Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

представник позивачки - адвокат Ковальов Д.В. звернувся до суду з наступними вимогами: встановити факт постійного проживання позивачки [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , протягом року до моменту смерті останнього; визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 14,50 га для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки не визначений, вартістю 362 268 грн. 00 копійок, право власності на яку померлого [PERSON] посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 020874, виданим Приазовською районною державною адміністрацією 10 червня 2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6912. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер брат позивачки - [PERSON] . Після його смерті спадкоємцями є позивачка та син померлого [PERSON] , який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини та 08 жовтня 2020 року склав нотаріально посвідчену заяву про те, що не претендує на спадщину померлого батька. За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 14,50 га для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки не визначений, вартістю 363 268 грн. 00 коп. Право на вказану земельну ділянку померлий отримав у спадок від батька [PERSON] , померлого [INFO] , але свої спадкові права не оформив. Право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 020874, виданим Приазовською районною державною адміністрацією 10 червня 2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6912. Позивачка на момент смерті брата постійно проживала з ним по [ADDRESS] , та доглядала за братом останній рік до його смерті. Однак, зареєстрована була, як і померлий брат, за іншою адресою. Також після смерті брата позивачка не має право встановлювального документу на земельну ділянку, оскільки він був втрачений ще за життя брата позивачки при невідомих обставинах. Зареєструвати земельну ділянку в ДЗК також неможливо,оскільки власник ділянки помер, а земельна ділянка не має присвоєного кадастрового номеру. У зв`язку з цим неможливо оформити право власності на ділянку в позасудовому порядку. В електронному реєстрі земель ділянка також не зареєстрована, у зв`язку з чим неможливо отримати Витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Вартість земельної ділянки визначена позивачкою на підставі відомостей Держгеокадастру виходячи з вартості 1 га земель сільськогосподарського призначення на території Запорізької області. В грудні 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого брата, однак 11.12.2020 року нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки документально вона не може підтвердити факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Ухвалою судді від 12.01.2021 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху і надано строк позивачу для усунення недоліків. Ухвалою судді від 18.01.2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 16.02.2021 року, витребувано з Приазовської державної нотаріальної контори копії спадкових справ за наявності після смерті [PERSON] і [PERSON] . Також витребувано з Відділу у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області інформація щодо отримання [PERSON] державного акту ІІІ-ЗП № 020874. 10.02.2021 року з Приазовської державної нотаріальної контори надійшли належним чином засвідчені копії спадкових справ після смерті [PERSON] і [PERSON] . Ухвалою суду від 16.02.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] ; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16.03.2021 року. Ухвалою суду від 16.03.2021 року розгляд справи відкладено на 14.04.2021 року через неявку в судове засідання третьої особи, щодо якої відсутні відомості про отримання нею судової повістки. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, її представник - адвокат Ковальов Д.В. надав заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи докази направлення позовної заяви третій особі, а також розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. В судове засідання представник відповідача - Приазовської селищної ради Запорізької області, не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Через канцелярію до суду надійшла заява, в якій відповідач в особі селищного голови Солопов А.О. просив розглянути справу без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Треті особи: [PERSON] і [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Як роз`яснено в пунктах 2, 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] в селі Шевченко Приазовського району Запорізької області помер [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 14,50 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Приазовського району Запорізької області, і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 020874 виданого 10.06.2002 рокуПриазовською районною державною адміністрацією. Згідно із заповітом, складеним 17.10.2014 року, [PERSON] заповів все належне йому на день смерті майно, до якого також входить вищевказана земельна ділянка своєму сину [PERSON] . [INFO] в селі Шевченко Приазовського району Запорізької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , виданим 06 жовтня 2020 року Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). За життя [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права. Позивач [PERSON] народилася [INFO] в селі Георгіївка Приазовського району Запорізької області. Місце її проживання з 23.02.1999 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08.12.2020 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] і [PERSON] . 01 листопада 1970 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] , видане 29.12.2020 року Астраханською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області). Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України № 00029087258 від 29.12.2020 року, [PERSON] народився [INFO] (номер актового запису про народження 30 від 03.12.1957 року, зареєстрований Новотроїцькою сільською радою Приазовського району Запорізької області). Відомості про батька: [PERSON] ; відомості про матір: [PERSON] . З наведених доказів встановлено, що позивачка [PERSON] є сестрою померлого [PERSON] і належить до другої черги спадкоємців за законом на підставі ст. 1262 ЦК України. Згідно із довідкою Приазовської селищної ради Запорізької області № 12 від 04.01.2021 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її брат [PERSON] мешкав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] . Протягом року до моменту смерті з ним мешкала без реєстрації сестра [PERSON] . Звісні спадкоємці за законом: син [PERSON] , [INFO] та сестра [PERSON] , [INFO] . 08.10.2020 року [PERSON] подано заяву приватному нотаріусу Мелітопольського міського нотаріального округу Васильцовій О.П. в якій він зазначив, що спадщину після смерті батька [PERSON] не приймає, на спадщину не претендує і до суду за визначенням додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини звертатись не буде. Постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Шевченко С.О. від 11.012.2020 року позивачці було відмовлено в оформленні спадщини після померлого [INFO] брата [PERSON] на земельну ділянку площею 14,50 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради, що належала [PERSON] , батькові спадкодавця, який помер [INFO] , через те, що вона на час відкриття спадщини з померлим [PERSON] постійно не проживала та не була зареєстрована з ним за однією адресою. Відповідно до витребуваних судом матеріалів спадкової справи № 193/2014, заведеної 14.10.2014 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] , 14.10.2014 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] , [INFO] . 27.01.2015 року до Приазовської районної державної нотаріальної контори із заявою звернулася [PERSON] , [INFO] , в якій повідомила, що відмовляється від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] на користь брата [PERSON] . Більше ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріуса із заявами про оформлення спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до витребуваних судом матеріалів спадкової справи № 143/2020, заведеної 03.12.2020 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] , 05.11.2020 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] , [INFO] . 08.10.2020 року до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Васильцової О.П. звернувся із заявою [PERSON] , [INFO] , який повідомив, що відмовляється від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] [INFO] до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Лимар О.А. звернулася із заявою [PERSON] , яка повідомила, що не прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] і на видачу свідоцтва про право на спадщину і отримання спадкового майна не претендує. Із дослідженим документів, які є належними і допустимими судом достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] мав право на земельну ділянку, як на майно, яке прийняв у спадщину, але не оформив спадкові права, і тому така земельна ділянка входить до спадкової маси. Позивач [PERSON] є єдиним звісним спадкоємцем за законом і на момент смерті брата [PERSON] проживала із ним, у зв`язку з чим та на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином, позивачкою був доведений факт її постійного проживання із заповідачем на момент його смерті, а отже підтверджено прийняття нею спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Також, позивачкою підтверджено її право на спадкування земельної ділянки за законом і належність померлому спадкового майна, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Водночас, будь-яких доказів або заперечень на спростування доводів позову, відповідачем та третіми особами надано не було. На підставі викладеного і

Outcome: approved