Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Представник Управління соціального захисту населення Тульчинської райдержадміністації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої (перерахованої) субсидії, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену суму субсидії в розмірі 5464,89 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що, відповідно до поданої відповідачем заяви, йому була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на 11 місяців, з травня 2017 року по квітень 2018 року. Перевіркою було виявлено факт не повідомлення відповідачем інформації, що впливає на розмір призначення субсидії на житлово-комунальні послуги, а саме, що ним було придбано транспортний засіб Mitsubishi Pajero, вартістю 345000 грн. Листами №1391/01-07 від 14.06.2018 та №1789/01-17 від 30.07.2018 відповідачу було направлено повідомлення про перерахунок розміру субсидії та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти, однак неправомірно виплачена субсидія відповідачем так і не повернута. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, і не повідомив суд про причини своєї неявки, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] відповідно до поданої ним заяви та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, була призначена житлова субсидія за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією заяви 2284 про призначення житлової субсидії від 23.11.2015 (а.с.5), копією декларації декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 23.10.2015 (а.с.6), яка згодом автоматично була перепризначена на 11 місяців, з травня 2017 року по квітень 2018 року, про що свідчать розрахунки субсидії на ЖКП до особової справи №174432, де зазначено рішення про призначення субсидії (а.с.38, 40, 42, 44, 45, 47, 49). В подальшому, позивачем з інформації Територіального сервісного центру №0544 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області від 23.05.2018 №31/2/0544-1553 було встановлено, що 07.04.2017 [PERSON] було придбано транспортний засіб Mitsubishi Pajero, вартістю 345000 грн., про що свідчить копія відповідної інформації (а.с.9-10). Згідно копії розрахунку, наданого представником позивача (а.с.11), розмір субсидії, надмірно виплаченої позивачу, становить 12963,36 грн. Відповідно до копії листів №1391/01-07 від 14.06.2018 (а.с.7) та №1789/01-17 від 30.07.2018 (а.с.8), відповідачу було направлено повідомлення про перерахунок субсидії та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти в розмірі 5464,89 грн. У добровільному порядку надмірно виплачену субсидію відповідач так і не повернув. Питання надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива врегульовано Постановою КМУ від 21.10.1995 № 848, якою затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі -Положення) . Відповідно до п. 3 Положення (в редакції чинній на час звернення позивача за призначенням субсидії), призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Згідно пп.5 п.5 Положення, субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. Відповідно до абз.12 п.14 Положення, громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, зокрема про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів. Відповідно до абз.3 п.20 Положення, надання раніше призначеної субсидії припиняється: якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до абз.8, 9 п. 20 Положення, сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку Згідно з абз 7. п.13 Положення, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку субсидія, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплаченої суми субсидії передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З врахуванням викладеного, судом встановлено, що внаслідок неподання відповідачем позивачу інформації щодо витрат на придбання ним майна на суму, що перевищує 50 тис. гривень, йому було неправомірно виплачено житлову субсидію у розмірі 12963,36 грн. Окрім того, відповідач в заяві про призначення житлової субсидії був ознайомлений із зобов`язанням у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, зокрема, придбання майна на суму, що перевищує 50 тис. грн., повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом місяця. Відтак, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання житлової субсидії та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку. Отже, кошти в розмірі 5464,89 грн. підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу, як набуті без достатньої правової підстави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved