Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Прокурор Тернопільського району в інтересах управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Тернопільській області звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 2 499грн. Вимоги обґрунтовує тим, що громадянин [PERSON], 24.06.2014р. о 02.10год. на водоймі загальнодержавного значення, поблизу с.Г.Івачів, Тернопільського району, Тернопільської області займався підводним полюванням гарпунною рушницею в нічний період, добув рибу загальною вагою 11кг 900гр, чим перевищив добову норму на 8кг 800гр. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 29.07.2014 року [PERSON] притягнуто адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень з конфіскацією незаконно добутих водних живих ресурсів та без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення. Згідно з протоколом № 002023 від 24.06.2014 року матеріальна шкода становить 2 499 грн. Розрахунок проведений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Просить стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 2 499грн. Представник прокуратури Тернопільського району - Головко М.Р. подала суду заяву згідно якої не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує. Представник Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Тернопільській області, в судове засідання не з»явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився і про причини неявки суд не повідомив, хоча судом приймалися необхідні міри для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За даних обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов'язки та фактичні взаємовідносини сторін, позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 29.07.2014 року [PERSON] притягнуто адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень з конфіскацією незаконно добутих водних живих ресурсів та без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення за те, що 24.06.2014р. о 02.10год. на водоймі загальнодержавного значення, поблизу с.Г.Івачів, Тернопільського району, Тернопільської області займався підводним полюванням гарпунною рушницею в нічний період, добув рибу загальною вагою 11кг 900гр, чим перевищив добову норму на 8кг 800гр. Згідно з протоколом № 002023 від 24.06.2014 року матеріальна шкода завдана державі становить 2 499 грн. Розрахунок проведений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтями 11 та 57 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що державне управління та регулювання, а також державний контроль у галузі охорони, використання та відтворення тваринного світу здійснюється, окрім інших, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства та його територіальними органами. Згідно вимог ст.6 та 9 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», державне управління та регулювання у галузі рибного господарства, а також державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Частиною 2 п.1, 7 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого Указом Президента України від 16.04.2011 року № 484/2011, Держрибагентство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Держрибагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через свої територіальні органи. Відповідно до Положення про Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Тернопільській області, затвердженого Наказом Державного агентства рибного господарства України № 218 від 19.04.2012 року, Управління є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, основним завданням якого є реалізація повноважень у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Згідно п.п. 6.15, 6.16 зазначеного Положення, Тернопільрибохорона має право визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб»єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно пп.3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, забороняється вивезення (винесення) риби, раків та інших водних живих ресурсів у кількості, що перевищує добову норму лову. Відповідно до п.4.6 Правил дозволяється одній особі вилов за одну добу перебування на водоймі загального користування риби у кількості 3 кг. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з ч. 4, 5 ст. 68, ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За нормами ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі наведеного суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування збитків, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача 2 499 грн. завданої шкоди, як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути 243,60грн. судового збору.

Outcome: approved