Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Представник позивача органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить відібрати від [PERSON] та [PERSON] вищевказаних малолітніх дітей, без позбавлення їх батьківських прав, та передати таких органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації з метою подальшого їх влаштування в дитячі заклади області. Позовні вимоги мотивує тим, що на адресу Служби у справах дітей райдержадміністрації надійшла інформація амбулаторії с.Т.Ремета від 28 вересня 2018 року про неналежне виконання відповідачами батьківських обов`язків відносно дітей, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 08 жовтня 2018 року комісією за участю служби у правах дітей райдержадміністрації, соціального інспектора Управління соціального захисту населення, представника сільської ради та працівника районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, здійснено обстеження умов проживання вищевказаних малолітніх дітей, та складено акт обстеження умов проживання та проведено профілактичну бесіду з матір`ю [PERSON] . Виконкомом Тур`я-Реметівської сільської ради прийнято рішення «Про негайне відібрання дітей від матері [PERSON] , мешканки [ADDRESS] від 21 січня 2019 року. За клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації №39/01-05 від 21 січня 2019 року, двох старших дітей, а саме: [PERSON] , та [PERSON] , влаштовано до Обласного притулку для дітей смт.Батьово, а за розпорядженням голови Перечинської райдержадміністрації №18 від 05 лютого 2019 року, [PERSON] та [PERSON] влаштовано на повне державне в Обласний будинок дитини міста Свалява. Оскільки, на засіданні, яке відбулося 21 січня 2019 року, розглянуто та одноголосно прийнято рішення про надання висновку щодо доцільності відібрання дітей, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, а тому просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У судове засідання [PERSON] не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому справа розглядається за його відсутності, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не приділяють належної уваги своїм дітям, неналежно виконують свої батьківські обов`язки, не дбають про матеріальне забезпечення дітей, не займаються їх вихованням, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не дають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоюванню ними загальновизнаних норм моралі та не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Крім цього встановлено, що на даний час [PERSON] , та [PERSON] влаштовані до Обласного притулку для дітей смт.Батьово, а [PERSON] та [PERSON] - в Обласний будинок дитини міста Свалява. Так, згідно ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України часниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Згідно п.п.3,5,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема: 3) свобода договору; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Разом з цим, згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Згідно ст.155 СК України Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 11 цього ж Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 та 2 статті 12 даного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Отже, враховуючи вищевикладене та те, що відповідачі фактично ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, не проявляють відносно них щонайменшої турботи та уваги, тому суд вважає, що від таких слід відібрати малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав, та передати дітей органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації з метою подальшого їх влаштування в дитячі заклади області. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved