Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості в розмірі 346504 грн. 18 коп. за кредитним договором ML-702 /1175/2008 від 13.10.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], шляхом надання позивачу права продажу предмета іпотеки за іпотечним договором PML -702 /1175/2008 будь-якій особі покупцеві з наданням позивачу всіх повноважень продавця, в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, представник позивача просить суд передати предмет іпотеки в управління позивача на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону спеціалізованими підприємствами. Крім того, представник позивача просить суд виселити відповідачів із вказаної квартири та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору і не повертає кредит разом із відсотками відповідно до графіку платежів. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 13 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») і [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-702/1175/2008, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 30000 доларів США і зобовязалась щомісячно сплачувати суму кредиту та нараховані відсотки з датою остаточного повернення кредиту 13.10.2023 року. В цей же день 13 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» і [PERSON] було укладено договір іпотеки №PML-702/1175/2008, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3850. За даним договором іпотеки і Додатковим договором № 1 від 13.05.2009 року до вказаного договору іпотеки, відповідачкою [PERSON] було передано в іпотеку квартиру № 61 по пр..Косіора, 113 в м.Харкові, за вказаним вище кредитним договором (а.с.6-20). Згідно до договору про відступлення права вимоги, укладеного 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.39-43), ТОВ «ОТП Факторинг Україна» придбало право вимоги за вказаним вище іпотечним договором. Згідно зазначеного договору ПАТ «ОТП Банк» передав та відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав за договорами забезпечення, включаючи право звертати стягнення на заставлене майно, тобто всі права як іпотекодержателя. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, що призвело до збитків позивача. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10.02.2014 року з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вказаним вище кредитним договором було стягнуто заборгованість у розмірі 346504 грн. 18 коп. (а.с.21-22). Таким чином, заборгованість за вказаним вище кредитним договором не виплачена. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги ст. 40 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення мешканців житлового приміщення про добровільне звільнення ними житлового будинку чи житлового приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, позивачем виконані в повному обсязі. Відповідні повідомлення та докази, що підтверджують їх направлення, додаються до матеріалів справи (а.с.27-38). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Названі та інші повноваження, надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання, містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачкою та позивачем. Приймаючи до уваги викладене, що відповідачка [PERSON] свої зобовязання за вказаним вище кредитним договором не виконує, що відповідно до вказаного вище рішення суду стягнуто заборгованість у розмірі 346504 грн. 18 коп., підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], шляхом надання позивачу права продажу предмета іпотеки за іпотечним договором PML -702 /1175/2008 будь-якій особі покупцеві з наданням позивачу всіх повноважень продавця, в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації слід передати предмет іпотеки в управління позивача на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону спеціалізованими підприємствами. Із довідки (а.с.25) видно, що у вказаній вище квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровані відповідачі по справі. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Таким чином, відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих в квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення. З урахуванням викладеного, що судом прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, підлягають задоволенню позовні вимоги про виселення відповідачів із спірної квартири зі зняттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача суд стягує витрати на оплату судового збору по справі в розмірі 243 грн.60 коп. за позовною вимогою не майнового характеру про виселення, а з відповідачки [PERSON] 3410 грн. 40 коп.

Outcome: approved