Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Прокурор м.Дніпропетровська звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі: Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області з позовом до [PERSON], [PERSON], ВАТ «Банк «Біг Енергія», ТОВ «Мірада класік», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2011 року по справі №22ц-10707/2011 апеляційну скаргу Регіонального відділення задоволено, рішення від 20.12.2010 року Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, яким визнано право власності на споруди туристичної бази «Меридіан»-туристичні будинки Б-2, В-2, Д-1, Е-1, Ж, Є1 за [PERSON] скасовано. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15.07.2012 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2011 року по справі залишено без змін. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2012 року по справі №ПР7/33-09, ке набрало законної сили, було визнано за державою право власності на туристичний будинок літ.Б-2 загальною площею 47.5 кв.м., туристичний будинок літ.В-2, загальною площею 78.8 кв.м., туристичний будинок літ.Д-1, загальною площею 38.0 кв.м., туристичний будинок літ.Е-1, загальною площею 36.6 кв.м., туристичний будинок літ.Ж-1, загальною площею 65.6 кв.м., сарай літ.Н-1, загальною площею 14.8 кв.м., ротонда літ.I-1, загальною площею 24.5 кв.м., туристичний будинок літ.Г ( в стані руйнування), що розташовані за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Нарвська,288. В ході проведення реєстрації права власності за державою, регіональне відділення дізналось, що на підставі іпотечного договору №15/15-04-08 від 03.04.2008 року, укладеного між ВАТ «Банк «Біг Енергія» та [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої нотаріально 17.01.207 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] від імені [PERSON], на вищевказані об*єкти нерухомого майна було накладено обтяження. Регіональне відділенн листом від 14.11.2012 року звернулося до Дніпропетровської філії Інформаційного центру Міністерства юстиції України щодо вилучення з об*єкту обтяження нерухоме майно, на яке визнано судовим рішенням від 26.01.2012 року по справі №ПР7/33-09 право державної власності. Листом від 22.11.2012 року Дніпропетровська філія Інформаційного центру Міністерства юстиції України відмовила у вилученні обтяження на нерухоме майно, з посиланням на те, що відповідно д п.2.1 та п.2.2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об*єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 за №364/3657, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про зняття заборони на об*єкт нерухомого майна є-зняття державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом-реєстратором заборони відчуження на об*єкти нерухомого майна. Листом від 17.01.2014 року Регіональне відділення звернулось до приватного нотаріуса [PERSON] з вимогою внести зміни до цього договору, відповідно до яких виключити з майна, що становить предмет іпотеки вищезазначені об*єкти державного майна. Листом від 30.01.2014 року приватний нотаріус [PERSON] зазначив, що законодавством України чітко врегульований механізм внесення змін до нотаріально посвідчених договорів і нотаріус самостійно, без участі сторін договору не може внести зміни. Регіональне відділення не виступало стороною за договором іпотеки. На підставі вищезазначеного, Регіональне відділення листами від 10.04.2014 року звернулось до ВАТ «Банк «Біг Енергія» і [PERSON] з проханням внести зміни до договору іпотеки від 03.04.2008 року шляхом укладання додаткової угоди, відповідно до якої виключити з майна що становить предмет іпотеки державне майно, розташоване в м.Дніпропетровську по вул.Нарвській,288. Але відповіді на листи так і не надійшли. Іпотечний договір підлягає визнанню недійсним в частині майна, на яке відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2012 по справі №ПР7/33-09 визнано право державної власності, та такий, що укладений в порушення вимог чинного законодавства, а також законних прав і інтересів держави, виходячи с наступного. Відповідно до п.2.1 Іпотечного договору №15/15-04-08 від 03.04.2008 предметом іпотеки є нерухоме майно з усіма його приналежностями, а саме будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Нарвська,288. У п.2.2-2.3 цього договору зазначено, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.11.2001 року та право власності на предмет іпотеки зареєстроване в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно в КП «ДМБТІ», реєстраційний номер 6495842. Також п.2.4 договору визначено, що іпотека розповсюджується на будівлі і споруди, право власності на які буде зареєстроване в майбутньомуу, та зазначені у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.03.2008 року, як такі що знаходяться у користуванні іпотекодавця та підлягають введенню в експлуатацію. На момент укладання договору іпотеки, [PERSON] належало тільки нерухоме майно, зареєстроване в Державноиу реєстрі прав власності в КП «ДМБТІ» на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.2001 року, згідно якого [PERSON] придбала наступні будівлі та споруди: -Літ.А-2-головний корпус турбази площею 780 кв.м.: К-1-котельна турбази площею 71.4 кв.м., Л-1-склад для зберігання матеріалів площею 68.2 кв.м., М-1-насос із свердл., I-мостіння асфальт, II-мостіння бетон, №-башта Рожнов. Бетон., №2-огорожа метал, №3-огорожа метал., №4-ворота метал. Згідно ст..5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об*єктів нерухомого майна за умов, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності. З огляду на вищенаведене, згідно іпотечного договору від 03.04.2008 року в іпотеку ВАТ «Банк «Біг Енергія», а згодом і його правонабувачу ТОВ «Мірада Класік» були передані також об*єкти нерухомого майна, які не належали іпотекодавцю-Єрмаковій А.Г. на праві власності. На підставі викладеного просить визнати недійсним Іпотечний договір №15/15-04-08 від 03.04.2008 року,укладений між ВАТ «Банк «Біг Енергія» та [PERSON] від імені [PERSON], в частині передачі в іпотеку нерухомого майна, яке на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2012 року належить до державної власності, а саме: -туристичний будинок літ.Б-2 загальною площею 47.2 кв.м.; -туристичний будинок літ.В-2 загальною площею 78.8 кв.м.; -туристичний будинок літ.Д-і загальною площею 38.0 кв.м.; -туристичний будинок літ.Е-1 загальною площею 36.6 кв.м.; -туристичний будинок літ.Ж-1 загальною площею 65.6 кв.м.; -сарай літ.Н-1 загальною площею 14.8 кв.м.; -ротонда літ.I-1 загальною площею 24.55 кв.м.; -туристичний будинок літ.Г (в стані руйнування). В судовому засіданні представник прокуратури м.Дніпропетровська [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні представник Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області- Лукомська О.М. позов підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з*явився. Про день, час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. В судове засідання представник ВАТ «Банк «Біг Енергія» не з*явився. Про день, час та місце судового засідання сповіщались належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Мірада класік»-[PERSON] позовні вимоги не визнав та в задоволенні позову просив відмовити. В судове засідання третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з*явився. Про день, час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будівель та споруд від 17.11 2001 року, укладеного між ВАТ «Дніпродомнаремонт» та [PERSON]Г, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №5820, [PERSON] набула право власності на будівлі та споруди які в цілому складаються: літ.А-2-головний корпус турбази, площею 780.9 к.м; К-1-котельна турбази, площею 71.4 кв.м.; Л-1-склад для збер.матеріалів, шл.бл., площею 68.2 кв.м.; М-1-насос із свердл., цегла; I-мостіння асфальт; II-мостіння бетон; №1-башта Рожнов. Бетон.; №2-огорожа метал.; №3-огорожа метал.; №4-ворота метал. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2004 року за позовом [PERSON] до ВАТ «Дніпродомнаремонт» про визнання договору купівлі-продажу дійсним позовні вимоги [PERSON] було задоволено. Договір купівлі-продажу нерухомого майна визнано дійсним та за [PERSON] було визнано право власності на туристичні будинки Б-2, В-2, Д-1 ,Е-1, Ж-1, З-1; 1-1-ротонда; Н-1сарай; О-1-сарай; №5-сарай металевий; №6-збірник сміття по вул..Нарвській,288 у м.Дніпропетровську. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2010 року вказане рішення було скасовано з поверненням справи на новий розгляд. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2010 року за [PERSON] було визнано право власності на туристичні будинки Б-2, В-2, Д-1, Е-1, Ж, Є-1 по вул..Нарвській,288 в м.Дніпропетровську. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2011 року зазначене рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2010 року було скасовано та в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2012 року по справі №ПР7/33-09 право власності на туристичні будинки: Б-2, В-2, Д-1, Е-1, Ж-1, сарай-Н-1; 1-1-ротонда; туристичний будинок Г (у стані руйнування) по вул..Нарвській,288 у м.Дніпропетровську визнано за державою в особі Верховної Ради України. 02.04.2008 року між ВАТ «Банк «Біг Енергія» та ТОВ «Сигма» було укладено договір про надання кредиту №14/12-04-08. У забезпечення виконання цього договору 03.04.2008 року між ВАТ «Банк «Біг Енергія» та [PERSON] в особі її представника [PERSON], який діяв від її імені на підставі довіреності, був укладений іпотечний договір №15/15-04-08, за умовами якого було передано в іпотеку банку будівлі та споруди по вул..Нарвській ,288 у м.Дніпропетровську, а саме: А-2, А1-I, А2-1-головний корпус бази 752.0 кв.м.; а, а-1,а-6-ганки, а-7-тераса, літ.Б-2, Б1-3, В-2, Д-1, Е-1, Ж-1, Є-1-туристичні будинки, літ.в-ганок, літ.1-1-ротонда, літ.К-1-котельна турбази 75.8 кв.м., літ.к-ганок-навіс, літ.к-1-ганок, літ.Л-1-склад для зберігання матеріалів 68.2 кв.м., літ. С-1-будівля очистки стічних вод-31.0 кв.м., літ.с-ганок, літ т-1-душова 6.2 кв.м., літ п-1-електрощитові 15.8 кв.м.,літ. М-1 насосна із свердловиною 13.9 кв.м., літ Н-1-сарай, літ.Р-бон, літ.Г-туристичний будинок (у стані зруйнування), літ.У-1-господарча будівля, Ф-1-будівля котеджу, літ.Ф1-1-веранда, літ.ф, ф1 ганки, літ. Х-1господарчий будинок 11.7 кв.м., літ.Ц-альтанка, №1 Башта Рожновського, №4, 12-ворота, №7-газорозподільчий пункт (тимчасовий), №8,9-туалет (тимчасовий), №10,15,19,20-огорожа, №13-хвіртка, №14-кран-умивальник, №18-споруда (тимчасова), №21-бон з навісом (тимчасовий), №22,23-споруди (тимчасові), I-YI-мостіння, розташованого за адресою:м.Дніпропетровськ, вул..Нарвська,288. На час укладення іпотечного договору №15/15-04-08 із вказаних будівель та споруд [PERSON] належало: А-2головний корпус турбази 752,0 кв.м.; К-1-котельна турбази 71.4 кв.м.; Л-1-склад для зберігання матеріалів 68.2 кв.м.; М-1-насосна із свердловиною 13.9 кв.м.; I-мостіння асфальтне; II-мостіння бетонне; №1-башта Рожновського; №2-огорожа металева навколо насосної; №3-огорожа металева; №4-ворота на підставі нотаріально посвідченого 17 листопада 2001 року договору купівлі-продажу; Б-2, В-2, Г-2, Д-1, Е-1, Ж-1, З-1-туристичні будинки; 1-1-ротонда; Н-1сарай; О-1-сарай; №5-сарай металевий; №6-збірник сміття - на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2004 року. Інші будівлі та споруди, а саме: П-1-електрощитова 15.8 кв.м.; Т-1-душова 6.2 кв.м.; Ж-1,Є-1-туристичні будинки; С-1-будівля очистки стічних вод 31.0 кв.м.; У-1-господарча будівля; Ф-1-будівля котеджу; ф1-1-веранда; ф, ф-1-ганки; Х-1-господарчий будинок 11.7 кв.м.значились самовільно побудованими. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2014 року по цивільній справі №2/205/3418/14 за позовом [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Мірада Класік», ТОВ «Банк «Біг Енергія», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Регіональне відділення фонду державного майна України у Дніпропетровській області про визнання договору іпотеки недійсним встановлені зазначені обставини. Відповідно до п.п.2.1-2.4 договору іпотеки зазначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно з усіма його приналежностями, що знаходиться по вул..Нарвській,288 у м.Дніпропетровську, що належить іпотекодавцю, право власності на яке зареєстроване в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а також право власності на яке буде зареєстроване в майбутньому, та зазначене у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, як таке, що знаходиться у користуванні іпотекодавця та підлягає введенню в експлуатацію. Відповідно до ст..203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину, у відповідності з ч.1 ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5-6 ст.203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст..5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об*єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об*єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об*єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Виходячи із викладеного, оцінюючи в сукупності усі наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved