Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Химчук В.Л. звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим будинком. Свої позовні вимоги представник позивачки мотивує тим, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв. м.,житловою 23,3 кв. м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Домантівської сільської ради 27 липня 2006 року,Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 268124723 сформованою [PERSON] ,Сквирська міська рада Київської області, 29.07.2021. В липні 2021 року позивачці стало відомо,що за нез`ясованих обставин 20 серпня 2010 року [PERSON] був зареєстрований в її будинку, що підтверджується Витягом № 494 від 29.07.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку, сформованим Пасічником Василем Миколайовичем - старостою Сквирської міської ради. Відповідач не проживав та не проживає у будинку позивачки з дати реєстрації,не знайомий позивачці, не є членом її сім`ї, реєстрація відповідача в будинку порушує права позивачки розпоряджатися своєю власністю, тому на підставі вказаного представник позивачки просить суд: Визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник Химчук В.Л. подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.43). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.36,39,42) та Оголошенням про виклик особи в судове засідання (а. с. 41), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. На підставі вимог ст. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутність не з`явившихся учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв. м.,житловою 23,3 кв. м., що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Домантівської сільської ради 27 липня 2006 року (а.с.14), Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №268124723 сформованою [PERSON] ,Сквирська міська рада Київської області 29.07.2021 (а.с.16), копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації Номер витягу: 113 652 51(а. с. 15). В липні 2021 року позивачці стало відомо, що за нез`ясованих обставин 20 серпня 2010 року [PERSON] був зареєстрований в її будинку, що підтверджується Витягом № 494 від 29.07.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку, сформованим Пасічником Василем Миколайовичем - старостою Сквирської міської ради (а.с.23). Відповідач не проживав та не проживає у будинку позивачки з дати реєстрації, не знайомий позивачці, не є членом її сім`ї, що підтверджується Довідкою Сквирської міської ради № 517 від 02.08.2021 року (а. с. 24), реєстрація відповідача в будинку порушує права позивачки розпоряджатися своєю власністю, тому вона звертається до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з вимогами частини 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки право позивачки як власника будинку, дійсно порушується тим, що в будинку, який належить їй на праві приватної власності, зареєстровано відповідача [PERSON] , який не проживає в будинку з 2010 року, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved