Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Європейський страховий альянс» (далі - ПрАТ СК «Європейський страховий альянс») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 68 448,00 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 15.10.2015 року між позивачем ПрАТ СК «Європейський страховий альянс» та ПАТ «КБ «Правекс-Банк» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 1047182, відповідно до умов якого позивач зобов'язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER]. 21.09.2017 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП було складено відносно [PERSON] Однак постановою Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що, на думку позивача, свідчить про вину відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. На підставі повідомлення страхувальника ПАТ «КБ «Правекс-Банк», заяви на виплату страхового відшкодування, сформованого страхового акту та Рахунку № Сч-Ш-5449 від 22.09.2017 року позивач на виконання умов Договору страхування сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 68 448,00 грн., за наслідками чого позивачем отримано право вимоги до відповідача як особи, винної у вчиненні ДТП, щодо стягнення суми понесеного позивачем відшкодування, що є предметом спору. 19 червня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON], про відшкодування збитків в порядку регресу, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19 липня 2018 року представником позивача ПрАТ СК «Європейський страховий альянс» - Бородіною Ю.В. з дотриманням порядку та строку, передбачених ч. 3 ст. 49 ЦПК України, подано заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої позивачем доповнено предмет спору вимогою немайнового характеру про визнання відповідача [PERSON] винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 21.09.2017 року та збільшено суму відшкодування судових витрат. (а.с. 75-76) Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 19 червня 2018 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення № 757/58530/17-п, копію якої долучено до матеріалів справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 21.09.2017 року о 12 год. 15 хв. по вул. Грушевського, 5 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «КІА», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с. 18) 21.09.2017 року інспектором УПП в м. Києві ДПП складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 100810 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Печерського районного суду міста Києва від 31.01.2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до змісту постанови Печерського районного суду міста Києва від 31.01.2018 року обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON], який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не знайшли свого підтвердження у суді та були спростовані доказами, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема поясненнями [PERSON], наданими останнім у суді, схемою місця ДТП, в якій зафіксовані пошкодження транспортних засобів, фотографіями з місця ДТП, що були надані до суду, поясненнями іншого учасника ДТП - [PERSON], що знаходяться у матеріалах справи та відповідно до яких, в момент зміни напрямку руху, керованого ним, [PERSON], автомобіля «КІА»,\~д.н.з. [NUMBER] з першої смуги руху у другу смугу руху, в якій рухався автомобіль «Тойота», д.н.з. [NUMBER] відбулось бокове зіткнення вказаних автомобілів. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 31.01.2018 року залишено без змін. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2018 року встановлено, що [PERSON] під час здійснення маневру перестроювання в другу смугу, повинен був надати перевагу в русі транспортним засобам, які рухаються в попутному напрямку, в полосі, яку перетинав транспортний засіб під його керуванням. Посилання в апеляційній скарзі [PERSON] на те, що саме водій автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER], порушив ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди констатуються з формальних підстав, крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б з достовірністю свідчили про порушення [PERSON] вимог ПДР, що могло призвести до зіткнення, таких даних не представлено і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Локалізація пошкоджень транспортних засобів свідчить про достовірність пояснень [PERSON], тому їм надається перевага, що також підтверджується фотознімками та схемою місця ДТП. Таким чином, дії [PERSON] не знаходяться у прямому причинному зв'язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень, та суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в його діях ознак порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, що свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху України в редакції, чинній на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що дорожньо-транспортна пригода від 21.09.2017 року відбулась у зв'язку із ненаданням [PERSON] під час здійснення ним маневру перестроювання в другу смугу переваги в русі транспортним засобам, які рухаються в попутному напрямку, в полосі, яку перетинав транспортний засіб під його керуванням, що є порушенням п. 10.3 Правил дорожнього руху України в редакції, чинній на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тому вимогу позивача ПрАТ СК «Європейський страховий альянс» про визнання [PERSON] винним у вчиненні досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди суд визнає правомірною. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, за даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності ПАТ КБ «Правекс-Банк». (а.с. 23) На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 21.09.2017 року автомобіль «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], було забезпечено ПрАТ СК «Європейський страховий альянс» згідно Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 1047182 від 15.10.2015 року та Додаткової угоди № 1/1047182 від 11.10.2016 року. (а.с. 8-17) 21.09.2017 року представник страхувальника ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до ПрАТ СК «Європейський страховий альянс» із повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до якої страхувальник повідомляє страховика про настання страхового випадку від 21.09.2017 року. (а.с. 25) За даними Протоколу огляду транспортного засобу від 21.09.2017 року та згідно Страхового акту № 2020/17/50/ТР25/00/2 від 25.09.2017 року розмір заподіяної шкоди, завданої власнику автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], визначено у сумі 68 448,00 грн. (а.с. 5; 7; 29-36) Згідно Розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ СК «Європейський страховий альянс» виплатив страхувальнику ПАТ КБ «Правекс-Банк»страхове відшкодування у розмірі 68 448,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 7225 від 09.10.2017 року та платіжним дорученням № 7243 від 11.10.2017 року. (а.с. 6; 26; 27) Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ СК «Європейський страховий альянс» правомірно заявлено вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 68 448,00 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15). Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON], про відшкодування збитків в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в сумі 3 524,00грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved