Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, уточнивши який (а.с. 30), просить відібрати у відповідачів малолітню дитину - [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав, а також стягувати з відповідачів аліменти на утримання дитини, а саме: з [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, а з [PERSON] - у розмірі 400 грн., щомісяця, шляхом перерахування на особистий картковий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Свої вимоги мотивує тим, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] згідно направлення служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації був влаштований в центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації. Мати дитини - [PERSON] не може повноцінно займатися та доглядати за сином, так як має інвалідність 2 групи, зловживає спиртними напоями, хлопчик тікає з дому, ходить по вулицях, просить їсти, одягнений не по погоді. Батько - [PERSON] працює місцевим пастухом, дома майже не знаходиться, вихованням не може займатися. Враховуючи викладене, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог і пояснила, що дитина була знайдена на вулиці в с. Троїцьке у листопаді 2015 року, у теперішній час перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Батько навідується дитини, матір жодного разу його не відвідала. Хлопчик не доглянутий, заляканий, не навчений самостійно одягатися, їсти. Вважає, що відібрання дитини буде в її інтересах. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву визнала і пояснила, що вона хворіє на шизофренію, є інвалідом 2 групи, дитина її не слухає, тікає з дому, а тому якщо хлопчик буде знаходитись у спеціалізованому закладі, проти відібрання не заперечує. Також пояснила, що вона отримує пенсію, а тому в змозі сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву не визнав і пояснив, що він працює пастухом, дома постійно не знаходиться. Не заперечує, що дитина не доглянута, тікає з дому, погано навчається. Вважає, що він зможе надалі виконувати свої батьківські обов'язки. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 4). Мати дитини - [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с. 7), хворіє на шизофренію, як вона пояснила у судовому засіданні. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї (а.с. 8) у житловому будинку по [ADDRESS] встановлено, що в кімнаті, де проживає дитина, є ліжко матері і дитини. Ліжко не відповідає зросту дитини, є стіл, телевізор, шафа. У другій кімнаті, де проживає бабуся, не прибрано, бабуся поводить себе неадекватно. Орган опіки та піклування Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області прийшов до висновку про доцільність відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав (а.с. 5). Рішенням виконавчого комітету Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області № 5 від 02.12.2015 року вважається за доцільне відібрання без позбавлення батьківських прав дитини [PERSON] у матері - [PERSON] і батька - [PERSON] (а.с. 3). З довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 27 від 15 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] дійсно перебуває у названому центрі з 16 листопада 2015 року (а.с. 29). Крім того, згідно листа Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області № 363/01-26 від 05.11.2015 року адміністрація школи просить надати допомогу учню 1-Б класу [PERSON], оскільки дитина не доглянута, з 15 жовтня 2015 року не відвідує школу. Батько працює щодня, через це не може приділяти достатньо часу вихованню сина, мати не опікується долею хлопчика, зі слів сусідів мати у нетверезому стані ганяється за дитиною, погрожуючи його вбити (а.с. 10). З доповідної класного керівника дитини (а.с. 10, зв.) вбачається, що [PERSON] заляканий, не засвоює матеріал, веде себе з однокласниками агресивно (кусається), за словами сусідів хлопчик ріс сам по собі, як собачка, не розвивався, не виховувався. Батько працює, часу для виховання сина у нього не достатньо, мати хворіє на шизофренію. Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 4 ст. 170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Доводи відповідача [PERSON] в тій частині, що він працює, а тому не має можливості в повній мірі виконувати свої батьківські обов'язки, суд до уваги не приймає, оскільки дитина взагалі не доглянута, голодна, не привчена самостійно одягатися, їсти, контролю за дитиною немає, вона тікає з дому, просить їсти у сусідів. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, є підстави для відібрання дитини, без позбавлення батьківських прав. Крім того, оскільки [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, [PERSON] працює, але неофіційно, отримує заробітну плату, на утриманні інших неповнолітніх дітей вони не мають, а тому на думку суду, є підстави для стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів з [PERSON] і 400 грн. з [PERSON], щомісяця.

Outcome: approved