Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Представник позивача звернулася до Вижницького районного суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], 17.01.2007 року уклали кредитний договір за № CVVWAN0200004. Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 45140,00 гривень на термін до 16.01.2012 р., а відповідач - зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 45140,00 гривень. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 15.09.2016 року має заборгованість 429991,43 гривень , яка складається з наступного: 24949,61 грн. - заборгованість за кредитом; 129929,59 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2297,88 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 272821,35 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Зазначає, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 90000 грн., яка складається з 24942,61 заборгованість за кредитом, 65057,39 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № CVVWAN0200004 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором з [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором № CVVWAN0200004. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № CVVWAN0200004 від 17.01.2007 року в сумі 900000 грн.,. та судові витрати по справі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи. Від нього до суду надійшло письмове клопотання в якій позов підтримує в повному обсязі і просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав подав на нього свої заперечення просив відмовити в задоволенні позову із порушення строку позовної давності та відсутності предмету спору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про місце, день та годину слухання справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], 17.01.2007 року уклали кредитний договір за № CVVWAN0200004, про що свідчить особистий підпис відповідача. Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 45140,00 гривень на термін до 16.01.2012 р., а відповідач - зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 45140,00 гривень. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 15.09.2016 року має заборгованість 429991,43 гривень , яка складається з наступного: 24949,61 грн. - заборгованість за кредитом; 129929,59 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2297,88 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 272821,35 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Заборгованість до стягнення становить 90000 грн., яка складається з 24942,61 заборгованість за кредитом, 65057,39 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, що підтверджуються розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № CVVWAN0200004 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором з [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором № CVVWAN0200004. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до позову строків давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до ст. 257 ЦК України. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України починається заново. Встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2012 року, позов ПАТ КБ «Приватбанк » до ПАТ «Акцентбанк», [PERSON] про звернення стягнення задоволено частково, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVVWAN0200004, укладеного 17.01.2007 року між ПАТ КБ та [PERSON] в сумі 133326,07 грн. звернуто стягнення на предмет застави на автомобіль: DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску 2006, тип ТЗ:легковий автомобіль, № кузова/шасі: XWB3L31UD6A223801, реєстраційний номер СЕ 3569АН, що належить на праві власності [PERSON] Рішення набрало законної сили. З виписки розрахунку заборгованості за кредитним договором № CVVWAN0200004, від 20.03.2014. до 20.03.2017 р.р., вбачається, що 20.03.2014 р. в рахунок погашення заборгованості за зазначеним кредитним договором були зараховані на погашення заборгованості за кредитним договором №CVVWAN02000008 від 17.01.2007р. 24500,00 грн., які надійшли від реалізації заставленого майна. Ураховуючи те, що судовий захист прав кредитора у спірних правовідносинах може бути реалізовано як шляхом подання позовної заяви про стягнення заборгованості, так і звернення стягнення на предмет застави, подання кредитором позовної заяви про звернення стягнення на предмет застави, перериває перебіг строку позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується ( ч.3 ст. 264 Кодексу). Отже, перебіг позовної давності переривається 20 березня 2014 року - зарахуванням банком 24500 грн. від реалізації автомобіля в рахунок погашення заборгованості відповідача та в даній справі відсутні визначені законом підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. Враховуючи зазначені обставини є підстави для стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно вимог ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Будь - яких доказів про сплату заборгованості відповідачами суду не надано. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідачів на користь позивача понесених ним судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved