Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Представник позивача у вересні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 04 грудня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір №05-000363-02 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. Розмір кредитного ліміту становить 7\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00% на рік. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідачки [PERSON] станом на 10 серпня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 51\~522 грн. 69 коп. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 51\~522 грн. 69 коп. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача [PERSON] надав заяву, у якій судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. У разі відсутності відповідачки, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомила. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачки, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 04 грудня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір №05-000363-02 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA (а.с.3-7). Відповідно до умов договору, погоджених сторонами, відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Visa Electron» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00% на рік. Згідно п.п.2.6 вказаного договору строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитним договором та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах. Згідно із положеннями ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~ Якщо у зобов'язанні\~\~встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч.1 ст.530 ЦК України)). \~Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. \~Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що між сторонами існували договірні зобовязання, які банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачці у користування кредитні кошти. У свою чергу, відповідачка [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконала та у визначений в договорі строк кошти не повернула, чим порушила умови укладеного між сторонами договору, відповідно, прострочила виконання взятих на себе зобовязань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 10 серпня 2015 року становить 51\~522 грн. 69 коп., з яких 20 156 грн. 10 коп. заборгованість за кредитом; 18 522 грн. 72 коп. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 9\~537 грн. 78 коп. заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт); 3\~133 грн. 33 коп. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 172 грн. 75 коп. заборгованість за нарахованими процентами(а.с.13-14). Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обємі. Крім того, суд вважає, що з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 515 грн. 69 коп.

Outcome: approved