Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Прокурор м. Кіровограда в інтересах держави, в особі Кіровоградської міської ради, звернувся до суду з позовом про зобов'язання [PERSON] звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку, площею 15 кв. м. по [ADDRESS], яку він самовільно займає на землях житлової та громадської забудови під розміщенням паркану, шляхом його знесення та повернення даної земельної ділянки Кіровоградській міській раді. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що у ході перевірки з питань додержання вимог земельного законодавства України, проведеної державною інспекцією сільського господарства в Кіровоградській області, встановлено факт правопорушення у сфері земельних відносин, допущенного [PERSON]. Зокрема встановлено, що [PERSON] самовільно займає земельну ділянку площею 15 кв.м. по [ADDRESS] під розміщення паркану на землях житлової та громадської забудови, які в силу статей 84, 122 Земельного кодексу України відносяться до земель комунальної власності. Відповідач 20.12.2013 року притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та 28.01.2014 року - за статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Прокурор в судове засідання не з»явився. Надав заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. За результатами проведеної перевірки державним інспектором сільського господарства в Кіровоградській області актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства України від 20.12.2013 року зафіксовано факт правопорушення у сфері земельних відносин, а саме, що земельна ділянка загальною площею 15 кв. м. по [ADDRESS] на землях житлової та громадської забудови самовільно зайнята [PERSON] під розміщення паркану (а.с.6). З урахуванням вказаного акту складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 317 від 20.12.2013 року (а.с. 8). Постановою державного інспектора сільського господарства в Кіровоградській області за № 317 від 20.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вчинене [PERSON] за статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф відповідачем сплачено (а.с. 14). Крім того, державним інспектором Держсільгоспінспекції в Кіровоградській області винесено припис № 472 від 20.12.2013 про усунення порушень вимог земельного законодавства (а.с. 10), 28.01.2014 року, проведено перевірку його виконання, за результатами якої складено акт перевірки від 28.01.2014 року (а.с. 15) та підготовлено протокол про адміністративне правопорушення № 016 від 28.01.2014 року про вчинене правопорушення, передбаченого статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 16). Постановою державного інспектора Держсільгоспінспекції в Кіровоградській області № 016 від 28.01.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с. 17). Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.02.2014 року встановлено, що [PERSON] не виконав вимогу припису № 020 від 28.01.2014 року (а.с. 20), порушення земельного законодавства не усунуто. Самовільне користування відповідачем спірною земельною ділянкою порушує інтереси держави в особі Кіровоградської міської ради у вигляді обмеження можливості розпорядження відповідною земельною ділянкою. Статтею 211 Земельного кодексу України встановлено, що самовільне зайняття земельних ділянок є одним із порушень, за які громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. Самовільно зайнята земельна ділянка є комунальною власністю. Кіровоградська міська рада, у відповідності до норм земельного законодавства, не надавала землю у власність чи у користування [PERSON], що підтверджується листом № 5497/52-05-24 від 19.08.2014 року Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про розгляд подання прокурора м. Кіровограда. В даному листі зазначено, що рішення щодо передачі земельних ділянок громадянам, в тому числі [PERSON] за вищевказаними адресами не приймалось, позови про звільнення самовільно зайнятих ділянок до зазначених осіб безпосередньо міською радою не пред'являлись (а.с. 21). Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що у разі відсутності плану зонування або детального планування території, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. За частинами 1, 4 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтями 142-145 Конституції України передбачено, що до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. В пункті 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Статтею 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст віднесено, зокрема, розпорядження землями територіальних громад шляхом передачі земельних ділянок комунальної власності у власність або користування. Відповідно до статті 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Положенням статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Повноваження власника щодо розпорядження землями в межах м. Кіровограда здійснює Кіровоградська міська рада. У відповідності до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В силу статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В свою чергу, частиною 1 статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Самовільне, без оформлення права власності або користування, користування земельною ділянкою порушує інтереси держави в особі Кіровоградської міської ради у вигляді обмеження повноважень щодо можливості розпорядження відповідною земельною ділянкою. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, а також шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (статті 152 Земельного кодексу України). Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власнику землі. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 Земельного кодексу України). Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити висновок, що самовільне користування [PERSON] спірною земельною ділянкою порушує інтереси держави в особі Кіровоградської міської ради у вигляді обмеження можливості розпорядження відповідною земельною ділянкою, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved