Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК є гроші» заборгованість за договором №3438701279-004242 від 14.05.2018 року про надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 24 698,40 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 4 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 268,40 грн., заборгованості за пенею - 10 430,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в між ТОВ «ФК є гроші» та [PERSON] був укладений договір №3438701279-004242 від 14.05.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://е-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, перерахувавши на картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 4 000 гривень. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим, станом на 19.09.2018 має заборгованість в розмірі 24 698,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання 20 листопада 2018 року та12 грудня 2018 року не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст.130 ЦПК України; відзив на позов не надав, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ч.3, 6 ст.11 Закону України від 03.09.2015 №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону №675-VIII одноразовий ідентифікатор - алфавітно- цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, договір №3438701279-004242 від 14.05.2018 є письмовим договором. Згідно зі ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Суд встановив, що 14 травня 2018 року між ТОВ «ФК є гроші» та [PERSON] був укладений договір №3438701279-004242 від 14.05.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. За умовами договору відповідач отримав позику у сумі 4 000 гривень зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 726,35% річних. Строк дії договору становить 42 дні. Дата повернення позики - не пізніше 24.06.2018. У випадку прострочення відповідачем зобов'язання сторони погодили пеню у розмірі 3% за кожний день прострочення (п.3, 5, 7 договору). Договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://е-groshi.com і виконання ним певних дій. Згідно зі ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. ТОВ «ФК є гроші» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, перевівши на картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 4 000 гривень, що підтверджується повдомленням ТОВ «Платежі онлайн», договором співробітництва від 18.12.2017 №2829. Відповідач, у свою чергу, у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, допустивши станом на 19.09.2018 заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом - 4000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 268,40 грн., заборгованості за пенею - 10430,00 грн. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання (п.54 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12). Таким чином, строк дії договору та його умов щодо нарахування процентів за кредитом, позивач мав право нарахувати проценти за договором лише до 24.06.2018 у сумі 3 343,20 грн. (п.3, 5 договору). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач має право на стягнення пені, адже такий вид забезпечення зобов'язання передбачений п.7 договору. Відповідно до ч.3 ст.553 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд встановив, що розмір неустойки - 10 430,00 грн. значно збільшує суму збитків за договором - 7 343,20 грн., а тому дійшов висновку про зменшення розміру пені до розміру збитків. Враховуючи вище вказане, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 14 686,40 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 4 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 343,20 грн., заборгованості за пенею - 7 343,20 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 047,74 грн. (14 686,40*1 762/24 698,40). Судовий збір у сумі 714,26 грн. покладається на позивача. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлена вимога про розподіл витрат на юридичні послуги. Суд відмовляє у відшкодуванні цих витрат, оскільки такого виду судових витрат не існує. У свою чергу витрати на професійну правничу допомогу можуть бути відшкодовані, якщо ці витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката. Позивач надав докази, що підготовку позовної заяви у цій справі виконана ФОП [PERSON]. Доказів того, що надання цієї допомоги здійснене адвокатом не надано. Таким чином, у розподілі витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial