Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

\~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 40488,58 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем 07 лютого 2013 року було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, яка разом з Умовами та Тарифами банку, що розміщенні на сайті позивача, складає договір № б/н від 07 лютого 2013 року, умови якого відповідач зобовязалася виконувати. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 11000,00 грн. на поточний рахунок №26003050231788 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта. З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобовязань за вказаним договором, позивач та відповідач уклали Генеральну угоду від 09 червня 2016 року про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Стверджує, що в порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, тому позичальник вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У звязку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача заборгованість за Угодою № б/н від 09 червня 2016 року у розмірі 40488,58 грн., що утворилася станом на 12 березня 2017 року та яка складається з: 24519,80 грн. - заборгованості за кредитом; 4195,50 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 5884,74 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до Генеральної угоди в сумі 5888,54 грн., та судові витрати по справі у розмірі 1600,00 грн. \~\~ \~ \~ \~ \~Представник позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, конверти з судовою кореспонденцією був отриманий відповідачем, про що свідчить зворотнє повідомлення, конверти з судовими повістками були повернуті на адресу суду з позначками: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не\~ з`явилися\~ в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 224\~ Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Як вбачається із матеріалів справи, 09 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 09 червня 2016 року, з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором № б/н від 07 лютого 2013 року. Підписанням Генеральної угоди від 09 червня 2016 року, відповідач погодилась, що підписана нею угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua/terms/pages70/, складає між нею та банком кредитний договір. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Свої зобов'язання за угодою ПАТ КБ «Приватбанк» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов Генеральної угоди відповідач зобовязання за вказаною угодою належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 12 березня 2017 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 40488,58 грн., яка складається з: 24519,80 грн. - заборгованості за кредитом; 4195,50 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 5884,74 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в сумі 5888,54 грн. \~ \~ \~ Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.\~\~\~\~ У відповідності до ст.ст. 526, 610 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.1052 Цивільного кодексу України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.\~\~ Згідно ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 09 червня 2016 року, що утворилася станом на 12 березня 2017 року у розмірі 40488,58 грн., яка складається з: 24519,80 грн. - заборгованості за кредитом; 4195,50 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 5884,74 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в сумі 5888,54 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved