Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-кредо», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі по тексту - позивач за первісним позовом) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1 за первісним позовом), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2 за первісним позовом), відповідно до якого, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів за первісним позовом на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 335 643, 87 грн. та судові витрати у розмірі 1 132, 30 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.11.2007 між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» - з одного боку та [PERSON] - з другого боку, було укладено Кредитний договір № 49.2/30/07-Ih (далі по тексту - Кредитний договір), за умовами якого Банк передав, а відповідач 1 за первісним позовом прийняв кредитні кошти у розмірі 378 750, 00 грн. з розрахунку 12, 69 % річних за користування кредитом на строк з 08.11.2007 по 07.06.2021. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 08.11.2007 між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 49.2/30-П1/07-Ih (далі по тексту - Договір поруки), за яким відповідач 2 за первісним позовом поручився перед Банком за виконання зобов`язань за Кредитним договором [PERSON] . Проте відповідач 1 за первісним позовом свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 15.09.2014 у відповідача 1 за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом утворилась заборгованість, яка становить 335 643, 87 грн. та складається з 254 599, 39 грн. тіло кредиту та 81 044, 48 грн. - відсотки. За таких обставин, оскільки позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання умов Кредитного договору, при цьому зобов`язання належним чином не виконуються, кошти в погашення заборгованості за Кредитним договором сплачені не були, позивач за первісним позовом звернувся до суду з вказаним позовом. В своєму зустрічному позові відповідач 1 за первісним позовом просить визнати недійсними Кредитний договір № 49.2/30/07-Ih від 08.11.2007 з тих підстав, що позивач ніколи не підписував Кредитний договір, який був наданий ПАТ «Дельта Банк» до матеріалів позовної заяви. У зв`язку з тим, що відповідач 1 за первісним позовом вважає вказаний договір сфальсифікований, останній звернувся до правоохоронних органів. З огляду на зазначене, відповідач 1 за первісним позовом на підставі ст. 203, 207, 215-216, 1055 ЦК України, просив визнати Кредитний договір недійсним, а в задоволенні позовних вимог - відмовити. Від позивача за первісним позовом як правонаступника ПАТ «Дельта Банк» відзиву на зустрічну позовну заяву не надходило. 26.05.2014 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. по справі відкрито провадження. Справу призначено до розгляду. 23.10.2014 представником позивача за первісним позовом подано заяву про збільшення позовних вимог. 23.10.2014 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. зустрічний позов прийнято до спільного провадження із первісним позовом. 24.12.2014 від відповідача 2 за первісним позовом надійшла заява щодо заперечення проти позовних вимог. 24.12.2014 у судовому засіданні задоволено заяву про виклик свідка [PERSON] . 29.09.2015 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. задоволено клопотання представника відповідача 1 за первісним позовом про призначення судово-почеркознавчої експертизи. 22.01.2016 на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи. 08.06.2016 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. задоволено клопотання представника відповідача 1 за первісним позовом про заміну експертної установи для проведення судово-почеркознавчої експертизи. 15.08.2016 на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи по цивільній справі. 01.12.2016 судом повторно направлено цивільну справу до КНДІСЕ для проведення судово-почеркознавчої експертизи. 16.02.2017 на адресу суду від експертної установи повернулись матеріали цивільної справи з ухвалою суду про проведення експертизи - без виконання. 06.03.2017 судом вкотре направлено цивільну справу до ДНДЕКЦ для проведення судово-почеркознавчої експертизи. 25.05.2017 на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи по цивільній справі. 08.11.2017 відповідно до Розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-655 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла до провадження судді Мальцева Д.О. 09.11.2017 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. 18.01.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. у зв`язку з набранням чинності новою редакцією ЦПК України від 15.12.2017 прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання. 16.02.2018 від представника ПАТ «Дельта Банк» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності. 17.04.2018 від відповідача 1 за первісним позовом надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів за клопотанням експерта та направлення справи для проведення експертизи відповідно до ухвали суду від 29.09.2015 та ухвали суду від 08.06.2016. 17.04.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. задоволено клопотання експерта про витребування додаткових матеріалів, справу направлено до експертної установи для проведення експертизи відповідно до ухвали суду від 29.09.2015 та ухвали суду від 08.06.2016, провадження по справі зупинено. 31.07.2018 на адресу суду надійшов Висновок експерта від 19.07.2018 № 19/17-3/1/132-СЕ/18. 13.08.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. поновлено провадження по справі, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні. 26.11.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. 21.10.2019 до суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про залучення Товариства в якості позивача у порядку правонаступництва. 21.10.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» задоволено, замінено позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо». 14.05.2020 від представника позивача за первісним позовом про розгляд справи без його участі. 12.08.2020 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. вирішено застосувати захід процесуального примусу до свідка [PERSON] . 12.11.2020 від Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві надійшли відомості про неможливість виконання ухвали суду про привід свідка. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення вимог за зустрічним позовом заперечував в повному обсязі. Відповідач 1 за первісним позовом у судовому засіданні в задоволенні первісного позову просив відмовити в повному обсязі. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач 2 у судове засіданні не з`явився, причини неявки судом не відомі. Судом вживались заходи щодо повідомлення останнього про дату,час та місце проведення судового засідання. В раніше поданій заяві до суду проти первісного позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, а справу розглянути за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, відповідача 1 за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 08.11.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», а в подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо») - з одного боку та [PERSON] - з іншого боку, було укладено Кредитний договір № 49.2/30/07-Ih. Відповідно до п. 1.1. умов Кредитного договору, Банк відкриває позичальнику невідновлювану мультивалютну кредитну лінію у національній валюті України та/або в іноземній валюті в межах загальної суми 378 750, 00 грн. за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту, а Позичальник (відповідач 1 за первісним позовом) зобов`язується повернути не пізніше 07.06.2021 надані кредити на умовах та у порядку, що передбачені договором. Сукупна заборгованість Позичальника перед Банком за кредитами, наданими відповідно до договору не може перевищувати 378 750, 00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату надання кожного кредиту (п. 1.2. Кредитного договору). Процентна ставка за кредитом на купівлю нерухомості відповідно до п. 2.1.1. договору дорівнює 12, 69 % річних в національній валюті. Для обліку виданих кредитів Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] , для обліку нарахованих процентів за користування кредитами Банк відкриває рахунок № [NUMBER] (п.п. 2.2., 2.5. Кредитного договору). Відповідно до Договору про внесення змін до Кредитного договору № 49.2/30/07-Ih від 08.11.2007, підписаного сторонами 01.12.2008, процентна ставка за кредитом на купівлю нерухомості відповідно до п. 2.1.1. договору дорівнює 15, 00 % річних в національній валюті. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 08.11.2007 між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 49.2/30-П1/07-Ih, відповідно до умов якого Поручитель (відповідач 2 за первісним позовом) зобов`язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором № 49.2/30/07-Ih від 08.11.2007, укладеним між Банком та Позичальником (п. 1.1. Договору поруки). Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань перед Банком за платежами, що передбачені Кредитним договором відповідальність Поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена Кредитним договором. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. При цьому, згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач за первісним позовом, зазначив, що є Новим кредитором, набув після ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до відповідачів за первісним позовом за Кредитним договором та Договором поруки відповідно. Оскільки відповідачі за первісним позовом свої обов`язки за вказаними договорами не виконують просив солідарно стягнути з останніх заборгованість у розмірі 335 643, 87 грн. та судові витрати у розмірі 1 132, 30 грн. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким Положеннями ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно з вимогами п. 1- 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судом становлено, що відповідно до умов Договору № 1515/К про відступлення прав вимоги від 13.06.2019, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього Договору, включаючи право вимоги до правонаступників, боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Так, в Додатку № 1 до Договору № 1515/К купівлі-продажу прав вимоги від 13.06.2019 містяться відомості про боржника [PERSON] , кредитний договір №49.28/30/07-In від 08.11.2007, загальна заборгованість вказана у сумі 516 758, 33 грн., по тілу кредиту - 254 599, 39 грн., по відсоткам - 262 158, 94 грн. Також у Додатку № 1 також містяться відомості про боржника [PERSON] , Договору поруки № 49.28/30-П1/07-In від 08.11.2007, який був укладений в забезпечення зобов`язань Кредитного договору № 49.28/30/07-In від 08.11.2007. Крім того, у матеріалах справи наявний укладений раніше Договір купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013, сторонами якого є ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1134. Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25.05.2012, ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за Кредитним договором № 49.28/30/07-In, боржник [PERSON] , фактичний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 25.05.2012 (строкова заборгованість) 231 592, 36 грн., фактичний розмір заборгованості за кредитним договором (прострочена заборгованість) - 23 007, 03 грн. Також в матеріалах справи міститься інший Витяг з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26.06.2013, укладеного між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», з якого вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за Кредитним договором № 49.28/30/07-In, боржник [PERSON] , фактичний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 26.06.2013 (строкова заборгованість) 231 592, 36 грн., фактичний розмір заборгованості за кредитним договором (прострочена заборгованість) - 23 007, 03 грн., нараховані несплачені відсотки (строкові) 2 615, 75 грн., нараховані несплачені відсотки (прострочені) - 31 763, 75 грн., фактичний розмір невиконаного грошового зобов`язання (приведена вартість майнових прав вимоги за кредитним договором) 288 978, 89 грн. В матеріалах справи наявна також копія Виписки Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 (без підписів сторін), укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», Акт приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013, за яким ПАТ «Кредитпромбанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги, зазначені в Додатку до цього Акту, який посвідчує факт здійснення відступлення. В матеріалах справи наявний і третій Витяг з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26.06.2013, укладеного між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», з якого вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за Кредитним договором № 49.28/30/07-In від 08.11.2007, боржник [PERSON] , основна непогашена сума кредиту 254 599, 39 грн., сума нарахованих, але не сплачених процентів - 34 379, 50 грн. Відповідно до Довідки від 25.02.2014, підписаної начальником управління супроводження операцій фізичних осіб АТ «Дельта Банк» Яремин Б.В., заборгованість [PERSON] за Кредитним договором від 19.02.2008 № 49.28/30/07-In становить 113 229, 50 грн., в тому числі тіло кредиту 102 910, 25 грн., відсотки 10 319, 24 грн., з них прострочена заборгованість по тілу кредиту 7 582, 89 грн., відсотки - 9 304, 23 грн. В матеріалах справи також міститься Досудова вимога від 07.03.2014 № 31.4-08/2453/14 та Досудова вимога № 07.03.2014 № 31.4-08/2454/14 з відповідними доказами направлення відповідачам за первісним позовом, адресовані [PERSON] та [PERSON] відповідно, з яких вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» повідомляє останніх про заміну кредитора з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк». Новий кредитор у вказаних Вимогах повідомив про порушення Позичальником умов Кредитного договору та необхідність усунення вказаних порушень та сплати простроченої заборгованості у розмірі 16 887, 12 грн. та про примусове стягнення боргу на загальну суму боргу у розмірі 113 229, 50 грн. у разі невиконання претензії Банку щодо сплати простроченої заборгованості. В судовому засіданні також встановлено, що представником ПАТ «Дельта Банк» також надано розрахунок заборгованості відповідача 1 за первісним позовом станом на 15.09.2014, з якого вбачається, що сума заборгованості за кредитом становить: тіло кредиту - 254 599, 39 грн., відсотки - 81 044, 48 грн., загальна сума заборгованості становить 335 643, 87 грн. Разом з тим, надані ПАТ «Дельта Банк» Додатки до Договорів про відступлення прав вимоги, Довідки про розмір наявної заборгованості та два Розрахунки заборгованості, суд в якості доказів реального розміру заборгованості, право вимоги на яку набуло ПАТ «Дельта Банк» та яка існувала на момент пред`явлення позову та подачі заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд до уваги не бере, оскільки вказані докази містять неточності, суперечать один одному, в Додатках, Розрахунках та Довідці містяться різні суми заборгованості відповідача 1 за первісним позовом, різні розміри відсотків, різні номери кредитних договорів та дати їх укладення. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (чинного на момент розгляду справи судом першої інстанції), та пункту 62Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (чинного на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св18) та у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц. Відповідних доказів, зокрема виписок руху коштів по рахунку боржника, квитанцій про сплату кредиту, ані Первісним кредитором (ПАТ «Дельта Банк»), ані Новим кредитором в особі ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» до матеріалів справи не надано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити суму заборгованості, право вимоги на яку набуло спочатку ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити і розмір прострочених відсотків за кредитом. Крім того, оскільки з матеріалів справи неможливо встановити, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до відповідача 1 за первісним позовом за Кредитним договором № 49.2/30/07-Ih від 08.11.2007, на заборгованість по кредиту, що станом на 15.09.2014, становила: тіло кредиту - 254 599, 39 грн., відсотки - 81 044, 48 грн., а всього 335 643, 87 грн., судом критично оцінюється можливість відступлення ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за Кредитним договором Новому кредитору у значно більшому розмірі, що становить 516 758, 33 грн., з яких 254 599, 39 грн. - тіло кредиту, 262 158, 94 грн. - заборгованість по відсоткам. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом не доведено тієї обставини, що останній набув право вимоги за Кредитним договором та Договором поруки до відповідачів за первісним позовом на суму, що становить 516 758, 33 грн., з яких 254 599, 39 грн. - тіло кредиту, 262 158, 94 грн. - заборгованість по відсоткам, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо вимог за зустрічним позовом суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідач 1 за первісним позовом, звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою, просить визнати Кредитний договір, який був наданий ПАТ «Дельта Банк» до матеріалів позовної заяви недійсним ст. 203, 207, 215-216, 1055 ЦК України, оскільки відповідач 1 за первісним позовом ніколи не підписував його, вказаний Договір є сфальсифікованим. Так, згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215-235 ЦК України, особа, яка вважає, що її права, речові права порушені, має право звернутися до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1055 Ц України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Підставою недійсності правочину у відповідності до ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, відповідач 1 за первісним позовом звернувся до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві з приводу можливих неправомірних дій посадових осіб ПАТ «Кердитпромбанк», а саме з приводу факту ймовірної підробки невстановленими особами ПАТ «Кредитпромбанк» кредитного договору № 49.28/30/07-In від 08.11.2007 (примірник Банк). Правоохоронними органами з цього приводу було проведено перевірку , попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України. В матеріалах справи наявний лист від 29.10.2014 №51/К-2130 Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві про те, що за аналогічними фактами СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням № 12013110060007977, матеріали перевірки за зверненням відповідача 1 за первісним позовом направлено до вказаного Відділу для розгляду в рамках зазначеного провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2014 зобов`язано СВ Печерського РУГУ МВС України в м. Києві визнати [PERSON] потерпілим у кримінальному провадженні № 12013110060007977. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що на момент укладення спірного кредитного договору він був працівником Банку. На питання чому примірники кредитного договору відрізняються пояснити нічого не зміг. Крім того, вказав, що відповідача 1 з первісним позовом не пам`ятає, оскільки працював у Банку близько 10 років тому. Також повідомив про те, що його викликали до відділення поліції для відібрання зразків підпису. Також за клопотанням представника відповідача 1 по справі було проведено судово-почеркознавчу експертизу. Відповідно до Висновку експерта № 19/17-3/1/132-СЕ/18 від 19.07.2018, складеного судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Т.С. Гречанюком, підписи від імені [PERSON] в двох примірниках Кредитного договору № 49.28./30/07-Ih від 08.11.2007 виконані [PERSON] . Так, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем 1 за первісним позовом не доведено наявність підстав для визнання оспорюваного Кредитного договору недійсним, а саме лише посилання на таку недійсність не може слугувати підставою для задоволення зустрічних позовних вимог. За таких обставин, доводи сторони відповідача 1 за первісним позовом про недійсність Кредитного договору не знайшли свого підтвердження наданими до матеріалів справи доказами, а тому зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, оскільки позивачем за первісним позовом відзив на зустрічну позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності, подані раніше ПАТ «Дельта Банк» не підтримувались, вказана заява не заявлялась, суд вказану заяву до уваги не бере та не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed