Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Прокурор Яворівського району Львівської області в інтересах держави в особі Новояворівської районної лікарні №1 управління охорони здоров`я Львівської області звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення витрат на лікування, понесених закладом охорони здоров`я. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно вироку Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2014 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки. На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] - звільнено від відбування покарання. Крім цього, ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2014 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] потерпілі від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження, внаслідок чого перебували на стаціонарному лікуванні у Новояворівській районній лікарні №1 управління охорони здоров`я Львівської області. Потерпілий [PERSON] перебував в травматологічному відділенні в період з 27.11.2012 по 15.12.2012 (18 ліжко-днів, історія хвороби №10873) та у період з 18.02.2014 по 04.03.2014 (14 ліжко-днів, історія хвороби №1591). [PERSON] лікувалась у відділені анестезіології-реанімації Новояворівської РЛ №1 у період з 27.11.2012 по 04.12.2012 (7 ліжко-днів, історія хвороби №10872). Згідно з розрахунку, проведеного Новояворівською районною лікарнею №1 управління охорони здоров`я Львівської області на лікування [PERSON] понесені витрати в розмірі 4903 грн. 18 коп., на лікування [PERSON] - 7319 грн. 66 коп. В добровільному порядку кошти затрачені на лікування потерпілих винуватцями ДТП не відшкодовані, тому прокурор просить в примусовому порядку стягнути з [PERSON] на користь Новояворівської районної лікарні №1 збитки, понесені в зв`язку з лікуванням потерпілого [PERSON] у розмірі 4903,18 грн. Також стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Новояворівської районної лікарні №1 збитки, понесені в зв`язку з лікуванням потерпілої [PERSON] у розмірі 7319,66 грн. В судовому засіданні прокурор Гутник Г.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Позивач - Новояворівська районна лікарня №1 управління охорони здоров`я Львівської області подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника лікарні, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Курілець А.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 27.11.2012 визнано винуватим як [PERSON] , так і [PERSON] , однак позивач просить стягнути з [PERSON] в користь Новояворівської районної лікарні №1 збитки, понесені в зв`язку з лікуванням потерпілого [PERSON] , однак [PERSON] також є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, а тому просив у даній вимозі позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Тимощук О.І. подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.2 ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вироком Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2014 [PERSON] визнано винуватим в тому, що 27 листопада 2012 року приблизно о 18 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «Renult Trafik» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполучення Львів-Краковець у напрямку м.Львова, при проїзді її ділянки в районі 59 км.+200 м. поблизу с.Роснівка Яворівського району Львівської області порушив вимоги Р.1 п.п. 1.5, 1.10 ( в частині визначення терміну «небезпека для руху»); Р.2 п.2.3 б); Р.12 п.п. 12.3, 12.6г), 12.9б) Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю, згідно висновку експерта №3245 судово авто технічної експертизи від 23 вересня 2013 року 108…115 км/год., що є перевищенням встановленої на даній ділянці дороги швидкості 90 км/год., з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді гужового возу під керуванням [PERSON] , котрий виїхав на смугу його руху із другорядної дороги, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, що призвело до заподіяння потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та ушкоджень потерпілій [PERSON] , що призвело до загибелі при наданні медичної допомоги у Новояворівській РЛ №1, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.286 КК України. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати всіма транспортними засобами строком на три роки. На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] - звільнено від відбування покарання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2014 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. В судовому засіданні [PERSON] вину у тому, що 27 листопада 2012 року приблизно 18:15 хв. він керуючи гужовим возом та рухаючись ним автодорогою сполучення Львів-Краковець у напрямку до с.Роснівка Яворівського району Львівської області, при проїзді її ділянки в районі 59км +200м. порушив вимоги Р. 1.5, 1.10 ( в частині визначення термінів - «головна дорога», «дати дорогу»), Р.2 п.2.3б,д); Р.7 п.7.7; Р.16 п.16.11 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він у темну пору доби, керуючи гужовим возом не обладнаним світлоповертачами, без ліхтарів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на перехресті нерівнозначних доріг виїжджаючи із другорядної дороги на головну не дав дорогу автомобілю «Renult Trafik» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , котрий рухався по ній. Своїми діями [PERSON] створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Як вбачається з довідки №846 від 22.06.2015, виданої Новояворівською районною лікарнею №1, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Новояворівської РЛ №1 з 27.11.2012 по 15.12.2012 (18 ліжко-днів, історія хвороби №10873) та у період з 18.02.2014 по 04.03.2014 (14 ліжко-днів, історія хвороби №1591). [PERSON] лікувалась у відділені анестезіології-реанімації Новояворівської РЛ №1 у період з 27.11.2012 по 04.12.2012 (7 ліжко-днів, історія хвороби №10872). Згідно з розрахунку, проведеного Новояворівської районної лікарні №1 управління охорони здоров`я Львівської області на лікування [PERSON] понесені витрати в розмірі 4903 грн. 18 коп., на лікування [PERSON] - 7319 грн. 66 коп. Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Новояворівської районної лікарні №1 управління охорони здоров`я Львівської області збитки, понесені в зв`язку з лікуванням потерпілої [PERSON] у розмірі 7319 грн. 66 коп. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь Новояворівської районної лікарні №1 збитків, понесених у зв`язку з лікуванням [PERSON] у розмірі 4903,18 грн., то в цій частині позову слід відмовити, оскільки особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, [PERSON] не є потерпілим по кримінальному провадженню, відносно нього закрито кримінальне провадження за ст. 291 КК України у зв`язку із дійовим каяттям по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.11.2012. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути в користь держави по 121 (сто двадцять одній) грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: partial