Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариств «Київобленерго» Богуславський районний підрозділ (далі-позивач) звернувшись до суду з позовом, вимоги якого уточнили та просили стягнути з [PERSON] (далі-відповідач) на користь позивача заборгованість за використану електроенергію у сумі 3382,92 грн. та судові витрати в сумі 1778 грн., посилаючись на те, що позивач постачає відповідачу електричну енергію до житлового будинку [ADDRESS]. Згідно п.19, п.20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 (далі-ПКЕЕН) регламентовано про порядок розрахунку населенням за спожиту електричну енергію. Однак відповідач за фактично використану електроенергію проводить оплату нерегулярно і в неповному обсязі, внаслідок чого станом на 06.06.2016 року утворилась заборгованість в сумі 3382,92 грн. В судове засідання представник позивача Бабенко А.О. не з'явилася, але звернулась із заявою в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. (а.с. 52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не дивлячись на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток (а.с. 23, 29, 46,) та через оголошення, надруковане в газеті «Час Київщини» №21 від 08.07.2016 року (а.с.49, 51). Про причини неявки відповідач не повідомив, не звертався до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд визнав за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В квітні 2016 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1257,81 грн. за фактично спожиту електроенергію, оскільки відповідач проводить оплату за надано послугу не регулярно і в неповному обсязі, чим самим завдає відповідачу матеріальну шкоду. Ухвалою суду від 04.04.2016 року відмовлено у видачі судового наказу у зв'язку з відсутністю укладеного договору про надання послуг з електропостачання та рекомендовано звернутися до суду в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами виник спір з цивільно-правових відносин (а.с.3). Згідно довідки №165, виданої 09.06.2016 року відповідачем (а.с.36) вбачається, що станом на 08.06.2016 року заборгованість за використану електричну енергію у споживача [PERSON] становить 3382,92 грн., що підтверджується особовою карткою споживача (а.с.37), рахунком за електроенергію за червень 2016 року (а.с.38) та довідкою про зняття показників лічильника за період з 01.11.2014 року по 08.06.2016 року (а.с.39). Відповідно до п.4 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: інші юридичні факти. Відповідно до ч.1, п.8 ч.2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергію» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією. Відповідно до п.1, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевказані обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що в зв'язку з порушенням відповідачем правил користування електроенергією, оскільки він фактично використовує електроенергію, однак не виконує свій обов'язок, як споживач щодо укладення договору про надання послуг з електропостачання, що передбачено п.1, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чим самим позивачу нанесено матеріальну шкоду в сумі 3382,92 грн., яку необхідно стягнути з відповідача. Згідно платіжних доручень №2006241893 від 28.09.2015 року, №2006596047 від 18.02.2016 року, №2006303265 від 20.10.2015 року та №2006596046 від 18.02.2016 року (а.с.8-11) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. Згідно рахунку № 798 від 06.07.2016 року (а.с.67) вбачається, що позивач витратив 400 гривень за публікацію оголошення в газеті «Час Київщини» №21 від 08.07.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved