Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 08.04.2016 року №7/6-284, між Маріупольською міською радою та відповідачкою [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 15.07.2016 року. Згідно з умовами вищевказаного договору, Маріупольська міська рада передала, а [PERSON] прийняла у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по [ADDRESS], площею 0,1640 га, строком на 10 років з моменту державної реєстрації права оренди, з фіксованою платою у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік. Сума орендної плати за користування земельною ділянкою вносилася [PERSON] не в повному обсязі, у зв'язку з чим, утворилася заборгованість за період з вересня 2016 року по грудень 2017 року, яка станом на 03.02.2017 року складає 30269,07 гривень. Вищевказану суму заборгованості представник позивача просив стягнути з відповідачки на користь позивача, а також суму пені, нараховану за невнесення орендної плати у встановлені договором строки, в розмірі 658,14 гривень. Також просив стягнути з відповідачки на користь Маріупольської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 08.04.2016 року №7/6-284 /а.с. 11/, між Маріупольською міською радою та відповідачкою [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 15.07.2016 року /а.с. 6-8/. Згідно з умовами вищевказаного договору, Маріупольська міська рада передала, а [PERSON] прийняла у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по [ADDRESS], площею 0,1640 га, строком на 10 років з моменту державної реєстрації права оренди, з фіксованою платою у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік. Сума орендної плати за користування земельною ділянкою вносилася [PERSON] не в повному обсязі, у зв'язку з чим, утворилася заборгованість за період з вересня 2016 року по грудень 2017 року, яка станом на 03.02.2017 року складає 30269,07 гривень, що підтверджується наданим розрахунком /а.с. 5/. Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі. Відповідно до ст. 14.1.136 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Суб'єктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки. Відповідно до п.4.4. та п.4.5 Договору оренди землі, орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, Орендар зобов'язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації. Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в пп. 9.3.1.4 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати» та пп. 9.2.9 - «Орендар зобов'язаний відповідно до договору своєчасно вносити орендну плату». У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, судом було встановлено, що всупереч вищевказаних норм закону заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою, за період з вересня 2016 року по грудень 2017 року, в розмірі 30269,07 гривень залишається не погашеною відповідачкою, а тому підлягає стягненню з останньої на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 129.4 Податкового кодексу України, пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Згідно з п.4.10 Договору, пеня нараховується на суму податкового боргу із розрахунку 120% річної облікової ставки НБУ, згідно діючого законодавства. Статтею 258 ЦК України передбачено, що строк позовної давності для нарахування пені складає один рік. Враховуючи норму ст. 258 ЦК України, пеня за прострочення сплати орендної плати за земельну ділянку була нарахована з 01.112016 року, із застосуванням облікової ставки НБУ на відповідний період часу, та складає 658,14 гривень. Таким чином, у зв'язку з тим, що невиконання відповідачкою зобов'язань по договору оренди завдає шкоди інтересам територіальної громади та позбавляє можливості використовувати відповідно закону кошти, отримані за оренду об'єктів, що знаходяться у комунальній власності, оскільки в міський бюджет не надходять кошти, які повинні забезпечувати виконання міських соціально-економічних завдань, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 30269,07 гривень та сума пені в розмірі 658,14 гривень, а всього 30927,21 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved