Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Представник Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON]звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що з 20 квітня 2018 року і по теперішній час у комунальному закладі «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повному державному утриманні перебуває малолітній [PERSON], [INFO]. Малолітній [PERSON] перебуває у службі у справах дітей Ямпільської РДА на обліку дітей, які проживають в сім'ях, що опинились в складних життєвих обставинах з підстав невиконання матір'ю своїх обов'язків. Сім'я [PERSON] перебуває в Ямпільському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що опинились в складних життєвих обставинах з 01 лютого 2016 року. З березня 2017 року з метою контролю за виконанням батьківських обов'язків стосовно неповнолітнього сина, підвищення рівня культури сімейних відносин, подолання проблем догляду та виховання дитини, покращення житлово-побутових умов, сім'я перебуває під соціальним супроводом. [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS]. Даний будинок є власністю її повнолітньої доньки. [PERSON] немає постійного місця роботи, основним джерелом доходів є тимчасові заробітки на території місті та району. Будинок та присадибні ділянка за даною адресою знаходяться вкрай занедбаному стані. В будинку стіни, стеля, підлога, двері, вікна, посуд брудні. Меблі поламані, побутова техніка в неробочому стані, в кімнатах безлад та стійкий неприємний запах. В будинку відсутнє електропостачання. За період відсутності [PERSON] умови проживання зовсім не змінились. Відсутні грошові заощадження, запаси продуктів харчування мінімальні. Присадибна ділянка не використовується за призначенням. Постійне відвідування сім'ї [PERSON] спілкування, надання комплексу соціальних послуг, які здійснювались представниками структур дотичних до захисту прав дитинства не дали позитивного результату. Відповідач реагувала агресивно, вказуючи на необґрунтовані претензій та звинувачуючи всіх у її проблемах. Неодноразово була помічена в компаніях, що вживали алкогольні напої та вели себе неналежним чином. Згідно інформаційної довідки дирекції КЗ «Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» за час перебування малолітнього [PERSON] в даному закладі в структурі особистості дитини відбулись позитивні зміни. Підвищився комунікативний рівень за рахунок збагачення словникового запасу. За час перебування дитини в закладі [PERSON] жодного разу не відвідала сина. Не цікавиться його життям та успіхами. За інформацією Ямпільського ВП ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.. 184 КУпАП. За період перебування [PERSON] в КЗ «Вінницькому обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей» [PERSON] жодного разу не з'явилась до служби у справах дітей Ямпільської РДА, незважаючи на неодноразові запрошення для бесіди та знаходження шляху виходу із складних життєвих обставин. Враховуючи те, що [PERSON] без поважних причини тривалий час не піклується про фізичний та духовних розвиток дитини, не створює умов для здобуття освіти, не займається підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечувала необхідного харчування, умов проживання та медичного догляду, а за час перебування дитина на державному утриманні не здійснила жодних дій для повернення дитини в сім'ю. З метою захисту прав малолітнього та надання йому статусу дитини, яка позбавлена батьківського піклування просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. [INFO]. Стягувати з [PERSON] аліменти на користь сина [PERSON]. [INFO] в розмірі ј частини від заробітку матері, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області як органу опіки [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд даної справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не з'явилась в судове засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача. Представник Ямпільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Не заперечує з приводу задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до цього правовідносини: Із наданих сторонами письмових доказів - із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 Сімейного кодексу України встановлено, що відомості про батька [PERSON], [INFO] вказані відповідно до ст.135 СК України за вказівкою матері (а.с.7). З акту обстеження умов проживання від 29 січня 2019 року встановлено, що місцем обстеження умов проживання був житловий будинок за адресою [ADDRESS], де зареєстрована та проживає [PERSON]. Будинок та присадибна ділянка за даною адресою знаходяться у вкрай занедбаному стані. В будинку стіни, стеля, підлога, двері, вікна, посуд брудні. Меблі поламані, побутова техніка в неробочому стані, в кімнатах безлад та стійкий неприємний запах. В будинку відсутнє електропостачання. Тепловий режим некомфортний для проживання. Запаси харчування мінімальні. Умови для проживання дитини відсутні (а.с.8). Згідно інформаційної довідки дирекції КЗ «Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» від 17 січня 2019 року за час перебування малолітнього [PERSON] в даному закладі в структурі особистості дитини відбулись позитивні зміни. Підвищився комунікативний рівень за рахунок збагачення словникового запасу. Що стосується стосунків з матір'ю, то [PERSON] неохоче ділиться інформацією про особливості їх стосунків, однак коли [PERSON] телефонувала (дуже рідко), то запрошував приїхати, ділився з нею своїми успіхами. [PERSON] часто не дотримувалась даних дитині обіцянок (а.с.9). З інформації про результати супроводу сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків та рекомендації щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] встановлено, що сім'я [PERSON] перебуває в Ямпільському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що опинились в складних життєвих обставинах з 01 лютого 2016 року. В ході здійснення соціального супроводу сім'ї надавався комплекс необхідних соціальних послуг, однак сім'я не виконувала плану соціального супроводу, частково дослухалась до порад та рекомендацій фахівців із соціальної роботи. [PERSON] не змінила умови проживання на краще. В будинку відсутні продукти харчування, брудно, порушені санітарно-гігієнічні умови проживання. Ямпільський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Зі звіту за результатами соціального супроводу сім'ї встановлено, що сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 15 березня 2017 року по 11 жовтня 2017 року у зв'язку зі складними життєвими обставинами, які необхідно подолати або мінімізувати їх наслідки та через ухилення матері від виконання своїх батьківських обов'язків. Встановлено, що сім'я не подолала складні життєві обставини (а.с.11). З відповіді на запит Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 09.01.2019 року встановлено, що [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов'язків щодо виховання дітей) (а.с.12). Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що Ямпільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.13). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує [PERSON]. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 167 Сімейного кодексу України покладає на суд обов'язок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги Висновок наданий органом опіки та піклування Ямпільської РДА від 06.02.2019 року, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], з підстав самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомого ухилення від виховання та утримання дитини, відсутності бажання на виконання батьківських обов'язків, на спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Судом було встановлено, що [PERSON] без поважних причини тривалий час не піклується про фізичний та духовних розвиток сина, не створює умов для здобуття освіти, не займається підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечувала необхідного харчування, умов проживання та медичного догляду. За час перебування [PERSON] на державному утриманні не здійснила жодних дій для повернення дитини в сім'ю. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, які б підтверджували виконання нею обов'язків виховання та утримання дитини тощо, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України» (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно ст. ст. 111, 112 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач будучи матір'ю ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, одягу, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками відносно сина. Так, відповідно до ст.243 Сімейного кодексу України, над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування встановлюється опіка чи піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до п.3.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень статей 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідачі, як батьки дітей, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлені права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми, так і з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved