Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №4, звернувся до суду в інтересах Харківської міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, а саме стягнути з відповідача на користь держави в особі Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 138642,98грн., та стягнути судовий збір на користь прокуратури Харківської області. В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.09.2017 №96162272 право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 176,5 кв.м. по [ADDRESS] зареєстровано: Ѕ частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2007 року №3050; Ѕ частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2007 року №3050. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] з 12.09.2007року по теперішній час використовують земельну ділянку площею 0,0356 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1». Рішення Харківської міської ради про надання земельної ділянки у користування (оренду) є підставою для укладення договору оренди землі. Однак, [PERSON] із заявою про надання в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] не звертався. Договори оренди вказаної земельної ділянки між ХМР та [PERSON] не укладались. Відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - орендна плата. За даними органів податкової інспекції [PERSON] не перебуває на обліку Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС в харківській області як платник на землю. Таким чином, відповідач не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Зважаючи на зазначене, враховуючи, що нежитлова будівля літ.»А-1» розташована за адресою: [ADDRESS] на якій розташована нежитлова будівля літ.»А-1» у рівних частках належить на праві власності двом особам [PERSON] та [PERSON], розрахунок безпідставно збережених [PERSON] коштів за орендну плату за землю проведено виходячи з Ѕ від загальної площі 0,0356 га, а саме 0,0178 га. Відповідно до розрахунку департаменту територіального контролю Харківської міської ради [PERSON] за період з 01.06.2015року по 31.12.2015 року безпідставно зберіг кошти за орендну плату за землю у розмірі 21641,55грн. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позов, в якому останній зазначає, що позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, з тих підстав, що питання щодо виділення в оренду та укладення договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] не вирішено. Листом ХМР №75/0/225-17 від 06.01.2017року вказано, що Харківською міською радою рішень щодо надання у користування та продажу зазначеної земельної ділянки не приймалося. Він здійснює платежі податку на землю, та сплачувати орендну плату не має можливості, оскільки рішень щодо надання у користування та продажу зазначеної земельної ділянки не приймалось. Прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 було надано відповідь на відзив, в якому зазначає, що твердження відповідача щодо сплати земельного податку є не обґрунтованим у зв'язку з тим, що за даними органів податкової інспекції [PERSON] не перебуває на обліку Київської ОДНІ м. Харкова ГУ ДФС в Харківській області як платник на землю. Крім того платіжні документи надані відповідачем не підтверджують сплату земельного податку саме на земельну ділянку розташовану по [ADDRESS]. Ухвалою суду від 05.09.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою від 02.10.2018року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача - прокурор Харківської місцевої прокуратури №4 Шокоть А.В. в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиву. Суд, заслухавши пояснення прокурора Харківської місцевої прокуратури №4, представника відповідача, дослідивши матеріали, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наведених нижче підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 176,5 кв.м. по [ADDRESS] зареєстровано: Ѕ частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2007 року №3050 та Ѕ частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2007 року №3050 /а.с.21-22/. Відповідно до копії рішення 25 сесії 5 скликання Харківської міської ради №234/08 від 10.09.2008 року, про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель та споруд, та додатку до вказаного рішення, фізичній особі-підприємцю [PERSON] надано згоду на розробку проекту відводу земельної ділянки площею, орієнтовано, 0,05515 га по вул. Гвардійців-Широнінців, 5 (Московський район) для обслуговування та експлуатації нежитлової будівлі. Попереджено ФОП [PERSON], що до розробки проекту відведення земельної ділянки необхідно виконати та погодити з Управлінням містобудування та архітектури. Паспорт оздоблення фасаду будівлі, яка знаходиться на земельній ділянці. Будівлю провести в належний стан згідно паспорта оздоблення фасаду /а.с.80,81/. З копії нотаріально посвідченої заяви від 08.08.2008року, [PERSON] не заперечує, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] буде оформлена на [PERSON] /а.с.84/. Відповідно до копії акту головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 04.09.2017року було визначено межі, площа та конфігурації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] /а.с.14-20/. Згідно повідомлення Управління держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 18.01.2017року, станом на 29.12.2012року в Управлінні держгеокадастру у м. Харкові Харківської області не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або право користування на земельну ділянку по [ADDRESS] /а.с.23/. Згідно повідомлення Департаменту земельних відносин від 06.01.2017року, договору оренди земельної ділянки за адресою [ADDRESS], Департаментом не готувалось. Харківською міською радою рішень щодо надання у користування та продажу зазначеної земельної ділянки не приймалося /а.с.24/. Матеріали справи містять платіжні доручення за серпень 2014 року - серпень 2018 роки, з яких вбачається, що [PERSON] перераховується до бюджету податок на землю /а.с. 99-112/. Наявність платіжних доручень є належним та допустимим письмовим доказом, який спростовує доводи позивача, стосовного того, що [PERSON] не є суб'єктом плати за земельну ділянку. Відповідно до ч.9 ст. 79-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Статтею 269 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). Відповідно до п. 14.1.73 ст. 73 Податкового кодексу України землекористувачі - юридичні та фізичні особи, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди. Відповідно до змісту ст.ст. 116, 118 ЗК України правовою підставою набуття права власності та права користування на землю є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. ХМР не приймалося рішення про передачу у власність або користування [PERSON] земельної ділянки, що розташована під будівлями, в яких розміщені належні йому на праві власності приміщення. Укладений [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу будівлі, розташованої по [ADDRESS] та перехід до них права власності на будівлю не тягне за собою автоматичного переходу права користування земельною ділянкою, розташованою під будівлею, оскільки він отримав право власності лише на будівлю. Право користування земельною ділянкою підлягає оформленню у встановленому законом порядку. Матеріали справи свідчать про наявність наміру [PERSON] оформлення у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою. Даний висновок підтверджується роз'ясненнями, що містяться в п. 2.2.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до яких реєстрація права власності на будівлю і споруду автоматично не тягне переходу права користування земельною ділянкою під нею, оскільки в наведених вище нормах цивільного та земельного законодавства йдеться про перехід права власності на землю при переході права власності на об'єкт нерухомості на підставі договору відчуження. Отже, правочини, що тягнуть перехід права власності на об'єкт нерухомості, водночас є лише підставою для переходу права на землю; оформлення такого права здійснюється у встановленому законом порядку. Жодною нормою права не врегульовано перехід права власності або користування земельною ділянкою власником частини приміщень в будівлях. Законодавством передбачено лише право власника будівлі в цілому на оформлення у встановленому законом порядку права на земельну ділянку, що розташована під відповідною будівлею. Виникнення права власності на частину приміщень в об'єкті нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності на земельну ділянку, зважаючи на що в діях [PERSON] відсутня неправомірна поведінка і вина. Відповідно до правовідносин, що виникли між сторонами даного цивільного спору, при відсутності законодавчо закріпленого порядку виконання зобов'язання щодо переоформлення прав на земельну ділянку, від суб'єкта землекористування не можна вимагати виконання вказаного обов'язку невизначеним законом способом. Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з застосуванням ст.ст. 1212, 1213 та 1214 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю включає в себе дві категорії платежів: земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійні землекористувачі (пункт 14.1.72 ПКУ); орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності. Її орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пункт 14.1.136 ПКУ). Орендар земельної ділянки державної або комунальної власності сплачує орендну плату до моменту втрати чинності або розірвання договору оренди землі. Власник будівлі сплачує земельний податок з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до пункту 287.6 Податкового кодексу України. Податок на землю повинен сплачуватися до моменту укладання власником нерухомості договору оренди землі. Зважаючи на те, що [PERSON] не було укладено з органами місцевого самоврядування договору оренди, та [PERSON] є користувачем земельної ділянки та сплачує земельний податок, то у разі задоволення даного позову спричинить подвійну плату за землю, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи що у встановленому законом порядку [PERSON] здійснив сплату податку на землю, на якій розташована будівля, частина якої належить відповідачу, отже, за даних обставин, у [PERSON] не виникло обов'язку щодо оплати орендної плати за користування земельної ділянкою, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed