Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 10 жовтня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автобуса МАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та тролейбуса ЛАЗ, бортовий номер 040 під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби пошкоджено, травмованих немає. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 року у справі № 334/6680/17 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просять суд на підставі ст. 132 КЗпП України, стягнути з [PERSON] суму збитку заподіяного підприємству у результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 4324,55грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв'язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON], проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на те, що до позову не надано жодного доказу, що саме внаслідок зазначеної в позові ДТП, підприємство отримало шкоду, та що дійсно скло ЛАЗ 183 підлягало заміні а не частковому ремонту, саме в результаті зазначеного ДТП. Крім того, вважає що підприємство вже отримало відшкодування від страхової компанії. Представник відповідача - адвокат Зубенко О.А., проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року о 15 годині 20 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автобуса МАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та тролейбуса ЛАЗ, бортовий номер 040 під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби пошкоджено, травмованих немає. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 року у справі № 334/6680/17 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.6). В результаті дорожньо-транспортної пригоди тролейбус ЛАЗ, бортовий номер 040 отримав механічні пошкодження. Згідно з розрахунком на установку вітрового скла тролейбуса, бортовий номер 040, вартість матеріального збитку склала 20500,00 грн. (а.с.9). Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тролейбуси не підлягають обов'язковому страхуванню, оскільки відносно них не встановлений коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Автобус «МАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Підприємство «Запоріжелектротранс» звернулося до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» розглянуло вищевказану заяву та своїм листом, вих. № 281217-03000/к/ц від 28.12.2017 повідомило про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за заявленим випадком, у зв'язку з тим, що обидва транспортні засоби, що пошкоджені в результаті ДТП належать підприємству «Запоріжелектротранс», а отже в даному випадку відсутня третя особа, майну якої заподіяно шкоду (а.с.37). Таким чином, підприємство «Запоріжелектротранс» не отримувало страхового відшкодування за заявленим випадком. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі, з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до довідки про середню заробітну плату середня заробітна плата водія автотранспортних засобів (автобус пасажирський на міських маршрутах) 1-го класу [PERSON] становить 5546,43 грн. (а.с.11). Середня заробітна плата розрахована відповідно до вимог Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» за останні два календарні місяці, що передують ДТП. Пунктом 1 наказу генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» № 6 від 12.01.2018 передбачено утримання з [PERSON] суми збитку в розмірі 5546,43 грн. З наказом [PERSON] був ознайомлений, проте відмовився ознайомитись під особистий підпис, про що складено відповідний акт від 18.01.2018 року (а.с.13). 22.01.2018 [PERSON] було звільнено за власним бажанням на підставі наказу підприємства «Запоріжелектротранс» № 23-кз від 22.01.2018 року (а.с.8). На момент звільнення [PERSON] з його заробітної плати було утримано суму матеріальної шкоди в розмірі 1221,88 грн., що складало 20% від його місячної заробітної плати. Сума невідшкодованої матеріальної шкоди перед підприємством «Запоріжелектротранс» становить 4324,55 грн. Посилання позивача та його представника, на те що скло транспортного засобу ЛАЗ, бортовий номер 040, вже мало пошкодження до ДТП, що сталось 10 жовтня 2017 року, не знайшло свого підтвердження матеріалами справи. Крім того, на місці дорожньо-транспортної пригоди працівниками підприємства «Запоріжелектротранс» та Управління патрульної поліції м. Запоріжжя складено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.10.2017, в якому зазначені детальні пошкодження транспортних засобів (а.с.38). Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, матеріальних збитків у розмірі 4324,55 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved