Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» (далы ПрАТ «Європейський страховий альянс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу в якому зазначає, що\~02 липня 2014 року між ПрАТ «Європейський [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір страхування AS №37661, яким передбачено страхування транспортного засобу «Hyundai» д/н [NUMBER]. 07 червня 2015 року о 20 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Hyundai» д/н [NUMBER], що належав [PERSON] Гр. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Богатирській в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, порушив п. 13.1 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілями [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень п'яти автомобілів, яким було спричинено суттєвий матеріальний збиток. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП. В результаті [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено відповідне адміністративне стягнення. Відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 1571987, укладеного з АТ «УОСК». Згідно висновку експертного автотоварозновчого дослідження № 311/15 від 17.06.2015 р. власнику автомобіля [NUMBER], в результаті пошкодження його автомобіля в ДТП, було завдано матеріального збитку у розмірі 248 389,90 грн. Крім того, відповідно до висновку експертного автотоварозновчого дослідження № 311-1/15 від 23.06.2015 р. ринкова вартість ліквідних вузлів, деталей та агрегатів ТЗ, що придатні до подальшої експлуатації щодо автомобіля [NUMBER], становить 52 926.10 гри. На підставі страхового акту № 110/15/ТР25/00/2 від 07.07.2015 p., розрахунку суми страхового відшкодування позивачем, відповідно до умов Договору страхування та вимог законодавства, було розраховано суму страхового відшкодування до виплати страхувальнику [PERSON], яка становила 111 248.90 грн. Сплата позивачем страхового відшкодування [PERSON] проводилась частинами та становила разом 111 248.90 грн. Це підтверджується платіжними дорученнями №952 від 08.07.2015 p., №951 від 07.07.2015 p., №955 від 08.07.2015 р. Таким чином, позивач виконав всі вимоги страхового договору AS №37661, відшкодував [PERSON] збитки, які були завдані в результаті ДТП від 07.06.2015 р. та набув право звернення в порядку регресу до відповідача як до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, за даним страховим випадком, в судовому порядку позивач також звернувся до АТ «УОКС» з позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу на суму ліміту, який передбачено страховим полісом (№ АІ 1571987) в розмірі 50 000,00 грн. Отже, у звязку з тим, що розмір страхового відшкодування за страховим полісом страхової компанії AT «Українська охоронно страхова компанія» не покриває завданий матеріальний збиток, тому на відповідача покладається обовязок сплатити різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою за полісом цивільно-правової відповідальності. Розрахунок розміру позовних вимог до [PERSON] позивач вирахував таким чином: 111 248,90 грн. (сума, яка була відшкодована позивачем) - 50 000.00 грн. (ліміт за полісом без врахування франшизи) = 61 248,90 грн (різниця, яку повинен сплатити винуватець ДТІІ [PERSON] Тому, позивач звернувся в судовому порядку з вимогами щодо стягнення з [PERSON] (РНOKПП [NUMBER]) на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський [PERSON]» та витрат по оплаті судового збору у розмірі 1\~218,00 грн. В судовому засіданні 18 листопада 2015 року представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову та довід до відома суду інформацію, що його довірителем оскаржена постанова Оболонського районного суду м. Києва, якою відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 07 червня 2015 року. В судовому засідання було оголошено перерву до 03 грудня 2015 року для надання можливості представнику відповідача подати суду додаткові докази по справі (зокрема, ухвалу апеляційного суду м. Києва про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17.07.2015 р.) 03 грудня 2015 року представником позивача через канцелярію Козелецького районного суду Чернігівської області було подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання 03 грудня 2015 року не зявилися. 02 грудня 2015 року через канцелярію Козелецького районного суду Чернігівської області від представника відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи з тих підстав, що він знаходиться на стаціонарному лікуванні в Чернігівській обласній лікарні, а його довіритель у відрядженні. Неявка відповідача в судове засідання на 03 грудня 2015 року є другою неявкою. Перша неявка відповідача мала місце в судове засідання на 04 листопада 2015 року (про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення). Про судове засідання на 03 грудня 2015 року відповідач повідомлений через свого представника своєчасно та належним чином (відповідно до положень ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.) Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Постановами Оболонського районного суду м. Києва від 17.07.2015 року та від 02.10.2015 року встановлено, що 07.06.2015 року о 20 год. 20 хв. [PERSON] на вул. Богатирська в м. Києві, керуючи автомобілем «Мерседес», д/н [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н [NUMBER], автомобілем [NUMBER], [NUMBER], автомобілем «Фольксваген», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Відповідно до Довідки № 65579451 про дорожньо-транспортну пригоду від 30.06.2015 року виданої ВДАІ Оболонського РУ ГУМВС в м. Києві, дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 07.06.2015 року в м. Києві по просп. Московський (вул. Богатирська) сталася внаслідок порушення ПДР [PERSON]. За договором добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією автотранспортного засобу, транспортний засіб «Hyundaі Tucson», д/н [NUMBER], який належить [PERSON], був застрахований в ПрАТ «Європейський страховий альянс». Зі страхового акту № 110/15/03/ТР25/00/2 від 07.07.2015 року, складеного ПрАТ «Європейським страховим альянсом», вбачається, що відповідає договору страхування № 37661 від 02.07.2014 року було застраховано транспортний засіб марки «Hyundaі Tucson», д/н [NUMBER] на ім'я [PERSON]; в результаті ДТП, яке відбулось 07.06.2015 року страхова виплата склала 111\~248,90 грн., що також підтверджується Розрахунком суми страхового відшкодування від 07.07.2015 року. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 311/15 від 17.06.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП, що сталась 07.06.2015 року, складає 248 389,90 грн. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 311-1/15 від 23.06.2015 року, ринкова вартість ліквідних деталей, вузлів та агрегатів автомобіля [NUMBER], що придатні до подальшої експлуатації, на момент проведення дослідження складає 52926,10 грн. 27 серпня 2015 року ПрАТ «Європейський [PERSON]» було надіслано заяву, адресовану Приватному акціонерному товариству «Українська охоронно-страхова компанія» щодо сплати страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 50000,00 грн., що також підтверджується поштовим повідомленням, так як ПрАТ «Європейський [PERSON]» свого часу було сплачено [PERSON] страхове відшкодування згідно договору AS№37661 від 02.07.2014 року на автомобіль [NUMBER] (страховий акт № 110/15/03/ТР25/00/2) в розмірі 111\~248,90 грн. (останнє підтверджується платіжними дорученнями № 951 від 07.07.2015 року, № 952 від 08.07.2015 року та № 955 від 09.08.2015 року). За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 27 Закону України Про страхування\~ до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, оскільки утворилася різниця між фактичним розміром шкоди (111\~248,90 грн.) та страховою виплатою (50\~000,00 грн.), тобто страхова сума не покрила в повній мірі суму шкоди, ПрАТ «Європейський страховий альянс» набуло право регресної вимоги до [PERSON] після виплати страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] 61 248 (шістдесят одну тисячу двісті сорок вісім) грн. 90 коп. та сплачений судовий збір в сумі 1 218 грн. 00 коп.

Outcome: approved