Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати зі сплати судового збору. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 25.06.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір №DN81AR00270037. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі встановленому договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка становить в загальній сумі 102753 грн. 46 коп. та складається з наступного: 88211 грн. 67 коп. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 14541 грн. 79 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачеві на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, а в подальшому судові повістки\~рекомендованою кореспонденцією з зазначенням дати, часу та місця розгляду справи. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет було викладено оголошення в якому зазначено про знаходження вказаної справи в провадженні суду та дату, час та місце її розгляду. Крім того, відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м.Харкова. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1\~ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни місця його проживання/перебування. Таким чином, на підставі приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. З запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження чи з відзивом на позов відповідач до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень від відповідача до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин та з письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. Як встановлено судом, відповідно до умов кредитного договору №DN81AR00270037, укладеного 25.06.2007\~року між банком та [PERSON] , останній отримав кредитні кошти в розмірі 80463 грн.44 коп. Після доступу до кредитних коштів, відповідач свої зобов`язання з погашення кредиту та відсотків за його використання належним чином не виконував. Відповідно умов кредитного договору погашення забогованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно умов договору. Згідно умов договору відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом в подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. 14.06.2018 року відбувалася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» на Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк». Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно умов кредитного договору. У зв`язку неналежним виконанням умов кредитного договору 12.03.2012 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом про звернення стягнення на предмет застави відповідача. 19.04.2012 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська ухвалене рішення про звернення стягнення на предмет застави відповідача. Суд зазначає, що вказане рішення суду не припинило договірних відносин між банком та відповідачем, відтак кредитний договір є діючим до повного виконання сторонами та відповідач не звільнений від виконання зобов`язань. Відповідно наданому позивачем розрахунку, прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором №DN81AR00270037 становить 48465 грн. 18 коп. Враховуючи, що з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дня поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2012 року, тобто з 25.06.2007 року по 26.12.2011 року, відтак за період з 13.03.2012 року по 15.06.2021 року за відповідачем наявна заборгованості перед банком за кредитним договором №DN81AR00270037 від 25.06.2007 року, яка становить в загальному розмірі 102753 грн. 46 коп. та складається з наступного: 88211 грн. 67 коп. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 14541 грн. 79 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Аргументи позивача, викладені на обґрунтування наявності підстав для задоволення позову підтверджуються наданими суду документами: копією кредитного договору, власноручно підписаного відповідачем, що свідчить про його волевиявлення на отримання кредитного ліміту; копією заочного рішення від 19.04.2012 року; розрахунком суми заборгованості по договору, з якого вбачається, що за відповідачем наявна сума залишку заборгованості за кредитним договором в розмірі 48465 грн.18 коп.; розрахунком індексу інфляції за прострочення виконання відповідачем зобов`язання та заборгованості по відсоткам за користування кредитом Зазначені документи є належними та допустимими доказами по справі. Крім того, підтвердженням визнання укладення кредитного договору відповідачем є факт використання кредитних коштів. Відтак, суд доходить висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення відповідачем прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Частину 1 ст.526 ЦК України, якою встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.\~638\~та ч.1 ст.\~640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 625 ЦК України, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. За змістом частини другої\~статті 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, умови кредитного договору укладеного між ним та банком не були ніким оспорені, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про надання ним послуг, наявності заборгованості та її розміру суду не надано. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку, або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором. Оскільки, відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, отримані від банку та використані ним кошти в добровільному порядку позивачеві не повернені, суд доходить висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення відповідачем прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань. Відтак, враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку\~ст.141 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, які підтверджені відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного, відповідно ст.ст.526,530,610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved