Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Представник ТОВ «Велффін», звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідно до Договору позики в електронній формі № 95453 від 19.11.2016 року [PERSON] отримала від ТОВ «Велффін» позику у розмірі 1100,00 грн. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по договору, станом на 10.12.2019 року виникла заборгованість у сумі 45747,86 грн. В зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором, а також судові витрати, які були понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу її реєстрації. Відповідач відзиву на позов не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 19.11.2016 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] , укладено договір позики № 95453 в електронній формі. Згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1100,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. За умовами п.1.3 договору позики встановлено, що позика надається строком на 21 день. Позивачем в порядку встановленому Договором позики виконано умови кредитного договору та перераховано на картковий рахунок відповідача суму позики в розмірі 1100,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «Велфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Згідно довідки щодо заборгованості за договором № 95453, наданої позивачем, заборгованість відповідача станом 10.12.2019 року складає 45747,86 грн., із них: 1069,71 грн. - основний борг; 10358,11 грн. - заборгованість по відсоткам; 32320,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за договором позики у розмірі 45747,86 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору. На підставі викладеного ,

Outcome: approved