Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Представник позивачки звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог представник позивачки посилається на те, що вона є власницею будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , окрім неї у квартирі зареєстровані відповідачка та треті особи. Відповідачка не проживає у квартирі без поважних причин, не сплачує комунальні платежі ,в утриманні житла участі не бере, особистих речей у квартирі не має, перешкод у користуванні жилим приміщенні їй не чинили та теперішній час мешкає в Дубліні та має паспорт Ірландії Факт реєстрації відповідачки порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22 вересня 2021 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Позивачка та її представник надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та просили ухвалити заочне рішення суду. Відповідач судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надходив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Треті особи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будову № [NUMBER] від 03.05.1994, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 10005.05.1994. Відповідно до інформації наданої Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання від 08.09.2021 № 18-13, 07-1199у житловому будинку [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про фактичне проживання № 196 [PERSON] єдина особа, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає за місцем реєстрації. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою жодним чином не були спростовані доводи даного позову. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач більше року з власного бажання не проживає у спірному домоволодінні, останній добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивачки користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, тому вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved