Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Представник позивача звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй земельну частку (пай) розміром 7,99 умовних кадастрових гектари, розташованої у с. Пільна, Вовчанського району, Харківської області, що належала помелій на підставі відповідного сертифікату серії [NUMBER] згідно рішення Вовчанської районної державної адміністрації 19.07.1996 року № 403, зареєстрованого 31.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER]. За життя [PERSON] посвідчила на ім'я [PERSON] заповіт, який на момент смерті спадкодавця не змінювався та не скасовувався. Вказав, що у видачі свідоцтва про право власності на спадщину в нотаріальній конторі позивачу відмовили, оскільки в заповіті вказано що позивач є онуком [PERSON], а на справді є двоюрідними онуком, та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права на спадкове майно. Просив визнати за ним право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтриманя позовних вимог, просив їх задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі. Представник відповідача Пільнянської сільської ради Вовчанського району Харківської області в судовому засіданні позов не визнав , просив відмовити в його задоволенні. Суд , вислухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 березня 2002 року [PERSON] померла [INFO] року у с.Українське, Вовчансього району, Харківської області (а.с.4). З сертифікату серії [NUMBER] від 31 жовтня 1996 року вбачається, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 7,99 умовних кадастрових гектари, розташовану в с. Пільна, Вовчанського району, Харківської області (а.с. 6). За життя [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON], станом на 28.03.2017 року вказаний заповіт є чинним ( а.с.5). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст. 1235 ЦК України). Листом державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори від 27.06.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, крім того, після померлої [PERSON] заяв про прийняття /відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не відкривалася (а.с. 9). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач має право на пай померлої [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved