Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

прокурор просить суд стягнути з [PERSON] на користь фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації кошти в сумі 2524,83 грн., посилаючись на те, що 27.03.2013 р., близько 08 години 30 хвилин водій [PERSON], в денний час, при несприятливих погодних умовах, обробленому протиожеледними матеріалами асфальтному покритті, що вкритий сніговим накатом, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2108», реєстраційний номер [NUMBER], яким він має право керувати, рухався зі швидкістю близько 60 км/год. по автодорозі Кременець-Біла Церква -Ржищів в напрямку до м. Б.Церква з м. Кагарлик. Проїжджаючи відрізок на 391 км+700 м зазначеної автодороги, що в м. Кагарлик по вул.. Фрунзе, на вершині підйому на мосту, водій [PERSON], не рухався як найближче до правого краю проїзної частини, не був уважним до дорожньої обстановки, своєчасно не зреагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості для руху керованого ним транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.3.б), 11.2., 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.01, а саме: п. 2.3., де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.11.2., де вказано, що нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини; п. 12.1., де вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; внаслідок чого перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., виїзд на яку заборонено, чим порушив вимоги п.п.11.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.01, а саме: п. 11.9., де зазначено, що забороняється виїжджати на розділювальну смугу; виїхав на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21031», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку з м. Б.Церква до м. Кагарлик. В результаті даної пригоди, пасажир автомобіля «ВАЗ-2108» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2 від 25.01.2014 р. встановлено, що за даними наданої медичної документації та рентгенограм у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді: численних, закритого характеру, переломів кісток тазу - скалкового перелому правої бокової маси крижової кістки, перелому верхньої гілки правої лонної кістки, перелому гілки лівої сідничної кістки, а також розриву лонного зчленування (зі значним розходженням його країв, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як вони не становили небезпеки для життя потерпілого (не викликали розвитку небезпечних для його життя явищ) і призвели до тривалого розладу здоров'я на строк понад 21 день. Вироком Кагарлицького районного суду від 03.03.2014 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, як за скоєння дій, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] середньої тяжкості ушкодження. Відповідно до довідки Кагарлицької центральної районної лікарні, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ з 27.01.2014 р. по 07.02.2014 р. Відповідно до калькуляції розрахунків вартості витрат, понесених на лікування [PERSON], вартість одного ліжко-дня на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ в січні 2014 року складає 219,27 грн., вартість одного ліжко - дня на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ в лютому 2014 року складає 238,08 грн. Таким чином, закладом охорони здоров'я були витрачені кошти на стаціонарне лікування [PERSON], який є потерпілим від кримінального правопорушення, в сумі 2524,83 грн. Обов'язок відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину (кримінального правопорушення) відповідно до ст.1206 ЦК України покладено на особу, яка вчинила цей злочин. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Представник позивача в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи була повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши прокурора, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 03.03.2014 року було встановлено, що 27.03.2013 р., близько 08 години 30 хвилин водій [PERSON], в денний час, при несприятливих погодних умовах, обробленому протиожеледними матеріалами асфальтному покритті, що вкритий сніговим накатом, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2108», реєстраційний номер [NUMBER], яким він має право керувати, рухався зі швидкістю близько 60 км/год. по автодорозі Кременець-Біла Церква -Ржищів в напрямку до м. Б.Церква з м. Кагарлик. Проїжджаючи відрізок на 391 км+700 м зазначеної автодороги, що в м. Кагарлик по вул.. Фрунзе, на вершині підйому на мосту, водій [PERSON], не рухався як найближче до правого краю проїзної частини, не був уважним до дорожньої обстановки, своєчасно не зреагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості для руху керованого ним транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.3.б), 11.2., 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.01, а саме: п. 2.3., де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.11.2., де вказано, що нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини; п. 12.1., де вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; внаслідок чого перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., виїзд на яку заборонено, чим порушив вимоги п.п.11.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.01, а саме: п. 11.9., де зазначено, що забороняється виїжджати на розділювальну смугу; виїхав на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21031», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку з м. Б.Церква до м. Кагарлик. В результаті даної пригоди, пасажир автомобіля «ВАЗ-2108» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2 від 25.01.2014 р. встановлено, що за даними наданої медичної документації та рентгенограм у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді: численних, закритого характеру, переломів кісток тазу - скалкового перелому правої бокової маси крижової кістки, перелому верхньої гілки правої лонної кістки, перелому гілки лівої сідничної кістки, а також розриву лонного зчленування (зі значним розходженням його країв, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як вони не становили небезпеки для життя потерпілого (не викликали розвитку небезпечних для його життя явищ) і призвели до тривалого розладу здоров'я на строк понад 21 день. Вироком Кагарлицького районного суду від 03.03.2014 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, як за скоєння дій, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] середньої тяжкості ушкодження. Відповідно до довідки Кагарлицької центральної районної лікарні, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ з 27.01.2014 р. по 07.02.2014 р. Відповідно до калькуляції розрахунків вартості витрат, понесених на лікування [PERSON], вартість одного ліжко-дня на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ в січні 2014 року складає 219,27 грн., вартість одного ліжко - дня на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ в лютому 2014 року складає 238,08 грн. Таким чином, закладом охорони здоров'я були витрачені кошти на стаціонарне лікування [PERSON], який є потерпілим від кримінального правопорушення, в сумі 2524,83 грн. Тобто, загальна сума витрачена на лікування потерпілого від злочину становить 2524 грн. 83 коп. Обов'язок відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину відповідно до ст.1206 ЦК України покладено на особу, яка вчинила цей злочин. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відсутність добровільної сплати засудженим витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину призводить, у зв'язку з обмеженістю кошторису, до неможливості комунальним закладом охорони здоров'я в повному обсязі виконувати обов'язки щодо надання медичних послуг населенню, а тому суд задовольняє вимоги позивача та стягує з [PERSON] на користь Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації кошти в сумі 2524 грн. 83 коп. за затрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved