Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-27035-160207 від 16 лютого 2007 року в розмірі 1 319,67 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 16 лютого 2007 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі -банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-27035-160207 від 16 лютого 2007 року (далі -договір), відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит на придбання майна (послуг) в розмірі 1 299 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік, а також зі сплатою 2,99 % в місяць за ведення кредитної справи. Згідно умов Кредитного договору відповідачка зобов'язалася повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також інші витрати згідно умов договору шляхом здійснення щомісячних платежів. Однак, станом на 27.03.2014 року порушила умови кредитного договору тим, що не сплачувала заборгованість до виникнення в сумі 1 319,67 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 902,89 грн.; заборгованості за відсотками по кредиту у розмірі 32,30 грн.; заборгованості за комісіями у розмірі 384,48 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь банку вказану суму заборгованості та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача, Духота І.В., який діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 16 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-27035-160207, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит на придбання майна (послуг) в розмірі 1 299 грн., строком на 12 місяців з кінцевим терміном повернення до 15 лютого 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік, а також зі сплатою 2,99 % в місяць за ведення кредитної справи. Згідно умов Кредитного договору відповідачка зобов'язалася повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також інші витрати згідно умов договору шляхом здійснення щомісячних платежів (не пізніше 16 числа) в розмірі 169 грн. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачці кредит у сумі 1 299 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 4743168 від 16 лютого 2007 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002-27035-160207 від 16 лютого 2007 року, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 27 березня 2014 року становить 1 319,67 грн. та складається з наступного: - заборгованість за сумою кредиту у розмірі 902,89 грн., - заборгованість за відсотками по кредиту у розмірі 32,30 грн.; - заборгованість за комісіями у розмірі 384,48 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 цього кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка порушила умови договору, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість по сплаті кредиту в сумі 1 319,67 грн., яка підлягає стягненню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved