Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 19.10.2015 року у розмірі 14023,77 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.10.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12593,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. [PERSON] не виконала свої зобов'язання за договором і не здійснила повернення кредиту у встановлений строк та не сплатила проценти за користування кредитом. В зв'язку з чим, станом на 05.04.2017 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» склала 14023,77 грн. з яких: 9659,24 грн. - заборгованість за кредитом, 1068,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1968,16 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1327,60 грн. - штраф (відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди), у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач, в судовому засіданні, позовні вимоги визнала частково, не заперечувала сплатити кредит в розмірі 7 тисяч гривень. Суду пояснила, що вона брала кредит в банку у розмірі семи тисяч гривень та частково його сплачувала. Нараховані проценти, пеню та штрафні санкції не визнає. Крім того суду пояснила, що на даний час вона не працює, та не має можливості сплачувати штрафні санкції нараховані відповідачем. Факт підписання кредитного договору б/н від 19.10.2015 року не заперечувала. Представник відповідача, підтримав думку відповідача, просив суд позовні вимоги задовольнити частково. Та стягнути з відповідач на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» лише сім тисяч гривень, в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту. Суд допитавши учасників судового процесу, дослідивши обставини справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами кредитного договору, укладеного сторонами та Цивільного кодексу України. Відповідно до укладеного договору № б/н від 19.10.2015 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 12593,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач ознайомлена та надала свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що підтверджується власноручним підписом у анкеті-заяві (а.с.5;6,7-30). [PERSON] не виконала свої зобов'язання за договором і не здійснила повернення кредиту у встановлений строк та не сплатила проценти за користування кредитом В зв'язку з чим, станом на 05.04.2017 року, заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» склала 14023,77 грн. з яких: 9659,24 грн. - заборгованість за кредитом, 1068,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1968,16 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1327,60 грн. - штраф (відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.4). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Зі змісту статей 626, 638 ЦК України вбачається, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, згідно приписів ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст.ст. 628, 629 ЦК України. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же період (а.с.18). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст.ст.1049 та 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Згідно приписів ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. В порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, комісії відповідно до Заяви та Умов. При оформленні кредитної картки Відповідач був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується його підписом на заяві про оформлення картки (а.с. 5 зворот). В заяві про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки відповідач зазначив про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а.с. 25 зворот). Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг Банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, зазначена в розділі відмітки Банку. Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку готівкою або у безготівковому порядку. Як передбаченого п.п.2.1.1.7.6 при порушенні строків платежів позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову. Картковий рахунок відкритий на невизначений строк. Строк дії картки зазначений на лицьовій стороні Карти. (а.с.26). Під час розгляду справи, судом не встановлено, що під час укладення спірного договору волевиявлення [PERSON], не було вільним і не відповідало її внутрішній волі. Також не встановлено, що позивач під час укладання договору не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності. Кредитний договір укладений в письмовій формі, встановленій законом для його виду, спрямований на реальне настання правових наслідків. Твердження відповідача, що вона отримала в банку кредит в розмірі семи тисяч гривень та частково сплатила його, а нарахуванні проценти, пеня та штрафів є неправомірними, суд оцінює критично, оскільки відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В свою чергу ні відповідачем, ні її представником, належним та допустимим способом не спростуванні позовні вимоги, та не надано до суду доказів, які б підтверджували розмір отриманого кредиту та розмір сплаченої суми за спірним договором. Враховуючи, що відповідач не заперечує підписання нею кредитного договору б/н від 19.10.2015 року, беручи до уваги вимоги ст. 536 ЦК України, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за пеню та комісію, а також штрафу,суд зазначає таке. Умовами спірного договору , а саме п.п 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісій за обслуговування. У той самий час згідно п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором. Процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце зокрема, у випадках стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не можу бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення - строків виконання грошового зобов'язання за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові № 347/1910/15-ц від 14 жовтня 2017 року. Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12696,17 грн., з розрахунку 9659,24 грн. - заборгованість за кредитом + 1068,77 - заборгованість по процентам за користування кредитом +1968,16 грн. заборгованість за пеню та комісією. Щодо стягнення штрафу 1327,60 грн. то, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню оскілки згідно приписів ст. 61 Конституції України подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення не допускається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 12696,17 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1456,00 грн. (12696,17 грн. х 100% : 14023,17 грн. = 91 % х 1600,00 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial