Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Представник управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4436,00грн, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що починаючи з вересня 2004 року [PERSON] перебуває у відділі адресних та соціальних виплат управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області, як отримувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Оскільки допомога на дітей одиноким матерям призначається на 6 місяців, то по закінченню терміну призначення допомоги необхідно звертатися до управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради з відповідним пакетом документів для продовження отримання допомоги, який передбачений Порядком, тому [PERSON] в зазначений термін звернулася до управління із відповідним пакетом документів для повторного призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до поданих документів [PERSON] була призначена допомога на дітей одиноким матерям з листопада 2019 року по квітень 2020 року. Однак, дана допомога була їй продовжена автоматично на травень - липень 2020 року, з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, без звернення для всіх отримувачів на підставі підпункту 1 пункту 1 постанови КМ України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» №264 від 08.04.2020 року. Проте, з огляду на норми діючого законодавства та документи, які були подані [PERSON] , вона вже не мала права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям з 01 липня 2020 року, оскільки ніде на працює і на обліку в центрі зайнятості не перебуває, тому отримана відповідачкою допомога за липень 2020 року у розмірі 4436,00 грн була проведена їй безпідставно. Відповідачка повідомлялася про обставини, які склалися та під час повторного звернення для продовження виплати допомоги [PERSON] зобов`язалася повернути безпідставно отримані кошти на рахунок позивача, про що зазначила в заяві від 27.07.2020 року, але свої зобов`язання не виконує, станом на квітень 2021 року відповідачкою не внесено на рахунок управління жодної суми коштів, у зв`язку з чим позивач і змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але завчасно надіслав до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути дану справу за його відсутності (а.п.22). Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином (а.п.21), а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що заявлені управлінням праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що у вересні 2004 року до відділу адресних та соціальних виплат управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області звернулася [PERSON] із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» №1751 від 27.12.2001 року, у зв`язку з чим відповідачці було призначено державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям. Як вбачається з копії заяви [PERSON] №1979 від 01.11.2019 року (а.п.3) та копії Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.п.4) відповідачка звернулася до управління із відповідним пакетом документів для повторного призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до копії рішення управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області від 14.11.2019 року [PERSON] була призначена допомога на дітей одиноким матерям з листопада 2019 року по квітень 2020 року (а.п.5). Однак, як зазначає у позовній заяві позивач, згадана допомога була продовжена відповідачці автоматично на травень - липень 2020 року, з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, без звернення для всіх отримувачів на підставі підпункту 1 пункту 1 постанови КМ України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» №264 від 08.04.2020 року. Згідно з копією заяви [PERSON] №912 від 27.07.2020 року (а.п.6) та копії Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.п.7) відповідачка знову зверталася до управління із відповідним пакетом документів для повторного призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Як вбачається з копії заяви від 27.07.2020 року [PERSON] , адресованої начальнику УПСЗН Прилуцької міської ради (а.п.8), відповідачка зобов`язалася повернути переплату допомоги в повному обсязі протягом шести місяців. Також відповідно до копії заяви від 16.02.2021 року [PERSON] , адресованої начальнику УПСЗН Прилуцької міської ради (а.п.9), відповідачка зобов`язалася вносити по мірі можливості на рахунок управління переплату допомоги одиноким матерям за липень 2020 року у сумі 4436,00 грн. Відповідно до ч.3 ст.18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» №2811 від 21.11.1992 року для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» №250 від 24.02.2003 року державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або, як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми). Відповідно до п.49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям повертаються отримувачем державної соціальної допомоги самостійно, а у разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що соціальна допомога на дітей одиноким матерям була отримана відповідачкою у зв`язку з неповідомленням обставин, які вплинули на отримання [PERSON] даного виду допомоги, а також беручи до уваги те, що відповідачка у своїх заявах від 27.07.2020 року та 16.02.2021 року зобов`язувалася добровільно внести на рахунок позивача переплату допомоги за липень 2020 року у сумі 4436,00 грн, але вказаний борг так і не повернула, хоча мала на це достатньо часу, то суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача надміру виплачені кошти в сумі 4436,00 грн. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то і судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача у сумі 2270,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved