Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку регресу, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК Арсенал страхування» суму майнової шкоди в розмірі 17884 грн. 06 коп. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 30.11.2012 р. між ПрАТ «Арсенал страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 801/12-Т/Х/01, згідно якого ПрАТ «СК Арсенал страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 01.01.2013 р. в с. Покотилівка Харківського району Харківської області на території приватного домоволодіння № 33/2 [PERSON] нанесла матеріальний збиток автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON], шляхом нанесення ударів молотком по капоту автомобіля. 02.01.2013 р. в с. Покотилівка Харківського району Харківської області на території приватного домоволодіння № 33/2 [PERSON] повторно нанесла матеріальний збиток автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON] У звязку з названою подією, згідно рахунку № ЗиФ-0177456 від 03.01.2013 р., наданого ВАТ «Завод ім. Фрунзе» і відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК»Арсенал страхування» відшкодувала [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 17884,06 грн. ПрАТ «СК»Арсенал страхування» для досудового врегулювання спору надіслала відповідачу письмову претензію № 170115-12907/К від 17.01.2015 р. на суму 17884, 06 грн. з вимогою сплатити страхове відшкодування в порядку регресу, але претензія не була задоволена відповідачем, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду з регресною вимогою для захисту свої прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час був повідомлений належним чином. До суду надав заяву, згідно якої він позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату та час була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься підтвердження, про причини неявки суд не повідомила, заперечення проти позову до суду не надходили. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонам докази у їх сукупності та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 01.01.2013 р. в с. Покотилівка Харківського району Харківської області на території приватного домоволодіння № 33/2 [PERSON] нанесла матеріальний збиток автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON], шляхом нанесення ударів молотком по капоту автомобіля. 02.01.2013 р. в с. Покотилівка Харківського району Харківської області на території приватного домоволодіння № 33/2 [PERSON] повторно нанесла матеріальний збиток автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON] Дані обставини підтверджуються ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.08.2013 р. по справі № 635/1024/13-к, яка набрала законної сили (а.с.9-10). Відповідно до ст. 61 ч.3 та ч.4 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 30.11.2012 р. між ПрАТ «Арсенал страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 801/12-Т/Х/01, згідно якого ПрАТ «СК Арсенал страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 4-7). Згідно рахунку № ЗиФ-0177456 від 03.01.2013 р., наданого ВАТ «Завод ім. Фрунзе» (а.с. 24), а також відповідно до умов договору страхування № 801/12-Т/Х/01 ПрАТ «СК»Арсенал страхування» відшкодувала [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 17884,06 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 632 від 17.01.2013 р. (а.с. 30). На адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу за вих. № 170115-12907/к від 17.01.2015 р., однак вона залишилась без відповіді та виконання (а.с. 31). Претензія в порядку регресу на адресу ПрАТ «Галичина» за вих. № 26 від 31.03.2014 р. та вих.. № 137 від 03.10.2014 р. також залишились не виконаними (а.с. 21-23). Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення № 21255 від 29.05.2015 р. позивачем було сплачено судовий збір за подачу позову у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved