Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 21.12.2015 року (а.с. 23), звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2006907502 від 27.11.2013 року в розмірі 20843,67 грн., яка складається з: заборгованості по сплаті кредиту 16272,00 грн.; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 0,11 грн.; заборгованості по сплаті комісії - 4571,56 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, а також виконання інших зобовязань у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 73, 75). 31.01.2017 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 14.12.2016 року (а.с. 51), подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 50). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 72), про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в сумі 10000,00 грн. нарахованої заборгованості по тілу кредиту, та заперечила щодо визначення решти позову, зазначивши, що розмір нарахованих сум заборгованості за комісією є великим. Позивачка пояснила, що виконувала свої зобовязання за кредитом протягом року, але сума боргу залишалася та сама. Договір укладала з ПАТ «ОТП Банк», з умовами ознайомлювалася, на даний час її борг передали до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», хоча її про це не попереджали. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.11.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі - ПАТ «ОТП Банк») укладено договір про дання споживчого кредиту №2006907502 (надалі кредитний договір), за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 17229,40 грн., строк кредиту 36 місяців, з 27.11.2013 року по 27.11.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних (а.с. 3-8). За умовами п. 1.2.1. кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Пунктом 1.4.4. кредитного договору, за управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору. Відповідно до п. 1.5.4. кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором (а.с. 3). 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» (далі - клієнт) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі фактор) укладено Договір факторингу №22/12/14/1-1, у відповідності до умов якого клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 14-17), про що відповідач був належним чином повідомлений (а.с. 18). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов'язанні кредитний договір не містить. Пунктом 3.6 кредитного договору передбачено, що банк має право відступати повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором та/чи угодою третій особі (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 24.11.2016 року заборгованість [PERSON] по укладеному кредитному договору становить 20843,67 грн., яка складається з: заборгованості по сплаті кредиту 16272,00 грн.; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 0,11 грн.; заборгованості по сплаті комісії - 4571,56 грн. (а.с. 19). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов'язань відповідачка не надала. Також [PERSON] не надано доказів, як і не заявлено про неможливість їх подання з незалежних від неї причин, які б стверджували, що вона має заборгованість лише у розмірі 10 тис. грн. Судом розяснені у ході судового розгляду відповідачеві вимоги ст.131 ЦПК України. Відповідачка не довела свої заперечення проти позову, що є її основним обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив усі умови для змагальності процесу, розяснював відповідачці її права і обовязки, попереджував про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяв здійсненню її прав, у тому числі шляхом неодноразового оголошення перерви у судових засіданнях для надання нею доказів на обґрунтування своїх заперечень проти позову. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач порушив умови кредитного договору, укладеного між ним та ПАТ «ОТП Банк», та має прострочену заборгованість в розмірі 20843,67 грн., позовні вимоги про стягнення заборгованості підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» документально підтверджені судові витрати в розмірі 1378,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved