Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про накладення стягнення на жилий будинок з надвірними будівлями - предмет іптеки, вказавши наступне. Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надалі АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11335304000 від 18 квітня 2008 року (в системі обліку банку договір № 11335304001) з додатковими угодами № 1, № 2 від 30 січня 2009 року, відповідно з яким банк шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника надав, а позичальник отримав кредит в сумі 37582,00 дол. США, та зобовязався повернути кошти в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, а з 30.01.2009 року позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 445, 00 дол. США 18-го числа кожного календарного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит та плату за кредит у повному обсязі не пізніше 17 квітня 2015 року, якщо не буде встановлений інший термін. За користування кредитними коштами позивальник зобовязався сплачувати проценти у розмірі 14,00 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань за вказаним кредитним договором позичальник передав в іпотеку банку нерухоме майно жилий будинок з надвірними будівлями загальною площею 191,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Новоосинове, пров. Будівельний, буд. № 8. Як стало відомо із свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 546386, позичальник [PERSON] помер 02 травня 2016 року. На момент смерті позичальника за кредитним договором існувала заборгованість по кредиту, процентам та пені. Нарахування процентів та пені після смерті позичальника зупинено. Дізнавшись про смерть позичальника, банк направив до відповідача та Купянської державної нотаріальної контори вимоги до спадкоємців позичальника про повернення заборгованості протягом 30 днів одноразовим платежем у розмірі 38059,83 дол. США по процентам та кредиту та 91254,71 грн. по пені, а також просив нотаріуса передати вказану вимогу спадкоємцям і повідомити банк про факт видачі свідоцтва про право на спадщину. З листа Купянської державної нотаріальної контори від 26 липня 2016 року стало відомо, що вимога перенаправлена приватному нотаріусу Купянського районного нотаріального округу Харківської області за місцем відкриття спадкової справи № 20/2016. Проте, відповідачка вимоги банку не виконала, у звязку з чим станом на 03 жовтня 2016 року залишається не погашеною заборгованість за кредитним договором № 11335304000 від 18 квітня 2008 року у розмірі 38059,83 дол. США по кредиту та процентам, та 69170, 31 грн. по пені, а саме: 28615, 60 дол. США заборгованість за кредитом; 9444,23 дол. США заборгованість за процентами, нарахованими за строк з 18 лютого 2014 року до 01 травня 2016 року; 18820,58 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, нарахована за строк з 04 жовтня 2015 року по 01 травня 2016 року; 50349,7 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів, нарахована за строк з 04 жовтня 2015 року по 01 травня 2016 року. Спадкоємцем позичальника за законом є його дружина [PERSON] На момент звернення до суду заборгованість за кредитним договором залишається не сплаченою, відповідач не виконав вимоги позивача щодо сплати боргу одноразовим платежом, у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі, просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надалі АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 18 квітня 2008 року (в системі обліку банку договір № 11335304001) з додатковими угодами № 1, № 2 від 30 січня 2009 року, відповідно з яким банк шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника надав, а позичальник отримав кредит в сумі 37582,00 дол. США, та зобовязався повернути кошти в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, а з 30.01.2009 року позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 445, 00 дол. США 18-го числа кожного календарного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит та плату за кредит у повному обсязі не пізніше 17 квітня 2015 року, якщо не буде встановлений інший термін. За користування кредитними коштами позивальник зобовязався сплачувати проценти у розмірі 14,00 % річних (а.с. 11-14, 19, 20). Крім того, 18 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором кредиту було укладено договір іпотеки нерухомого майна, посвідчений державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1-2688, згідно умов якого [PERSON] в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: жилий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 191,4 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Новоосинове, провулок Будівельний, буд. № 8. Предмет іпотеки забезпечує в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань позичальника перед банком за кредитним договором. Ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності, становить 316320,00 грн. За згодою сторін вартість предмету іпотеки складає 316320,00 грн. (а.с.25,26). За користування кредитними коштами понад встановлений термін позичальник зобовязаний сплатити проценти у подвійному розмірі, що нараховуються на прострочену суму боргу . Сторони домовилися, що умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору. Згідно п. 4.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу. Проте, позичальник [PERSON] 02 травня 2016 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 546386, виданим 04 травня 2016 року виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області (а.с. 27). На момент смерті позичальника за кредитним договором існувала заборгованість по кредиту, процентам та пені. Нарахування процентів та пені після смерті позичальника зупинено. Відповідачка у справі є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 07 квітня 2006 року (а.с. 28). Спадкоємцем позичальника за законом є його дружина [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 14 липня 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» направив до відповідача та Купянської державної нотаріальної контори вимоги до спадкоємців позичальника про повернення заборгованості протягом 30 днів одноразовим платежем у розмірі 38059,83 дол. США по процентам та кредиту та 91254,71 грн. по пені, а також просив нотаріуса передати вказану вимогу спадкоємцям і повідомити банк про факт видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 31,32). Вказані вище вимоги були отримані і відповідачкою і Купянською державною нотаріальною конторою 19 липня 2016 року, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення листа (а.с. 33). Як вбачається з листа Купянської державної нотаріальної контори від 26 липня 2016 року претензія АТ «УкрСиббанк» до спадкоємців померлого 02 травня 2016 року [PERSON] була направлена до приватного нотаріуса Купянського районного нотаріального округу Харківської області для приєднання до спадкової справи № 20/2016 року, яка була заведена 17травня 2016 року (а.с. 34). Проте, відповідачка вимогу банку не виконала. Таким чином, станом на 03 жовтня 2016 року залишається не погашеною заборгованість за кредитним договором № 11335304000 від 18 квітня 2008 року у розмірі 38059,83 дол. США по кредиту та процентам, та 69170, 31 грн. по пені, а саме: 28615, 60 дол. США заборгованість за кредитом; 9444,23 дол. США заборгованість за процентами, нарахованими за строк з 18 лютого 2014 року до 01 травня 2016 року; 18820,58 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, нарахована за строк з 04 жовтня 2015 року по 01 травня 2016 року; 50349,7 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів, нарахована за строк з 04 жовтня 2015 року по 01 травня 2016 року(а.с 35-41). Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав та обовязків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиою 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Так, згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення) ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Порядок проведення прилюдних торгів визначено ст. ст. 41-47 Закону України «Про іпотеку». Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 43 Закону визначено, що прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку» та положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен указати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року № 6-1205цс15). Підстави звернення для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником свого зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до п. 2.4.7 договору іпотеки у випадку смерті іпотекодавця зобовязання по цьому договору розповсюджується на його спадкоємців. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця,однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не муже бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору 15844,86 грн. Крім того, 07 червня 2014 року набув чинності Закон «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з підпунктом 1 пункту 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Установлений даним Законом України мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. ПАТ «Укрсиббанк» не було надано суду доказів на підтвердження того, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Купянський район, село Новоосинове, провулок Будівельний, будинок № 8 що є предметом іпотеки, не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відтак, рішення суду не підлягає виконанню в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (постанова Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-57цс15).

Outcome: approved