Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 діючи в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідачів, просить ухвалити рішення, яким: витребувати від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення пилорами літ. «Б-1», загальною площею 1737,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14(реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829506946101). витребувати від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення насосної літ. «П-1», загальною площею 7,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829492546101). витребувати від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення майстерні під літ. «Д-1» загальною площею 39,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829572046101). витребувати від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1», «Г-1» загальною площею 2059,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829528846101). витребувати від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь територіальної громадим. Львова в особі Львівської міської ради обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення будівлі котельні під літ. «К-2», «К-1», «К-1» загальною площею 602,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829540846101). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на розгляді Франківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа № 465/7890/15-ц (2/463/3622/15) за позовом ТОВ «Півколо Случ» до [PERSON] про спонукання до вчинення дій та зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Півколо Случ» про зобовязання виконати умови договору. За наслідками розгляду цієї справи ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. визнано мирову угоду, згідно якої визнано за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення насосної загальною площею 7,9 кв.м. під літ. «П-1» та пилорами загальною площею 1737,8 кв.м. під літ. «Б-1» на вул. Півколо,14 у м. Львові. В свою чергу, за ТОВ «Півколо Случ» визнано право власності на нежитлові приміщення майстерні під літ. «Д-1» загальною площею 39,8 кв.м., будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1» загальною площею 1801,1 кв.м., прибудови будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1» загальною площею 258,7 кв.м., а також будівлі котельні під літ. «К-2», «К-1», «К-1» загальною площею 602,9 кв.м. на вул. Півколо,14 у м. Львові. В подальшому, ухвала Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. скасована ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.05.2017р., однак до скасування цієї ухвали сторони відчужили вказані нежитлові приміщення. В кінцевому, на даний час власниками нежитлових приміщень пилорами літ. «Б-1», загальною площею 1737,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829506946101) є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Власниками нежитлових приміщення насосної літ. «П-1», загальною площею 7,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829492546101) є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Власниками нежитлових приміщень майстерні під літ. «Д-1» загальною площею 39,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829572046101) є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Власниками нежитлових приміщень будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1», «Г-1» загальною площею 2059,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829528846101) є [PERSON], [PERSON]М та [PERSON] Власниками нежитлових приміщень будівлі котельні під літ. «К-2», «К-1», «К-1» загальною площею 602,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 829540846101) є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На момент розгляду Франківським районним судом м. Львова цивільної справи № 465/7890/15-ц всі ці приміщення перебували у власності територіальної громади м. Львова, але незаконно вибули внаслідок ухвалення незаконного судового рішення, яке скасоване. Оскільки на даний час всі ці приміщення відчужені іншим особам, просить витребувати їх в судовому порядку як такі, що вибули з володіння власника поза його волею. Вказаний позов перебував в провадженні судді Личаківського районного суду м. Львова Лакомської Ж.І. Провадження у даній справі відкрито. Копія позовної заяви разом з додатками учасникам справи направлялась. Відповідно до розпорядження керівника апарату Личаківського районного суду м. Львова № 3, у вказаній справі проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого така передана в провадження судді Леньо С.І. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2018р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив, письмових заперечень та пояснень. Відзиву на позову заяву відповідачі не подали. [PERSON] час підготовчого провадження представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], повноваження якої підтверджуються договором про надання правової допомоги № 02/19-10-10/16 від 19.10.2016р. та ордером на ведення справи серії ЛВ № 121384, подала клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 465/7890/15-ц. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019р. в задоволенні такого клопотання відмовлено. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, в процесі розгляду даної справи, у звязку з недобросовісним використанням відповідачем [PERSON] права на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження, що мало на меті затягування розгляду справи, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18.02.2019р. до останнього застосовано заходи процесуального примусу у виді стягнення штрафу в розмірі 3842 грн. В судовому засіданні прокурор Машталяр Ю.А., а також представник Львівської міської ради [PERSON], повноваження якого підтверджується належною довіреністю від 09.11.2017р., позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні вищенаведеним та просять позов задовольнити. Відповідачі в останнє судове засідання не зявились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили. При цьому, представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], заперечуючи проти позову під час розгляду справи подала до суду клопотання про витребування доказів та зупинення провадження у справі. Оскільки такі клопотання вирішені ухвалами суду від 15.11.2018р., суд не вбачає перешкод для закінчення розгляду справи у відсутності відповідачів на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Представник третьої особи в судове засідання також не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. (а.с.14, 185, 232-233 т.1) за наслідками розгляду цивільної справи № 465/7890/15-ц за позовом ТОВ «Півколо Случ» до [PERSON] про спонукання до вчинення дій; зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Півколо Случ» про зобовязання виконати умови договору визнано мирову угоду (а.с.13 т.1), згідно якої, серед іншого, визнано за ТОВ «Півколо Случ» право власності на: нежитлове приміщення будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1»загальною площею 1801,1 кв.м.. нежитлове приміщення прибудови будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1» загальною площею 258,7 кв.м. на вул. Півколо, 14 у м. Львові; нежитлове приміщення майстерні під літ. «Д-1» загальною площею 39,8 кв.м. на вул. Півколо, 14 у м. Львові; нежитлові приміщення будівлі котельні під літ. «К-2», «К-1», «К-1» загальною площею 602,9 кв.м. на вул. Півколо, 14 у м. Львові. Цією ж ухвалою за [PERSON] визнано право власності на: нежитлове приміщення насосної загальною площею 7,9 кв.м. під літ «П-1» на вул. Півколо, 14 у м. Львові; нежитлові приміщення пилорами загальною площею 1737,8 кв.м. під літ. «Б-1» на вул. півколо, 14 у м. Львові. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.05.2017р. (а.с.15-18 т.1) ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Разом з тим, у відповідності до договору купівлі-продажу Ѕ частки нежитлових приміщень пилорами від 02.02.2016р. (а.с.19 т.1), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (продавець) передала, а [PERSON] (покупець) прийняв у власність Ѕ частку нежитлових приміщень пилорами літ. «Б-1», загальною площею 1737,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 та сплатив за них 509\~253,50 грн. Також, згідно з договором купівлі-продажу Ѕ частки нежитлових приміщень пилорами від 02.02.2016р. (а.с.20 т.1), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (продавець) передала, а [PERSON] та [PERSON] (покупці) прийняли у власність в рівних частках (а саме по ј частці кожен) Ѕ частку нежитлових приміщень пилорами літ. «Б-1», загальною площею 1737,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 та сплатили за них 509\~253,50 грн. Згідно з договором купівлі-продажу Ѕ частки нежитлового приміщення насосної від 02.02.2016р. (а.с.21 т.1), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (продавець) передала, а [PERSON] (покупець) прийняв у власність Ѕ частку нежитлового приміщення насосної літ. «П-1», загальною площею 7,9кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 та сплатив за них 2\~315,00 грн. Також, згідно з договором купівлі-продажу Ѕ частки нежитлових приміщень пилорами від 02.02.2016р. (а.с.22 т.1), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (продавець) передала, а [PERSON] та [PERSON] (покупці) прийняли у власність в рівних частках (а саме по ј частці кожен) Ѕ частку нежитлового приміщення насосної літ. «П-1», загальною площею 7,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 та сплатили за них 2 315,50 грн. Отже, майно, право власності на яке згідно ухвали суду від 23.12.2015р. визнано за [PERSON], на даний час на праві приватної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а відчуження цього майна відбулось до скасування ухвали Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. Відповідно до акту приймання-передачі нежитлових приміщень (а.с.23 т.1), ТОВ «Півколо Случ», діючи на виконання рішення, викладеного в протоколі № 01 Загальних зборів учасників ТОВ «Півколо Случ» від 24.02.2016р. передало у власність [PERSON] нежитлові приміщення: майстерні під літ. «Д-1» загальною площею 39,8 кв.м.; будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1», «Г-1» загальною площею 2059,8 кв.м., яке складається з будівлі паркетного цеху під літ «Г-1» площею 1801,1 кв.м. та прибудови будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1» загальною площею 258,7 кв.м.; будівлі котельні під літ. «К-2», «К-1», «К-1» загальною площею 602,9 кв.м., які знаходяться за адресою м. Львів, вул. Півколо, 14. В свою чергу, згідно з договором купівлі-продажу Ѕ частки нежитлового приміщення майстерні від 12.04.2016р. (а.с.24 т.1), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (продавець) передав, а [PERSON] та [PERSON] (покупці) прийняли у власність в рівних частках (а саме по ј частці кожен) Ѕ частку нежитлового приміщення майстерні під літ. «Д-1» загальною площею 39,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 та сплатили за них 10 975,00 грн. При цьому, Ѕ частки нежитлового приміщення майстерні під літ. «Д-1» загальною площею 39,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 залишилась у власності [PERSON] У відповідності до договору купівлі-продажу Ѕ частки нежитлового приміщення паркетного цеху від 12.04.2016р. (а.с.25 т.1), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (продавець) передав, а [PERSON] та [PERSON] (покупці) прийняли у власність в рівних частках (а саме по ј частці кожен) Ѕ частку нежитлового приміщення будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1», «Г-1» загальною площею 2059,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 та сплатили за нього 568\~010,50 грн. При цьому, Ѕ частки нежитлового приміщення будівлі паркетного цеху під літ. «Г-1», «Г-1» загальною площею 2059,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 залишилась у власності [PERSON] Відповідно до договору купівлі-продажу Ѕ частки нежитлового приміщення будівлі котельні від 12.04.2016р. (а.с.26 т.1), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (продавець) передав, а [PERSON] та [PERSON] (покупці) прийняли у власність в рівних частках (а саме по ј частці кожен) Ѕ частку нежитлового приміщення будівлі котельні під літ. «К-2», «К-1», «К-1» загальною площею 602,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 та сплатили за них 166 255,50 грн. При цьому, Ѕ частки нежитлового приміщення будівлі котельні під літ. «К-2», «К-1», «К-1» загальною площею 602,9 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 залишилась у власності [PERSON] Отже, майно, право власності на яке згідно ухвали суду від 23.12.2015р. визнано за ТОВ «Півколо Случ», на даний час на праві приватної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а відчуження цього майна відбулось до скасування ухвали Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. Згідно копії свідоцтва про право власності № ЛР 0116 від 11.07.2002р. (а.с.27 т.1), нежитлові приміщення лісорізального цеху під літ. «Б-1», загальною площею 1737,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 згідно з свідоцтвом про право власності № ЛР0116від 11.07.2002, виданого на підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.07.2002 № 1030, в цілому належали на праві комунальної власності Львівській міській раді і були закріплені за Львівським комунальним підприємством «Рембуд» на праві повного господарського відання. При цьому, з огляду на площу, позначення та розташування лісорізального цеху, у суду немає сумнівів що даний обєкт, а також нежитлові приміщення пилорами літ. «Б-1», загальною площею 1737,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14, які згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. відчужені на користь [PERSON] є одним і тим же обєктом нерухомості. Тобто, до постановлення ухвали від 23.12.2015р. про визнання за [PERSON] права власності на нежитлові приміщення пилорами загальною площею 1737,8 кв.м. під літ. «Б-1» на вул. півколо, 14 у м. Львові такі на праві комунальної власності належали Львівській міській раді і були закріплені за ЛКП «Рембуд» на праві повного господарського відання. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.81-82 т.1) будинок пожежного резервуару, позначений літ. «Д-1» загальною площею 39,8 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності № ЛР 0528 від 16.03.2006р. також на праві комунальної власності належав Львівській міській раді і був закріплений за ЛКП «Рембуд» на праві повного господарського відання. Відповідно до договору №БВ-23 від 31.12.1992р. (а.с.39-44 т.1) Фонд комунального майна м. Львова передав, а організація орендарів Львівського державного заводу будівельних матеріалів прийняла в оренду майно Львівського державного заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14. Додатковою угодою від 27.11.1997р. (а.с.48-49), яка укладена між представництвом Фонду державного майна України у м. Львові та ЗАТ «Завод Півколо» внесено зміни до договору оренди № БВ-23 від 31.12.1992, зокрема, продовжено дію цього договору на 20 років з дати підписання додаткової угоди. В подальшому, згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради № 83 від 10.03.2000 «Про оренду цілісного майнового комплексу за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14» (а.с.30-31 т.1), виконавчий комітет вирішив погодитись з реорганізацією ЗАТ «Завод «Півколо» та спричиненою нею реструктуризацією цілісного майнового комплексу Львівського заводу будівельних матеріалів, який перебуває в оренді у ЗАТ «Завод «Півколо». Крім цього, вирішено Департаменту економічної політики та ресурсів визнати нечинним за згодою сторін договір оренди цілісного майнового комплексу від 31.12.1992р. №БВ-23 (орендар ЗАТ «Завод «Півколо») в частині оренди структурних підрозділів цілісного майнового комплексу, які передаються в оренду іншим субєктам підприємницької діяльності, та укласти договори оренди структурних підрозділів вищевказаного цілісного майнового комплексу, відповідно, зокрема з Приватним підприємством «Півколо Случ» на споруди паркетного цеху з блоком сушильних камер та котельні, зовнішні мережі газифікації та теплові мережі, два котли ДКВР-4/13, фільтри, автонавантажувач, що знаходяться за адресою:м. Львів, вул. Півколо, 14. В подальшому, 21.04.2000р. між Управлінням ресурсів Львівської міської ради (орендодавець) та ПП «Півколо Случ» (орендар) відповідно до вищезазначеного рішення виконкому Львівської міської ради укладено договір оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства № 2 (а.с.52-53 т.1), за умовами якого, орендодавець передав в строкове платне користування будівлі паркетного цеху з блоком сушильних камер та котельні, зовнішні мережі газифікації, зовнішні теплові мережі, два котли ДКВР-4/13, фільтр з солерозчинником та автонавантажувач, які є структурним підрозділом цілісного майнового комплексу Львівського заводу будівельних матеріалів розташованого за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14 цілісного майнового комплексу комунальної власності Львівського заводу будівельних матеріалів за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14. Акт прийому-передачі обєкта оренди підписаний сторонами 21.04.2000р. (а.с.54 т.1), а додатковою угодою, яка укладена 28.02.2001р. (а.с.55 т.1) до договору від 21.04.2000р. внесено зміни, продовживши його дію до 01.04.2028р. У відповідності до інформації Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, яка зазначена в листі від 07.07.2017р. № 2302-3385 (а.с.56-57 т.1), згідно бази даних нарахування орендних платежів обліковуються 4 діючих договори оренди цілісних майнових комплексів за адресою: м. Львів, вул. Півколо, 14, в тому числі, вищезгаданий договір № 2 від 21.04.2000, укладений між Управлінням ресурсів Львівської міської ради та ПП «Півколо Случ». В цьому ж листі зазначено, що будівлі, зазначені в актах приймання-передачі до договорів № 2, 3, 4 належать до комунальної власності, що давало Управлінню підстави для передачі таких приміщень в оренду, а з часу створення Управління (з грудня 1998) і до 06.07.2017р. договори купівлі-продажу приміщень за адресою м. Львів, вул. Півколо, 14 не укладались. Відповідно до акту проведення перевірки приміщення від 07.06.2017р. № 1122нп/16 (а.с.60 т.1), до складу цілісного майнового комплексу, як обєкту оренди за договором від 21.04.2000р. входять, зокрема, будівля паркетного цеху з блоком сушильних камер (літ «Г-1», «Г-1»), та будівля котельні (літ «К-2», «К-1», «К-1» ), які фактично використовує ТзОВ «Півколо Случ». Практично аналогічні обставини встановлені за наслідками попередньо проведених перевірок приміщень 26.03.2013р. та 18.03.2018р., про що також складено відповідні акти (а.с.58, 59 т.1). Вказане в сукупності свідчить про те, що обєкти нерухомості, які є предметом спору у даній справі і право власності на які відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. визнано за [PERSON] та ТОВ «Півколо Случ», первинно перебували у комунальній власності. Скасовуючи ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2015р. та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Апеляційний суд Львівської області в своїй ухвалі зазначив, що сторони у цій справі ([PERSON] та ТОВ «Півколо Случ»), стверджуючи про належність їм таких обєктів на праві приватної власності, не надали суду належних та допустимих доказів цих обставини. Аналогічних доказів не надала сторона відповідачів в межах розгляду даної справи, тоді як встановлені судом обставини свідчать про те, що обєкти нерухомості, які є предметом позову перебували у комунальній власності територіальної громади м. Львова і вибули з власності останньої поза її волею. Відповідно до частини пятої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Частиною пятою статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності. Отже, володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності здійснює орган місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Львівська міська рада. За ч. 2 ст. 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є держава Україна, [PERSON] Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші субєкти публічного права. Територіальні громади, відповідно до ст. 172 ЦК України, набувають і здійснюють цивільні права та обовязки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Субєктами права власності, згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною першою статті 317 ЦК України, передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина перша та друга статті 319 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Системний аналіз вказаним норм матеріального права, дає підстави дійти висновку про те, що тільки власник має право володіти, користуватися та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Добросовісним вважається той набувач, який не знав і не повинен був знати, що набуває майно в особи, яка не мала права його відчужувати, а недобросовісним володільцем - та особа, яка знала або повинна була знати, що її володіння незаконне. Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15). Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014р. у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом предявлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача повязане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388). [PERSON] час розгляду цивільної справи № 131/1328/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17.12.2018р. зазначив, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом під час розгляду цивільних справ № 1515/2001 (постанова від 25.04.2018р.), № 367/4264/14 (постанова від 14.02.2018р.), № 1512/1830/12-ц (постанова від 18.04.2018р.), № 522/2201/15-ц (постанова від 05.12.2018р.). Разом з тим, за обставинами справи яка розглядається обєкти нерухомості, які є предметом позову, не лише вибули з володіння власника (територіальної громади м. Львова) на підставі судового рішення, яке в подальшому скасоване, але й в дійсності, ніколи не належали на праві приватної власності [PERSON] та ТОВ «Півколо Случ» учасникам справи, відносно яких ухвалено судове рішення про визнання за ними права власності на обєкти нерухомості. Відтак, слід вважати встановленим, що вказані обєкти нерухомості вибули з володіння власника поза його волею, внаслідок чого такі підлягають витребуванню у відповідачів, а позов, відповідно, задоволенню в повному обсязі. В такому випадку, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь прокуратури Львівської області належить стягнути судовий збір в розмірі 37\~704,28 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.105 т.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved