Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 19750,43 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКОМ і відповідачем 09.02.2006 року був укладений договір б/н, по якому він отримав кредит в сумі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених умов договору та закону відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.03.2016 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку у добровільному порядку не погашає. Представник позивача по довіреності [PERSON] до суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, не заперечував проти прийняття рішення у заочному порядку (а.с.17). Відповідач про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України за адресою, що вказана у позові та за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, але до суду він не з'явився з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого банком позову не надав. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 09.02.2006 року, який укладено між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON], що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою і тарифів банку, кредитор-позивач надав відповідачу банківську платіжну картку універсальну MasterCard з кредитною лінією у національній валюті України - гривні, з типом кредитного ліміту: фінансовий фіксований, зі сплатою процентної ставки за кредитним лімітом 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році, зі сплатою комісій за зняття готівки, пені та штрафів за порушення умов погашення та строком дії кредитної картки. Як вбачається з тексту Умов і правил надання банківських послуг Банк надає клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення; у свою чергу клієнт зобов'язався щомісячно сплачувати платежі по кредитним зобов'язання, процентам за його використання; у випадку невиконання зобов'язань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобов'язаний повернути кредит ( у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову / п. 8.6/ (а.с.6-16). З наданого до суду розрахунку суми боргу відповідача вбачається, що станом на 31.03.2016 року він складає: 2905,46 грн. - заборгованості за кредитом; 15428,28 грн. - заборгованості за процентами, у тому числі несплачені проценти на прострочену заборгованість; 1416,69 грн. - заборгованість по судовим штрафам /п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.штраф-фіксована частина, 916,69 грн.штраф-процентна складова/, а всього на загальну суму 19750,43 грн. (а.с.4-5), про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання умов договору та в добровільному порядку борг ним не погашено. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як понесення цих витрат було підтверджено доказами.

Outcome: approved