Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Представник позивача ЗОКС Бескид звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] , [PERSON] про стягнення з них в солідарному порядку суми боргу за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 04 травня 2012 року між ЗОКС «Бескид» та відповідачем - [PERSON], було укладено кредитний договір № 353-12 згідно якого банк надав [PERSON], а остання отримала суму кредиту у розмірі 15 000 (пятнадцять тисяч) гривень 00 коп., зі сплатою 34,00 % річних від суми залишку кредиту, строком на 36 місяців з 04.05.2012 року по 04.05.2015 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору згідно з графіком погашення кредиту та сплати відсотків, з остаточним терміном погашення не пізніше 04.05.2015 року. В забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення суми кредиту за кредитним договором , між ЗОКС Бескид та [PERSON] та [PERSON], були укладені договора поруки від 04.05.2012 р., згідно умов яких відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] разом з боржником несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконує. Письмову вимогу банку про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору, відповідачами залишено без задоволення. Станом на 15.10.2013 року сума заборгованості [PERSON], перед позивачем по кредитному договору № 353-12 від 04.05.2012 р. становить 19600,45 гривень, з яких: 15 000 грн. сума непогашеного кредиту, 4 600,45 грн. несплачені відсотки. Посилаючись на вищевикладене , а також на норми ст.ст. 525,526,530,625,1049, 1050 ЦК України, позивач просить суд стягнути солідарно на свою користь з відповідачів [PERSON], [PERSON], та [PERSON] загальну заборгованість по кредитному договору № 353-12 від 04.05.2012 року в сумі 19 600,45 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Надав суду пояснення аналогічні вказаним у позовній заяві. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 04 травня 2012 року між ЗОКС «Бескид» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № 353-12 згідно якого банк надав [PERSON], а остання отримала суму кредиту у розмірі 15 000 (пятнадцять тисяч) гривень 00 коп., зі сплатою 34,00 % річних, строком на 36 місяців з 04.05.2012 року по 04.05.2015 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору згідно з графіком погашення кредиту та сплати відсотків, з остаточним терміном погашення не пізніше 04.05.2015 року, що стверджується кредитним договором № 353-12 від 04.05.2012р., копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 4-5/ Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надавався відповідачу [PERSON] на споживчі цілі. Відповідно до видаткового касового ордеру № 1106 від 04.05.2012 року про видачу кредиту відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти у сумі 15000 гривень /а.с.8 / У звязку з невиконанням зобовязань відповідачем [PERSON], по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, утворилась заборгованість, згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 15.10.2013 року на його користь підлягає стягненню з відповідача [PERSON], загальна заборгованість по кредитному договору № 353-12 від 04.05.2012 року в розмірі 19 600,45 (девятнадцять тисяч шістсот гривень 45 коп.), з яких: 15 000 грн. сума непогашеного кредиту; 4 600,45 грн. несплачені відсотки. /а.с. 9/ Відповідачі [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями [PERSON] за кредитним договором № 353-12 від 04.05.2012р. , про що з ними були укладені відповідні договора поруки № 353-12 від 04.05.2012р. / а.с. 6-7/. Відповідно до укладених договорів поруки №353-12 від 04.05.2012р. поручителі [PERSON] та [PERSON] солідарно відповідають перед кредитодавцем за виконання [PERSON] зобовязань у повному обсязі за кредитним договором №353-12 від 04.05.2012р. укладеним між ЗОКС Бескид та [PERSON] Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2.3 вказаного кредитного договору відповідач [PERSON], зобовязалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку визначеного п. 2.1 цього договору. Відповідно до п. 6.3 вказаного кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання Сторонами власних зобовязань згідно цього Договору, винна сторона відшкодовує Стороні завдані цим збитки. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору № 353-12 від 04.05.2012 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач [PERSON], зобовязалася погашати заборгованість за кредит і сплачувати нараховані проценти згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невідємною частиною договору . Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON], не виконала зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України її слід вважати такою, що прострочила виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON], не виконувала належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до п. 3.2 договорів поруки від 04.05.2012 року укладеного між ЗОКС Бескид та [PERSON] та [PERSON], поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі . Так, як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON], не виконує належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителів дострокового повернення кредитних коштів в солідарному порядку. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ЗОКС Бескид згідно кредитного договору № 353-12 від 04.05.2012 року заборгованість в сумі 19 600,45 гривень, підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved