overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі управління фінансів Ружинської РДА до [PERSON], обгрунтовуючи його тим, що відповідач вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України. Потерпіла внаслідок вказаного злочину [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження і в зв'язку з цим перебувала на лікуванні в Ружинській ЦРЛ. Враховуючи викладене, прокурор просить стягнути з відповідача на користь управління фінансів Ружинської РДА витрати, пов'язані з лікуванням потерпілого від злочину. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник управління фінансів Ружинської РДА подав до суду заяву, в якій підтримав позов прокурора, просив його задовольнити, а також просив слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, за місцем реєстрації був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України було проведено заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення прокурора, оглянувши матеріали справи, встановив наступне. Частиною 1 ст.1206 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частина 3 вказаної статті ЦК України передбачає, що якщо лікування потерпілого проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. 2 Вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 06.11.2014р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України: в тому, що він 14.08.2014р. на грунті раніше виниклих неприязних відносин умисно наніс [PERSON] удари внаслідок яки вона отримала підшкірні крововиливи на повіках обох очей, на обох плечах, на правому плечовому суглобі, на спині справа, на тильній поверхні лівої кисті, в склері правого ока. З висновку судово-медичного експерта № 454 від 27.08.2014р., розрахунку затрат на утримання хворої [PERSON], наданого Ружинською ЦРЛ, вбачається, що потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Ружинській ЦРЛ в період з 14.08.2014р. по 21.08.2014р. з приводу лікування закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, гематоми лобної ділянки голови і витрати закладу охорони здоров'я на її лікування складають1047 грн.12 коп. Відповідач заперечень відносно розрахунку суми вказаних витрат та підстав їх стягнення до суду не подав. З врахуванням викладеного суд позовні вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, а саме [PERSON] в сумі 2340, 83 грн, так як [PERSON] спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження в результаті чого Красноградська ЦРЛ витратила на лікування потерпілого вказану суму. В судовому засіданні прокурор Мандич А.В. просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав і вказав, що він є судимим Красноградським районним судом за спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження громадянину [PERSON] Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.. 1206 ЦК України витрати на лікування потерпілого від злочину підлягають відшкодуванню в сумі фактично понесених витрат комунальним закладом охорони здоров'я з винної особи. Загальна сума витрат на лікування [PERSON] згідно довідки Красноградської ЦРЛ склала 2 340, 83 грн ( а.с. 3-4). Судовий збір відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача. Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Прокурор звернувся з вказаною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла громадянка [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, у вигляді земельної ділянки площею 10,97 га, кадастровий номер 6522385000:10:047:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не звертались. Тому просить визнати відумерлою спадщину [PERSON], а саме право на земельну ділянку площею 10,97 га, кадастровий номер 6522385000:10:047:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області; передати право на дану земельну ділянку у власність територіальної громади Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. В судовому засіданні прокурор підтримав заяву на вказаних в ній підставах. Заінтересована особа - представник відділ Держкомагенства у Голопристанському районі Херсонської області Лімаренко А.І., який діє за дорученням в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення прокурора та представника заінтересованої сторони, проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується актовим записом про смерть № 41 від 19.10.2006 р. (а.с.4,5). З відповіді завідуючого Голопристанської державної нотаріальної контори № 35/01-16 від 30.01.2014 р. вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] до Голопристанської ДНК Херсонської області не подавалися заяви про прийняття або відмову від спадщини ні за законом, ні за заповітом. Спадкова справа не заведена, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, відомості про спадкоємців відсутні (а.с.6). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29.01.2014 року вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відсутня.(а.с.7). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №249211 від 21.12.2004 р. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 10,97 га, кадастровий номер 6522385000:10:047:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (а.с.3). Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, а також з часу відкриття спадщини до подання заяви до суду про визнання її відумерлою сплило більше року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Прокурор звернувся з даним позовом вказавши, що 22.02.2014 р. у приміщенні магазину «Оксана» у с.Кошляки Пдволочиського району [PERSON] наніс удари гр.[PERSON], тобто спричинив легкі тілесні ушкодження. Своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28.05.2014 р. кримінальне провадження стосовно [PERSON] закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення у суді. Разом з тим, потерпілий [PERSON] у зв'язку з отриманими травмами перебував у Підволочиській КЦРЛ на лікуванні, затрати на яке становлять 3776, 60 грн. Посилаючись на ст.1206 ЦК України, прокурор просить суд стягнути з відповідача в користь бюджету Підволочиського району 3776, 60 грн. за лікування, а також судові витрати. В судовому засіданні представник прокуратури Гричанюк В. позов підтримав. Представник позивача - Підволочиської районної ради в суд не з'явився. Подав заяву з проханням справу розглядати без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнав. Ознайомишись із заявами, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити по таких підставах: Відповідно до ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 28.05.2014 р. кримінальне провадження стосовно [PERSON], обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від підтримання обвинувачення у суді. Внаслідок отриманих ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Підволочиській ЦРЛ з 24.02.2014р. по 07.03.2014р. Згідно довідки цього лікувального закладу, на лікування потерпілого було затрачено 3776, 60 грн. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. А тому, оскільки внаслідок злочинних діянь [PERSON] Підволочиською ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON] затрачено 3776, 60 грн., то суд вважає на підставі ст. 1206 ЦК України з відповідача стягнути в користь Підволочиської районної ради, яка фінансує зазначену лікувальну установу, понесені витрати у цій сумі. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в розмірі 243, 60 грн. . На підставі наведеного, ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Комунальної установи «Старобільське районне територіальне медичне обєднання» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, повязаної з лікуванням [PERSON] Враховуючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, та оцінки доказів, на що може бути витрачений значний час, суд згідно з вимогами ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом в інтересах позивачки до відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що у звязку із отриманням нею свідоцтва про право власності на нерухоме майно вона взнала, що фактично на її земельній ділянці відповідачі влаштували дорогу на яку висипають сміття та будівельне сміття. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити повністю. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що коли вона отримала в березні 2015 року земельну ділянку площею 0,8319 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, то побачила, що частина її приблизною площею 0,0195 Га засмічена будівельним сміттям та будівельними матеріалами з боку сусідів [PERSON] та [PERSON] На її звернення відповідачі відповіли, що не будуть прибирати її ділянку, оскільки там має бути дорога. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи та не повідомили про причини неявки. Відповідачка [PERSON] під час попереднього судового засідання частково визнала позов, оскільки дійсно на земельній ділянці позивачки вона висипала належний їй гравій. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення прокурора, позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА №238614 від 17.03.2015 року позивачка є власником земельної ділянки площею 0,8319 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тарасовецької сільської ради Новоселицького району кадастровий номер 7323088300:02:009:0101. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 04.06.2015 року складеної державним інспектором Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області встановлено, що частина належної позивачці землі площею 0,0195 Га перекривається дорогою, що підтверджено абрисом земельної ділянки. Висновком по матеріалах проведеної перевірки ДІМ Новоселицького РВ від 27.06.2015 року встановлено, що відповідачі дійсно здійснили засипання будівельним сміттям частини земельної ділянки позивачки, оскільки вважали, що по ній проходить дорога зального призначення, та там були вибоїни. На підставі ст.391 ЦК України кожен власник має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуванням своїм майном. Оскільки право власності позивачки підтверджено належними доказами та відповідачі здійснили порушення такого право то його слід захистити в судовому порядку

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом до відповідача та просив суд про відшкодування шкоди в сумі 1751,59 грн. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що в ході проведеної перевірки Державною інспекцією сільського господарства Дніпропетровської області на території Розилюксембургської сільської ради Широківського району 06.12.2013 року було встановлено самовільне зайняття земельної ділянки, площею 1,8 га (землі державного запасу, входить до земель цієї сільради та розташована за межіми населеного пункту), відповідачем. Постановою від 19.12.2013 року на відповідача накладено адміністративне стягнення за ці дії. Розмір шкоди складає 1 751,5872 грн. Повторно перевіркою від 17.02.2014 року встановлено усунення порушень вимог законодавства, але шкода відповідачем не відшкодована. Дії та акти Державною інспекцією сільського господарства Дніпропетровської області не оскаржувалися. Прокурор, представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та їх обгрунтування, викладені в позовній заяві, просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вважає його необґрунтованим. В письмовій заяві представник третьої особи просив задовольнити позов. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до Акту № 669/14 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.12.2013 року (а.с. 3-4), Акту № 40/14 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.02.2014 року (а.с. 6) земельна ділянка, площею 1,8 га, біля с. Свистуново Широківського району Дніпропетровської області (земля державного запасу сільськогосподарського призначення, пасовище) за межами населеного пункту Розилюксембургської сільської ради в західному напрямку. На момент першої перевірки земельна ділянка зайнята сходами озимих зернових культур, самовільно зайнята відповідачем (відсутні будь-які документи, які надають відповідачу право використання цієї земельної ділянки). На підставі вищезазначеного Акту № 669/14 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 17/14 від 10.12.2013 року (а.с. 7). Постановою від 14.12.2013 року (а.с. 8) на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (сплачено відповідачем - а.с. 9, постанова не оскаржена) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, за викладених в протоколі за № 17/14 обставин. Розмір шкоди, заподіяної вищевказаним правопорушенням, складає 1 751,59 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 5). Зазначена шкода відповідачем не відшкодована. Докази правомірного використання вказаної земельної ділянки відповідачем на вимогу суду не надано. Доводи та докази, надані прокурором суду, відповідачем не спростовані. Отже, з відповідача в дохід держави стягнути відшкодування шкоди в сумі 1 751,59 грн., судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 02.03.2015 року, з ранкової до обідньої пори доби, відповідачі не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, умисно та цілеспрямовано,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню доньки [PERSON], [INFO]. Прокурор в обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є матірю неповнолітньої [PERSON] З 2004 року по день звернення до органу опіки та піклування відповідачка зовсім не цікавився життям доньки, її вихованням та матеріальним забезпеченням. Прокурор вважає, що поведінка відповідачки аж ніяк не відповідає інтересам доньки, тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення її батьківських прав. 22.09.2009 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини Новоселицької РДА за №7о визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Представник органу опіки та піклування Новоселицької райдержадміністрації в судовому засіданні позов прокурора підтримав в повному обсязі та показав, що дійсно органом опіки та піклування Новоселицької райдержадміністрації встановлено, що неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні прабабусі [PERSON] та дядька [PERSON] та проживає в [INFO]. Мати неповнолітньої [PERSON] в 2004 році виїхала за межі України і з того часу зовсім не цікавився життям доньки, її вихованням та матеріальним забезпеченням в звязку з чим орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов прокурора підтримав та пояснив, що дійсно його племінниця [PERSON] проживає разом з ним та його бабкою [PERSON] та повністю знаходиться на їхньому утриманні, також [PERSON] пояснив, що його сестра [PERSON] проживає в Єгипті та взагалі не цікавиться своєю дочкою [PERSON] [PERSON] будучи допитана в судовому засіданні за правилами свідка суду пояснила, що вона особисто останній раз бачила маму в 2004 році коли та приїхала з двома її братами, з того часу вона з нею розмовляла один раз по телефону десь в 2006 році. Свідок [PERSON] суду показав, що він достовірно знає, що його внучка [PERSON] проживає з [PERSON] та з [PERSON] і що вона знаходиться на їхньому утриманні. Останній раз він бачив відповідачку в 2004 році коли та приїхала додому з двома її синами, з того часу він більше її не бачив, але знає що вона проживає в Єгипті і має другу сім»ю. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи через засоби масової інформації, причини свої неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи в її відсутності в суд не надала. У звязку з повторною неявкою відповідачки в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України справа підлягає розгляду в її відсутності із винесенням по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Прокурор звернувся з цією заявою до суду в інтересах територіальної громади Бараниківської сільської ради, в якій вказуючи на те, що остання не в змозі була звернутись з відповідною заявою до суду, у звязку з чим завдається шкода інтересам держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів, просить суд визнати спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] відумерлою та передати її у власність територіальної громади Бараниківської сільської ради. В обґрунтування своєї заяви прокурор посилається не те, що після смерті [PERSON], яка померла 29 січня 1997 року, залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), розташованої на території Бараниківської сільської ради площею 9,06 умовних гектарів, яку померла мала право отримати на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0087437. Даний сертифікат померлій не видавався. На цей час він зберігається у відділі Держземагенства у Біловодському районі. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини ніхто не звертався, відомості про будь-яких родичів [PERSON], які мають право на спадщину відсутні. У судовому засіданні прокурор та заявник подану заяву підтримали, наполягали на її задоволенні. Вислухавши прокурора та заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно статті 278 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. З матеріалів справи судом встановлено, що на території Бараниківської сільської ради дійсно до своєї смерті проживала [PERSON], [INFO], яка 29 січня 1997 року померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розташованої на території Бараниківської сільської ради, розмір якої складає 9,06 умовних кадастрових гектарів. Дана земельна часка (пай) померла мала право отримати на підставі сертифіката серії ЛГ № 0087437 Повідомленням із Біловодської державної контори та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру підтверджується факт того, що після смерті [PERSON]А ніхто для прийняття спадщини не звертався. Таким чином, виходячи з наведених вище норм закону цю спадщину слід визнати відумерлою та передати її до комунальної власності територіальної громади.

Outcome: approved