Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вимогою визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування право власності на земельні ділянки площею 1,5392 га та 3,2958 га., що розташовані на території Верблюзької сільської ради, після смерті [PERSON], яка померла 02.11.2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 02.11.2015 року померла [PERSON]. За життя остання була власником двох земельних ділянок кадастровий №3523480400:02:000:2013, площею 1,5392 га та кадастровий №3523480400:02:000:0133, площею 3,2958 га, (загальна площа 4,84 га), що розташовані на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності нині померлої [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджується копією архівного примірника державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР №032846, що був виданий 12.02.2002 року Верблюзькою сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області. Вказана копія архівного примірника державного акту була видана відділом Держгеокадастру у Новгородківському районі Кіровоградської області на заяву позивачки від 30.09.2016 року. Все своє майно на випадок смерті, в тому числі й вказані земельні ділянки, [PERSON] заповіла [PERSON]В (нині [PERSON]В.), що підтверджується заповітом, який був посвідчений 25.07.2012 року [PERSON], приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу. На час смерті [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі та не мала інших близьких родичів, окрім [PERSON], тому й склала заповітне розпорядження саме на неї. 17.03.2016 року, у визначений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини, [PERSON] звернулась до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 та подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої 02.11.2015 року. 14.12.2016 року звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON], позивачеві було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, у звязку із ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР №032846, виданого 12.02.2002 року Верблюзькою сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2016 року, вих. №2589/02-31. У позивача відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР №032846, що був виданий 12.02.2002 року Верблюзькою сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, оскільки він був втрачений ще за життя спадкодавця. Вказана обставина на даний час є перешкодою у оформленні права власності на спадкове майно через нотаріальну контору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача сільський голова Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області [PERSON] в судове засідання не з?явилася, до суду звернулася із заявою про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечує, визнає його в повному обсязі. Суд перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: 02.11.2015 року померла [PERSON]. За життя остання була власником двох земельних ділянок кадастровий №3523480400:02:000:2013, площею 1,5392 га та кадастровий №3523480400:02:000:0133, площею 3,2958 га, (загальна площа 4,84 га), що розташовані на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності нині померлої [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджується копією архівного примірника державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР №032846, що був виданий 12.02.2002 року Верблюзькою сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області (а.с.7-7 зворот). Вказана копія архівного примірника державного акту була видана відділом Держгеокадастру у Новгородківському районі Кіровоградської області на заяву позивачки від 30.09.2016 року. Все своє майно на випадок смерті, в тому числі й вказані земельні ділянки, [PERSON] заповіла позивачу, [PERSON] (після шлюбу [PERSON]), що підтверджується заповітом, який був посвідчений 25.07.2012 року [PERSON], приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу (а.с.8-8 зворот). 17.03.2016 року, у визначений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини, [PERSON] звернулась до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 та подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої 02.11.2015 року (а.с.37 зворот). 14.12.2016 року звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON], позивачеві було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, у звязку із ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР №032846, виданого 12.02.2002 року Верблюзькою сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2016 року, вих. №2589/02-31 (а.с.48-49). У позивача відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР №032846, що був виданий 12.02.2002 року Верблюзькою сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, оскільки він був втрачений ще за життя спадкодавця. Вказана обставина на даний час є перешкодою у оформленні права власності на спадкове майно через нотаріальну контору. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту своїх цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до п.3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом має право власності на земельні ділянки площею 1,5392 га та 3,2958 га. (загальна площа 4,84 га) , що розташовані на території Верблюзької сільської ради, після смерті [PERSON], яка померла 02.11.2015 року. На підставі викладеного

Outcome: approved