Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в позові посилається на те, що між банком та ТОВ «Алкор ЛТД» було укладено кредитний договір № 011/313827/159028 від 23.10.2013р., відповідно до якого було надано кредитні кошти в формі відновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 320000,00 гривень на поновлення облікових коштів на ведення господарської діяльності, зі сплатою 21,00 % річних, строком до 27 жовтня 2014 року. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк уклав з громадянкою [PERSON] договір поруки № 12/17-10/631 від 28.10.2013 року. 30.10.2013 року на підставі письмової заяви позичальника кредитор надав кредитні кошти з позичкового рахунку № 206262095 шляхом безготівкового перерахування на зазначений позичальником поточний рахунок в АТ «[PERSON] Аваль» № 26000400813 на поновлення обігових коштів та ведення господарської діяльності. Таким чином, позивач свої зобовязання за договором виконав. У звязку з невиконанням кредитних зобовязань, станом на 05.09.2016 року заборгованість по вказаному договору становить 510735,90 гривень, яка складається з наступного: 213334,00 гривень заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 86449,29 гривень заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 176463,34 гривень пеня за порушення строків оплати суми кредиту, 34489,27 гривень пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитними коштами. У звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень не надала. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав: Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. При вирішенні питання про відкриття провадження суд виходив з того, що згідно зі ст. 124 Конституції юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС або ГПК віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Як вбачається з матеріалів справи, спір виник між юридичною особою, яка є стороною в основному зобовязанні, і фізичною особою, яка є поручителем виконання основного зобовязання. Таким чином, справа відносно фізичної особи повинна розглядатись в рамках цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси. Правовідносини, що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 526, 527, 530, 610-611, 625, 1049, 1054 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що в порушення норм закону і умов кредитного договору зобовязання за вказаним договором належним чином не виконанні, у звязку з чим виникла заборгованість. Станом на 05.09.2016 року заборгованість по вказаному договору становить 510735,90 гривень, яка складається з наступного: 213334,00 гривень заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 86449,29 гривень заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 176463,34 гривень пеня за порушення строків оплати суми кредиту, 34489,27 гривень пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитними коштами (арк. с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ТОВ «Алкор ЛТД» було укладено кредитний договір № 011/313827/159028 від 23.10.2013р., відповідно до якого було надано кредитні кошти в формі відновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 320000,00 гривень на поновлення облікових коштів на ведення господарської діяльності, зі сплатою 21,00 % річних, строком до 27 жовтня 2014 року. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк уклав з громадянкою [PERSON] договір поруки № 12/17-10/631 від 28.10.2013 року. 30.10.2013 року, на підставі письмової заяви позичальника кредитор надав кредитні кошти з позичкового рахунку № 206262095 шляхом безготівкового перерахування на зазначений позичальником поточний рахунок в АТ «[PERSON] Аваль» № 26000400813 на поновлення обігових коштів та ведення господарської діяльності. Таким чином, позивач свої зобовязання за договором виконав. В провадженні господарського суду Запорізької області перебуває на розгляді заява ПАТ «[PERSON] Аваль» до ТОВ «Адкор ЛТД» про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором. На день розгляду справи районним судом борг не погашений. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, право позивача підлягає захисту. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача варто стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі: 7661,04 грн.

Outcome: approved