Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 60086660003 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Згідно договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Huawei Y5// Golden вартістю 2999,00 гривень. Згідно договору № 60086660003 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше від 12.06.2017 право вимоги перейшло до позивача, про що відповідач був письмово повідомлений. Сума заборгованості за основним зобовязанням складає 2999,00 гривень. Сума неустойки згідно договору складає 4 398,20 гривень. 12 червня 2017 року з метою забезпечення належного та повного виконання [PERSON] зобов`язань по договору з [PERSON] було укладено договір поруки. 18 квітня 2019 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження призначено перше судове засідання на 22 травня 2019 року. Представник позивача в позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності їх представника. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не прибули, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надали. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно договору № 60086660003 від 12.06.2017 ФОП [PERSON] . [PERSON] передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Huawei Y5// Golden вартістю 2999,00 гривень(а.с.7). 12.06.2017 року укладено договір поруки № 60086660003 між ФОП [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] , на забезпечення договору\~ № 60086660003 від 12.06.2017 укладеного між ФОП [PERSON] та\~ [PERSON] (а.с.) Згідно розрахунку заборгованість за договором\~ № 60086660003, станом на 15.03.2019 року, сума заборгованості складає 2 999 грн. 00 коп.(а.с.6). 29.11.2016 року між ТОВ «ФК «Фангарант Груп» та ФОП [PERSON] укладено договір № 2016112901 про участь постачальника в системі плати пізніше (факторингу) згідно якого позивачу відступлено право вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржника. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України\~ у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Що стосується неустойки, то суд вважає, що вимога щодо її сплати у розмірі, більшому за суму основного боргу, суперечить вимогам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у ст. З ЦК України і с проявом дисбалансу договірних прав та обов`язків. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У Рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року у справі про захист прав споживачів кредитних послуг зазначено, що у справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого субєкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Вирішуючи питання щодо розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд також керується правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014р. у справі № 6-100цс14, згідно яких ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Враховуючи, що нарахований позивачем розмір неустойки значно перевищує розмір основного зобовязання, суд,

Outcome: partial