Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по грудень 2018 року у розмірі 20958 грн. 69 коп., інфляційні втрати у розмірі 6609 грн. 10 коп. та 3% річних у розмірі 1225 грн. 29 коп., а всього 28793 грн. 07 коп., а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, у тому числі до квартири [ADDRESS] . Так як будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири №157 здійснюється від транзитних трубопроводів будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить, що відповідачі отримували теплову енергію. Заборгованість за централізоване опалення, згідно розрахунку заборгованості за період з 01.10.2013 року по 01.12.2018 року складає 20958 грн. 69 коп. Позивач звертався до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, проте ухвалою суду від 18.05.2018 року йому було відмовлено у видачі судового наказу. Відтак позивач звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів, так як вони не сплачують за надані послуги та мають заборгованість, крім цього просить стягнути нараховані інфляційні втрати у розмірі 6609 грн. 10 коп. та 3% річних у розмірі 1225 грн. 29 коп., а всього стягнути 28793 грн. 07 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі, кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами комунальних послуг, які надає АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с.4,16,17). Згідно інформації по нарахуванню, відповідачам у період з 01.10.2013 року по 01.12.2018 року позивачем надавались послуги опалення та гарячого водопостачання, але останні їх вартість своєчасно і в повному обсязі не сплачували, внаслідок чого утворилась триваюча заборгованість, сума якої за вказаний період складає 20958 грн. 69 коп. (а.с.5,6). Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2018 року позивачеві відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості (а.с.8). Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 вказаного Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів. Так, судом, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що за період часу з 01.10.2013 року по 01.12.2018 року заборгованість відповідачів за надані послуги склала 20958 грн. 69 коп. (а.с.5,6) та яка підлягає стягненню в примусовому порядку. Доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо неналежного надання послуг по централізованому опаленню до квартири відповідачів, останніми суду не надано. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачами обов`язку щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, було порушено право позивача на своєчасне отримання платні за надані послуги. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України та погоджуються з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат та підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі (а.с.7). Враховуючи викладене суд уважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141, 164 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати в сумі 1762 грн., по 881 грн. з кожного (а.с.1,8). На підставі викладеного,

Outcome: approved