Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» Ганжа К.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між газопостачальною організацією ТОВ «Київоблгаз збут» та споживачем природного газу [PERSON] укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу за період з 01.07.2015 по 25.03.2019. Відносини між постачальником та побутовими споживачами (населення) регулюються Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Газопостачання до будинку відповідача припинилося газопостачальною організацією 25.03.2019, в зв?язку з заборгованістю у розмірі 8 582,36 грн на показник лічильника 6 871,00 м3. Заборгованість за газопостачання у відповідача виникла за період з 01.09.2018 по 25.03.2019, за який він спожив 1 043,98 м3. Розрахунок боргу виконано відповідно до цін і тарифів для побутових споживачів, які встановлені постановами Кабінету Міністрів України: з квітня 2017 року 6,958 грн за 1 куб. м (постанова КМУ № 187 від 22.03.2017); з листопада 2018 року - 8,55 грн (постанова КМУ № 867 від 19.10.2018). Отже, заборгованість складається: 8 755,46 грн (нарахування за період з 01.09.2018 по 25.03.2019) ? 75,10 грн (переплата станом на 01.09.2018) ? 98,00 грн (оплата) = 8 582,36 грн. Зазначену заборгованість відповідач не сплатив, з заявою про укладення договору про реструктуризацію до ТОВ «Київоблгаз збут» не звертався. Враховуючи, що споживач дійсно споживав газ, то він зобов?язаний здійснити оплату. Боржник який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що врегульовано ч. 2 ст. 625 ЦК України. А тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 8 582,36 грн основного боргу за оплату послуг з постачання природного газу, 3 % річних - 52,00 грн, пеня - 616,49 грн, інфляційні втрати - 163,83 грн, а також судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. Представником позивача у позовній заяві зазначено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 12 серпня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов. Проте, рекомендовані листи із матеріалами позовної заяви та ухвалою про відкриття провадження, які були двічі направлені відповідачу за зареєстрованою адресою його місця проживання, повернулись на адресу суду з відміткою працівника відділу зв`язку «За закінченням встановленого строку зберігання». Ухвалою суду від 17.09.2019 справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Ганжа К.В. в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 11.10.2019. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» з 01.07.2015 виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих в Київській області на підставі ліцензії на постачання природного газу серії АЕ № 299021, виданої 01.07.2015 постановою НКРЕКП № 1588 від 21.05.2015. НКРЕКП постановою № 2496 від 30.09.2015 затвердила Правила постачання природного газу, відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015. В Розділі III Правил постачання природного газу побутовому споживачу зазначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений термін шляхом заявочного приєднання споживача до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника послуг і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу усіх діючих побутових споживачів, об?єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов?язками, останній в установленому порядку надіслав кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. У разі неповернення споживачем постачальнику заяви-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов?язками ? факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. Отже, між ТОВ «Київоблгаз збут» та [PERSON] , на якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , існували договірні відносини з постачання природного газу. Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору постачання природного газу є споживання послуг в період з 01.07.2015 по 25.03.2019. Відповідач [PERSON] знав про виникнення заборгованості, що вбачається з копії акту про відключення об?єкту (газових приладів) № 658 від 25.03.2019 за адресою [ADDRESS] , який був складений з його участю. Від підпису акту про відключення [PERSON] відмовився. Газопостачання до будинку відповідача припинено з 25.03.2019, в зв?язку з заборгованістю в розмірі 8 582,36 грн на показник лічильника 6 871,00 м3, що підтверджується фінансовим станом особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] . Заборгованість за газопостачання у відповідача виникла за період з 01.09.2018 по 25.03.2019, за який він спожив 1 043,98 м3 газу. Розрахунок боргу виконано відповідно до цін і тарифів для побутових споживачів, які встановлені постановами Кабінету Міністрів України: з квітня 2017 року 6,958 грн за 1 куб.м (постанова КМУ № 187 від 22.03.2017); з листопада 2018 року - 8,55 грн (постанова КМУ № 867 від 19.10.2018). Отже, заборгованість складається: 8 755,46 грн (нарахування за період з 01.09.2018 по 25.03.2019) ? 75,10 грн (переплата станом на 01.09.2018) ? 98,00 грн (оплата) = 8 582,36 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов?язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов?язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, що врегульовано ст. 526 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Розрахунок трьох процентів річних, пені та інфляційних втрат перевірений судом та відповідає вимогам закону. З огляду на вищевикладене, відповідач порушила грошове зобов?язання за договором внаслідок чого утворилася заборгованість з газопостачання по таким складовим: основна сума боргу за надані послуги з постачання природного газу за період з 01.09.2018 по 25.03.2019 становить 8 582,36 грн; 3% річних ? 52,00 грн; інфляційні втрати ? 163,83 грн; пеня ? 616,49 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу в повному обсязі. Судовий збір у розмірі 1 921,00 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved