Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь навчального закладу 2326 грн. 89 коп., а також судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 08.08.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання освітніх послуг. Наказом №446-с від 11.08.2016 року [PERSON] був зарахований на навчання в Навчально-науковий інститут харчових технологій та бізнесу ХДУХТ. Згідно умов вказаного договору навчальний заклад взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати йому освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь - бакалавр (зі скороченим терміном навчання), назва спеціальності - 181 «Харчові технології» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження. Термін навчання за договором складав 3 роки, загальна вартість послуги - 13473 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому договором та виконувати вимоги освітньої програми. Так, позивач взяті на себе зобов'язання згідно умов договору виконав у повному обсязі, проте відповідач своїх обов'язків за договором стосовно оплати за надані послуги не виконав у повному обсязі, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 2095 грн. 80 коп., на яку відповідно до п. 12 договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг була нарахована пеня у розмірі 231 грн. 09 коп. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача склала 2326 грн. 89 коп. Наказом №324 від 21.06.2017 року [PERSON] було відраховано з числа студентів університету за порушення умов договору. 09.11.2017 року відповідачеві було направлено лист, яким попереджено про наявну заборгованість та пред'явлено вимогу щодо повного виконання прийнятих обов'язків за договором, який відповідачем було залишено без уваги, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, однак надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання листа рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. За даних обставин, з урахуванням згоди представника позивача, суд уважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши надані представником позивача докази, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються договором про надання освітніх послуг та нормами ЦК України. Так, 08.08.2016 року між Харківським державним університетом харчування та торгівлі, в особі ректора Черевка О.І., та відповідачем було укладено договір про надання освітніх послуг. Згідно п. 1 вказаного договору навчальний заклад зобов'язався за рахунок коштів відповідача здійснити надання освітньої послуги на рівні стандартів вищої освіти, за заочною формою навчання, освітній ступінь - бакалавр (зі скороченим терміном навчання), назва спеціальності - 181 «Харчові технології» та видати документ про вищу освіту державного зразка. В свою чергу, відповідно до п. 4 договору [PERSON] зобов'язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому договором. Згідно п. 9 договору строк навчання складає 3 роки та загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 13473 грн. (по 4491 грн. на рік) (а.с.5-6). Згідно витягу з наказу №446-с від 11.08.2016 року [PERSON] з 01.09.2016 року був зарахований до навчання (а.с.7). У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань згідно умов договору за надання освітньої послуги утворилась заборгованість в загальному розмірі 2326 грн. 89 коп., яка складається з наступного: 2095 грн. 80 коп. - заборгованість за навчання, 231 грн. 09 коп. - пеня, що підтверджується відповідними розрахунками (а.с.8, 9). Згідно витягу з наказу №324 від 21.06.2017 року [PERSON] був відрахований з числа студентів університету за порушення умов договору (а.с.10). 09.11.2017 року на адресу відповідача було надіслано досудове попередження №01-40-02/1034, яким було повідомлено останньому про наявну заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 2326 грн. 89 коп. та запропоновано її погасити (а.с.11). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані представником позивача докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 11 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором. Згідно п. 12 договору, за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення. Отже, позивачем підтверджена наявність договірних відносин з відповідачем з приводу надання освітніх послуг, а також факт порушення відповідачем зобов'язань щодо оплати цих послуг, у зв'язку з чим, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за надання освітньої послуги у розмірі 2095 грн. 80 коп. та пені у розмірі 231 грн. 09 коп., що в загальному розмірі складає 2326 грн. 89 коп. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. (а.с.13). На підставі викладеного та

Outcome: approved