07.2010 року, виданою ВДВС Івано-Франківського МУЮ (а.с.27-29). Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення провизнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч.ч. 6,7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Судом встановлено, що договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, 23 квітня 2008 року і відразу накладено обтяження про заборону на нерухоме майно. Ухвалою суду від 09.02.2018 року витребувано з Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області копії матеріалів виконавчих проваджень № 30250680, № 20227350 (а.с.78). На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було надіслано копії матеріалів виконавчих проваджень № 30250680, № 20227350, з яких вбачається наступне. 24.11.2011 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист № 2-481/2010 року про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Івано-Франківського ОУ Державного Ощадного банку України заборгованості за кредитним договором № 484 від 11.08.2008 року в розмірі 172217,47грн., судового збору в розмірі 1700грн., та 30грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи (а.с.109). Постановою державного виконавця ДВС Івано-Франківського МУЮ від 07.12.2011 року було відкрито виконавче провадження ВП № 30250680 з виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду № 2-481/2010 , виданого 24.11.2011 року (а.с.108). Постановою державного виконавця ДВС Івано-Франківського МУЮ від 07.12.2011 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.107). 23.11.2012 року постановою державного виконавця ДВС Івано-Франківського МУЮ постановлено УМГ «Прикарпаттрансгаз» розпочати стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с.106). Державним виконавцем ДВС Івано-Франківського МУЮ також вжито передбачених Законом заходів щодо виконання виконавчого провадження № 30250680, що підтверджується: копією Акту державного виконавця від 06.06.2012 року (а.с.105), відповіддю Служби в справах дітей від 06.11.2012 року (а.с.104), копією акту опису й арешту майна від 17.05.2013 року (а.с.100-103). Постановою державного виконавця ДВС Івано-Франківського МУЮ від 09.10.2014 року закінчено виконавче провадження № 30250680 у зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі (а.с.98). 26.11.2015 року [PERSON] звернулась до начальника ДВС Івано-Франківського МУЮ із заявою про вжиття заходів щодо вилучення записів про обтяження рухомого та нерухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належного [PERSON](а.с.99). Постановою державного виконавця ДВС Івано-Франківського МУЮ від 18.03.2016 року звільнено з під арешту № 302506870 від 07.12.2011 року все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 173947,47грн. (а.с.97). 08.06.2010 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист № 2-4375/2009 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 11338516000 від 23.04.2008 року в розмірі 98290,81грн. (а.с.127). Постановою державного виконавця ДВС Івано-Франківського МУЮ від 01.07.2010 року було відкрито виконавче провадження ВП № 20227350 з виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду № 2-4376/2010 , виданого 08.06.2010 року (а.с.126). Постановою державного виконавця ДВС Івано-Франківського МУЮ від 08.07.2010 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.125). 02.06.2011 року постановою державного виконавця ДВС Івано-Франківського МУЮ призначено примусове проведення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4376 від 08.06.2010 року (а.с.123). Державним виконавцем ДВС Івано-Франківського МУЮ також вжито передбачених Законом заходів щодо виконання виконавчого провадження № 20227350, що підтверджується: копією Акту державного виконавця від 31.08.2010 року (а.с.124), копією акту опису й арешту майна від 03.06.2011 року (а.с.119-122), відповіддю Служби в справах дітей від 06.12.2012 року (а.с.113), постановою про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.08.2011 року (а.с.116), копією звіту про незалежну оцінку вартості трьохкімнатної квартири [ADDRESS] від 22.06.2012 року (а.с.117,118), супровідними листами (а.с.114,115), а також супровідним листом ВДВС Івано-Франківського МУЮ на адресу УМГ «Прикарпаттрансгаз» від 30.04.2015 року (а.с.112). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст.2 ЦПК України). За таких обставин суд вважає, що позивач має пріоритет права, як перший іпотекодержатель спірного майна, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав та вимог інших осіб на майно [PERSON], оскільки зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно інших осіб підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в ході розгляду справи доведені ті обставини, на які представник позивача посилається як на підстави позовних вимог, позовні вимоги є підставними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідача [PERSON] також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 3200грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 1, 3,33 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved