Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку відповідача за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтовує наступним. Сторони перебували в шлюбі з 06.10.2005 року. 10.05.2006 року позивач придбала будинок розташований за адресою: [ADDRESS], який належить їй на праві приватної власності. З 02.06.2006 року за цією адресою, у належному позивачу на праві приватної власності будинку, був зареєстрований її чоловік [PERSON]. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07.06.2011 року шлюб між сторонами був розірваний, але після розірвання шлюбу, хоча відповідач став проживати за іншою адресою, він з реєстрації не знявся і в добровільному порядку зніматися з реєстрації категорично відмовляється. Наразі відповідач понад шість місяців, а саме з березня 2013 року, за місцем реєстрації не проживає і не з'являється, ніякої участі в утриманні будинку не приймає. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований підтримали. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі з 06.10.2005 року по 07.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2005 року та рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07.10.2011 року в цивільній справі №2-454/2011. Позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який придбала 26.04.2006 року, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.04.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Абрис» від 10.05.2006 №10581310, технічним паспортом на жилий будинок індивідуального жилищного фонду №6864. Сторони зареєстровані за адресою вищезазначеного будинку, що підтверджується домовою книгою. Відповідач за адресою реєстрації не проживає з березня 2013 року, що підтверджується довідкою квартального комітету №5 від 13.08.2014 року №7. За таких обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Встановлено, що житловий будинок, власником якого є позивач, придбаний під час шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, суд встановив, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить сторонам на праві спільної сумісної власності, тобто відповідач є його співвласником. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі чого, відповідач має право бути зареєстрованим за адресою житлового будинку, співвласником якого він є, і не проживати в ньому. Право власності є непорушним (ст. 321 ЦК України). У суду відсутні будь-які правові підстави для обмеження відповідача у здійсненні його права власності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed