Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Представник позивачів звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] на праві власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], [PERSON], яка є колишньою дружиною [PERSON], померлого 17.09.2007 року є власницею 1/2 частини в спільному сумісному майні набутому подружжям під час шлюбу, а самЕ 1/2 частина квартири № 30 що знаходиться в м. Нова Каховка Херсонської області, вул. Жовтнева, 12. [PERSON] належить 1/3 частина вказаної квартири, [PERSON] також належить 1/3 частина вказаної квартири, на 1/3 частину спадкового майна, а саме квартири №30, що знаходиться в м. Нова Каховка Херсонської області, вул. Жовтнева буд. 12, свідоцтво про право на спадщину не видано, тобто з урахуванням всієї квартири, право власності на 1/6 (2/12) частини зазначеної квартири наразі ніким не набуте, але як відомо позивачам до нотаріальної контори відповідачем, яка є рідною матір'ю померлого, також подавалась заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 17.09.2007 року. У зв'язку з тим, що спільна сумісна власність позивачів - це трьох кімнатна квартира, загальною площею 62,9 кв.м. з яких 1-а кімната житловою площею 16,9 кв.м., 2-а кімната житловою площею 12,6 кв.м., 3-я кімната житловою площею 9,3 кв.м., загальною житловою площею 38,8 кв.м. Проте, у зв'язку з тим, що на сьогоднішній день є вже три співвласника тому на долю кожного із співвласників припадає: [PERSON] як власниці 1\\2 частки спірної квартири - 19,4 кв.м. житлової площі, а позивачам і відповідачці по 6,46 кв.м. житлової площі, що в свою чергу робить неможливим навіть встановити порядок користування вище вказаною квартирою, якщо співвласників буде 4, оскільки виділити кожному по своїй кімнати неможливо, оскільки кімнат всього 3. Також припинення права власності відповідача на зазначену частину кварти не завдасть відповідачу та членам її сім'ї істотної шкоди, оскільки [PERSON] ніколи не мешкала в спірній квартирі та має власне житло. Тому з огляду на все вище наведене, позивачі змушені звернутись до суду з позовом про припинення права на частку у спільному майні відповідачки, та визнати за позивачами право власності на частку відповідачки в свою чергу стягнути з позивачів на користь [PERSON] вартість 1/6 частини спірної квартири у сумі 63124 грн. В судове засідання представник позивачів не зявилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі із зазначених підстав. Представник відповідача в судове засідання не зявився в адресованій суду заяві просив справу розглядати за своєї відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа в судове засідання не зявилася в адресованій суду заяві просила справу розглядати за своєї відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволеня позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] 21 березня 2000 року за реєстровим № 624, [PERSON] придбав трикімнатну квартиру загальною площею 62,9 кв.м жилою площею 38,8 кв.м, розташовану за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Жовтнева, 12/30. Згідно свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1-3534, [PERSON], яка є колишньою дружиною [PERSON], померлого 17.09.2007 року, належить на праві спільної часткової власності на 1/2 частина квартири [ADDRESS] як в спільному сумісному майні, набутому подружжям під час шлюбу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1-3538, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/6 частина квартири [ADDRESS]. Зі свідоцтва про шлюб від 23 квітня 2013 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 23.04.2013 року, після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище: «Медведкіна». Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що дійсно частка відповідача у порівнянні з іншими співвласниками, зокрема з [PERSON] та [PERSON] є незначною і не може бути виділена їй в натурі. При цьому, суд вважає доведеним той факт, що спільне володіння і користування майном (квартирою) усіх співвласників квартири разом з відповідачем є неможливим, адже відповідач ніколи не мешкала в спірній квартирі та має власне житло, крім того позовні вимоги визнала та згодна на компенсацію вартості 1/6 частини вказаної квартири в сумі 63124,00 грн. З огляду на викладене, зважаючи на визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимога позивачів про припинення права [PERSON] на її частку в спірній вказаній квартирі підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. З частини 3 ст. 1296 ЦК України вбачається, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: approved