Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Представник позивача Шишола І.М. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 338678581 від 11 лютого 2015 року. 14 липня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір відступлення права вимоги № 20170714, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Стверджує, що в порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позичальник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 338678581 від 11 лютого 2015 року у розмірі 99147,80 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 37650,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 13686,05 грн., суми заборгованості за платою за управління кредитом - 28986,75 грн., суми заборгованості за пенею - 18825,00 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача в позовній заяві просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON]було укладено кредитний договір № 338678581 від 11 лютого 2015 року, згідно умов якого [PERSON]отримав кредит у розмірі 37650,00 грн. строком на 36 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99% річних, щомісячної плати за кредитом у розмірі 2,69% від суми кредиту, що становить 1012,79 грн., пені у розмірі 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення (а.с.5). В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 19 липня 2017 року позивачем нараховано заборгованість відповідача перед кредитодавцем в сумі 99147,80 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 37650,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 13686,05 грн., суми заборгованості за платою за управління кредитом - 28986,75 грн., суми заборгованості за пенею - 18825,00 грн.(а.с.16). Між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20170714 від 14 липня 2017 року, згідно умов якого до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги щодо погашення заборгованості у тому числі й за кредитним договором № 338678581 від 11 лютого 2015 року (а.с.19-22). 21 липня 2017 року за вих. № 001832593 ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» направив на адресу відповідача повідомлення про відступлення права грошової вимоги (а.с.17). Також, 21 липня 2017 року за вих. № 001832593-1 ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» направив на адресу відповідача повідомлення про зміну умов кредитного договору № 338678581 від 11 лютого 2015 року (а.с.18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 516 Цивільного Кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1052 Цивільного Кодексу України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного Кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Проте відповідач умови договору № 338678581 від 11 лютого 2015 року своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 19 липня 2017 року складає 99147,80 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 338678581 від 11 лютого 2015 року станом на 19 липня 2017 року, у розмірі 99147,80 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 37650,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 13686,05 грн., суми заборгованості за платою за управління кредитом - 28986,75 грн., суми заборгованості за пенею - 18825,00 грн., та судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved