Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 02 липня 2007 року кредитного договору № Ф070512А, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 19 771 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, та з кінцевим терміном повернення 01 липня 2014 року. Позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 29 січня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 40\~844,05 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1\~027\~300,08 грн., з них: 15\~223,92 доларів США заборгованість за тілом кредиту, що еквівалентно за курсом НБУ 382\~908,52 грн., 13\~030,52 доларів США заборгованість за відсотками, що еквівалентно за курсом НБУ 327\~740,71 грн., 8\~010,32 доларів США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, що еквівалентно за курсом НБУ 201\~473,70 грн., 4\~579,29 доларів США пеня за несвоєчасне погашення заборгованість за процентами, що еквівалентно за курсом НБУ 115\~177,15 грн. За вказаних обставин, Банк просив стягнути з відповідача 40\~844,05 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1\~027\~300,08 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 15\~223,92 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 382\~908,52 грн., заборгованість за відсотками 13\~030,52 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 327\~740,71 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 8\~010,32 доларів США, еквівалентно за курсом НБУ 201\~473,70 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованість за процентами 4\~579,29 доларів США, еквівалентно за курсом НБУ 115\~177,15 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої проти задоволення позову заперечував, просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № Ф070512А, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 19\~771 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних та строком повернення до 01 липня 2014 року (а.с. 4 8). 14 червня 2010 року найменування акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінено на ПАТ «Укрсоцбанк». На підставі додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту № Ф070512А, укладеної між сторонами 20 жовтня 2008 року, починаючи з 20 жовтня 2008 року змінено процентну ставку за користування кредитом до 13,5% річних (а.с 9). Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 12 лютого 2013 року, змінено заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 січня 2012 року в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором кредиту 142\~233,86 грн., судові витрати 1\~542,34 грн. (а.с. 33 34). Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 12 лютого 2013 року, не доказуються при розгляді даної справи, оскільки в ній приймають участь ті самі особи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Так, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 12 лютого 2013 року встановлено, що [PERSON] умови кредитного договору не виконував у звязку з чим станом на 06 січня 2011 року заборгованість за тілом кредиту склала 15\~223,92 долара США, що еквівалентно 121\~167,18 грн. Отже, вимоги Банку про стягнення тіла кредиту та відсотків за несвоєчасне повернення кредиту, які вже були стягнуті з відповідача на підставі рішення суду не ґрунтуються на законні, тому не підлягають до задоволення. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України). Зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.ст. 526,\~610,\~611 ЦК України). Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Станом на 29 січня 2016 року відповідачем не було сплачено суму 142\~233,86 грн. заборгованості за кредитним договором, стягнуту за рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 12 лютого 2013 року. У п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, судам розяснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526,599 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з правової позиції, висловленої Верховним судом України 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, у разі неповернення грошових коштів у належному розмірі, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню у межах строку позовної давності, оскільки за змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, ст. 611 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, та пені у разі порушення зобовязання. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК україни, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Як вбачається з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що початком перебігу строку позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України є 12 лютого 2013 року (дата набрання чинності рішення суду). Під час розгляду вказаної справи представником позивача суду належні докази щодо погодження сторонами збільшення вказаного терміну не надано. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також виходячи з наданого банком розрахунку заборгованості (а.с. 15 16), суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню в межах строку позовної давності у період з 26 лютого 2013 року (26 лютого 2016 року дата подачі позову з роки) по 28 січня 2016 року (в межах заявлених позовних вимог): - проценти за користування кредитними коштами у сумі 628,32 доларів США, що за курсом НБУ 25,1518 грн. за один долар еквівалентно 15\~803,44 грн. Формула розрахунку розміру відсотків за один день: заборгованість за тілом кредиту стягнута рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 12 лютого 2013 року в розмірі 121\~167,18/100 Х 13,5 % (відсоткова ставка за умовами кредитного договору)/360 днів (визначена кількість днів п. 2.4.2 кредитного договору) = 45,43 грн. Формула розрахунку розміру відсотків: кількість днів за період з 26 лютого 2013 року по 28 січня 2016 року 1066 днів Х 45,43 грн. 32\~624,94 грн. (розмір сплачених відсотків за кредитом) = 15\~803,44 грн., що станом на 29 січня 2016 року еквівалентно за курсом НБУ 628,32 доларів США; - пеня за несвоєчасне погашення відсотків в межах річного строку у сумі 8\~315,23 грн. Формула розрахунку: розмір прострочених відсотків Х кількість днів/100 Х облікова ставка НБУ Х 2/360. Так, за період: з 28 січня 2015 року по 05 лютого 2015 року 15\~803,44 Х 9 / 100 Х 14 Х 2 / 360 = 110,62; за період з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року 15\~803,44 Х 26 / 100 Х 19,5 Х 2 / 360 = 445,13; за період 04 березня 2015 по 27 серпня 2015 року 15\~803,44 Х 177 / 100 Х 30 Х 2 / 360 = 4\~662,01; за період 28 серпня 205 року по 24 вересня 2015 року 15\~803,44 Х 28 / 100 Х 27 Х 2 / 360 = 663,74; за період 25 вересня 2015 року по 28 січня 2016 року 15\~803,44 Х 126 / 100 Х 22 Х 2 / 360 = 2\~433,73. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім і підтвердженні документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 362,12 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial