Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з даним позовом обґрунтувавши його тим, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2017 року [PERSON] визнано винуватою та засуджено за ч.3 ст.191, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України. Зазначеним вироком встановлено, що [PERSON], будучи працівником АТ «Ощадбанк», привласнила грошові кошти із рахунків ряду фізичних осіб, серед яких значилися рахунки на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] Перебування [PERSON] у період з 11.09.1978 року до 26.03.2015 року у трудових відносинах з АТ «Ощадбанк» підтверджується наказами №15 від 11.09.1978 року та №75-к від 26.03.2015 року. В подальшому, рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.06.2017 року у справі №353/332/16-ц стягнуто з Банку на користь [PERSON] 28458 грн. 36 коп. та 640 грн. судового збору. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.09.2017 року у справі №353/228/16-ц стягнуто з Банку на користь [PERSON] 421 доларів 12 центів США, 31 грн. 40 коп. та 590 грн. судово збору. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2017 року у справі №353/779/17 стягнуто з Банку на користь [PERSON] 1930 доларів 10 центів США та 640 грн. судового збору. Правовою підставою для стягнення з АТ «Ощадбанк» зазначено ст.1172 ЦК України, відповідно до якої юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. За апеляційними скаргами Банку зазначені судові рішення у справах №353/332/16-ц, №353/228/16-ц та №353/779/17 Апеляційним судом Івано-Франківської області залишені без змін, а відтак рішення набрали законної сили, та відповідно до ст.129-1 Конституції України, ст.273 ЦПК України є обов'язковими до виконання. У період часу з 25.10.2017 року до 14.11.2017 року Банк виконав зазначені рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, що підтверджується платіжними документами про перерахування коштів на загальну суму 8119 грн. 76 коп. та 2351 доларів 22 центів США. Враховуючи, що АТ «Ощадбанк» на підставі вищезазначених судових рішень у справах №353/332/16-ц, №353/228/16-ц та №353/779/17 відшкодувало на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] шкоду, заподіяну з вини працівника Банку [PERSON], у загальній сумі 8119 грн. 76 коп. та 2351 доларів 22 центів США, Банк, у відповідності до ст.1191 ЦК України, вправі одержати суму виплаченого відшкодування, заявивши зворотну вимогу (регрес) до винної особи. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON], відповідно до вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2017 року, відбуває покарання у Державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)». Згідно ст. 130 ЦПК України відповідач належним чином, через адміністрацію місця утримання, повідомлена про розгляд справи, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно наказу № 15 від 11.09.1978 року [PERSON] прийнято на посаду контролера ощадної каси № 6349/030 с. Обертин з 11.09.1978 року (а.с. 9). Відповідно до наказу ПАТ «Державний ощадний банк України», філія - Івано-Франківське обласне управління, № 75-к від 26.03.2015 року [PERSON] звільнено з роботи за втрату довір'я (а.с. 10). Згідно копії вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2017 року встановлено, що [PERSON], будучи працівником АТ «Ощадбанк» привласнила грошові кошти ряду фізичних осіб, серед яких значилися рахунки на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказаним вироком [PERSON] визнано винуватою за ч. 3 ст. 191, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п'ять років шість місяців з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності строком на два роки (а.с. 12-45). З копії рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.06.2017 року встановлено, що з ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто на користь [PERSON] 28458 грн.36 коп. заборгованості за поточним банківським рахунком та 640 грн. судового збору (а.с.46-48). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2017 року вказане рішення залишено без змін (а.с. 49-51). З копії рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.09.2017 року встановлено, що з ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто на користь [PERSON] 421 долар США 12 центів та 31 грн. 40 коп. заборгованості за договорами банківського вкладу та 590 грн. судового збору (а.с.52-55). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.10.2017 року вказане рішення залишено без змін (а.с. 56-58). З копії рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2017 року встановлено, що з ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто на користь [PERSON] 1930 доларів США 10 центів проценти за користування депозитом та 640 грн. судового збору (а.с.59-62). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01.11.2017 року вказане рішення залишено без змін (а.с. 63-65). Відповідно до копій меморіальних ордерів від 25.10.2017 року, 02.11.2017 року та 14.11.2017 року (а.с. 66-71) ПАТ «Державний ощадний банк України» перерахував: на користь [PERSON] 6858 грн. 36 коп., на користь [PERSON] 421 долар США 12 центів, 31 грн. 40 коп. та 590 грн., на користь [PERSON] 1930 доларів США 10 центів та 640 грн. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦПК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до змісту статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ґрунтується на вимогах закону, тому на його користь з відповідача в порядку регресу підлягає стягненню виплачене відшкодування в сумі 8119 грн. 76 коп. та 2351 доларів США 22 центи. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved