Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №500005132 від 05.03.2007 року у розмірі 89 951,18 (вісімдесят дев*ять тисяч дев*ятсот п*ятдесят одна) гривня 18 копійок, а також суму судового збору у розмірі 899,51 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилається на те, що між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500005132 від 05.03.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних з кінцевим терміном повернення 05.03.2009 року. Проте в порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором, відповідач, [PERSON] допустив порушення строків погашення заборгованості, тому повинен відшкодувати банку загальну заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість по відсоткам, комісію за пропуск платежів по кредитному договору №500005132 від 05.03.2007 року у загальному розмірі 89 951,18 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 899,51 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутність, або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до ст.. 512-519 ЦК України, ст..ст. 92, 95 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 29.12.2008 року ЗАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набув право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, тобто замінив ЗАТ «Альфа Банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях і як наслідок ТОВ «Кредитні ініціативи» набув право вимоги до боржників. 14.07.2010 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» було укладено договір факторингу, згідно якого останній набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за договором №500005132 від 05.03.2007 року. У судовому засіданні встановлено, що 05.03.2007 року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500005132 від 05.03.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних з кінцевим терміном повернення 05.03.2009 року. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої обов*язки за кредитним договором №500005132 від 05.03.2007 року виконав належним чином, про що свідчить особистий підпис відповідача у договорі. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №500005132 від 05.03.2007 року, станом на 05.03.2014 року має заборгованість у загальному розмірі - 89 951,18 грн., яка складається з наступного: 18 915,42 грн. - заборгованість за кредитом; 9 824,94 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 61 210,83 грн. - заборгованість за пенею за користуванням кредитом. Таким чином, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань за кредитним договором №500005132 від 05.03.2007 року в частині погашення основного боргу і сплати нарахованих відсотків, пені у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованими по ньому відсотками не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 899,51 гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved