Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Представник ТОВ «Кредекс Фінанс» в лютому 2015 року звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив в рахунок погашення заборгованості, що виникла у [PERSON] за кредитним договором в сумі 166609,48 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Chevrolet, модель LACETTI, 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER], р.н. [NUMBER], передавши предмет застави у володіння банку, для продажу від імені власника. Представник позивача за довіреністю Гуйван І.М. подала через канцелярію суду заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] в суд не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. З огляду на надані докази, суд знаходить за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження. Судом встановлено таке. 13.02.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11117309000 (далі договір), згідно якого перший надав а другий прийняв кредит в сумі 19568 доларів США на придбання автомобіль марки Chevrolet, модель LACETTI, 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER], р.н. [NUMBER], який в свою чергу є предметом застави на забезпечення кредиту. В наступному 20.04.2012 року правонаступник кредитора Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» передали право вимоги за вказаним договором ТОВ «Кредекс Фінанс» відповідно до договору факторингу №05/12. За договором [PERSON], разом з іншим, зобов'язався погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати інші платежі в порядку, в сумах і в строки, встановлених договором. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З довідки-розрахунку про виконання зобов'язань за договором вбачається, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання виконував не належним чином, в наслідок чого у нього перед відповідачем, станом на 16.02.2015р., облікована заборгованість в сумі 166609,48 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 101903,02 грн., та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 64706,46 грн. Відповідно до п.9.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору, кредитор вправі звернути стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави, як це оговорено в п.9.2 договору, здійснюється на підставі рішення суду, або в позасудовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що вжиті позивачем заходи щодо врегулювання спору в позасудовому порядку результатів не дали. Згідно з п.9.6 договору, звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст.20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч.6 ст.20 ЗУ «Про заставу»). Ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі. Відповідно до ст.25 цього ж закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави, із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього закону, в тому числі і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно зі ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. За таких обставин та вимог закону, приймаючи до уваги, що предмет застави реально не передано позивачу в заклад, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими і такими що можуть бути задоволенні на підставі вказаних вище норм закону. Витрати понесені позивачем на розгляд справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України мають бути компенсовані йому відповідачем.

Outcome: approved