Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - позивач, ПрАТ «СК «Брокбізнес») звернулось до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 181 465,54 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.03.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 006-0464925/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] . 01.10.2015 року за адресою: м. Київ, Контрактова площа, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Lexus ES 350, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. На підставі договору № 006-0464925/01НТ добровільного страхування наземного транспорту та наказу № 56627/1 від 09.11.2015 року позивачем на користь [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 181 465,54 грн. Як визначено у ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 758/12386/15-п провадження відносно [PERSON] було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та судом було встановлено невідповідність дій [PERSON] вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України. Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/1025/18 від 19.07.2018 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача. Отже, особою, відповідальною за збиток, завданий автомобілю Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , є відповідач. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2019 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми грошових коштів передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2019 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до [PERSON] про стягнення грошових коштів, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - третя особа, ТДВ «СК «Альфа-Гарант») та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.06.2019 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2019 року, у зв`язку з неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи в судовому засіданні було відкладено до 15.10.2019 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року, у зв`язку з неявкою представників відповідача та третьої особи, а також зважаючи на невиконання ухвали суду від 15.03.2019 року в частині направлення третій особі копії позовної заяви з додатками, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву до 12.12.2019 року. 06.12.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання 12.12.2019 року представники учасників справи не з`явились, про дату, час і місце засідання повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 18.03.2015 року між ПАТ «СК «Брокбізнес» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) укладено договір № 006-0464925/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії договору з 24.03.2015 року по 23.03.2016 року, місце (територія) дії договору - Україна, Європа, СНД. Відповідно до п. п. 8.3., 9.2. вказаного договору, застрахованими ризиками є: ДТП, стихійні лиха, ПДТО, угон/викрадення. Страховим випадком є подія, передбачена договором, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу). Страховими випадками є пошкодження, знищення (загибель) або втрата застрахованого транспортного засобу в цілому або окремих його деталей та частин, внаслідок настання застрахованих ризиків (позначених відміткою «так» в п. 8.3. договору) під час дії договору і за умови, що ці події не підпадають під виключення або обмеження страхування за договором. 01.10.2015 року о 15 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, площа Контрактова, 2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Lexus ES 350, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою № 75284017, складеною співробітниками 7 роти 2 батальйону УПС МВС у м. Києві (а. с. 19-20). 02.10.2015 року водій застрахованого транспортного засобу [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Брокбізнес» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та ОСЦПВВНТЗ. На підставі вказаної заяви позивачем була відкрита страхова справа № 56627. Відповідно до Звіту № 663 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного 21.10.2015 року оцінювачем [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача Фонду державного майна України МФ № 639 від 01.11.2003 року) на замовлення ПрАТ «СК «Брокбізнес», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП складає 195 790,36 грн. (а. с. 23-41). Згідно актів виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 90712 та № 90714 від 28.10.2015 року, ремонтні роботи по кузовному ремонту автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , виконані ТОВ «Саміт Моторз Україна» становили 162 743,74 грн. та 18 721,80 грн. відповідно (а. с. 42-43, 44-45). 09.11.2015 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» було складено страховий акт № 56627/1, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , та, відповідно, розмір страхового відшкодування до виплати становить 181 465,54 грн. (а. с. 46, 47). 12.11.2015 року грошові кошти в сумі 181 465,54 грн. були виплачені Страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням № 19259 від 12.11.2015 року (а. с. 48). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки. Аналогічне положення закріплено у ст.. 27 Закону України «Про страхування», згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, у зв`язку із виплатою страхового відшкодування на користь третьої особи до ПрАТ «СК «Брокбізнес» перейшло право вимоги идо особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року у справі № 758/12386/15-п провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, у постанові судом встановлено невідповідність дій [PERSON] вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України (а. с. 50-52). Як вбачається з тексту зазначеної постанови від 31.05.2017 року, представник [PERSON] приймав участь у справі, однак правом на оскарження вказаного судового рішення [PERSON] не скористалась, та постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, як встановлено постановою Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року у справі № 758/12386/15-п, в діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення, а дії [PERSON] не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України. За таких обставин, суд вважає, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року у справі № 758/12386/15-п фактично встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано механічних пошкоджень автомобілям Lexus ES 350, державний номерний знак [NUMBER] , та Lexus LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , настала з вини [PERSON] . Разом з тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5251395. Так, згідно даного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000,00 грн., франшиза становить 1 000,00 грн. В січні 2018 року ПАТ «СК «Брокбізнес» звернулось до Господарського суду м. Києва із позовною заявою до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] , та на стороні відповідача [PERSON] про стягнення 49 000,00 грн. Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі № 910/1025/18 в задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] , та на стороні відповідача [PERSON] про стягнення 49 000,00 грн. відмовлено, оскільки позивачем пропущено встановлений чинним законодавством строк на звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 04.02.2013 року, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Отже, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідає перед третьою особою за заподіяну [PERSON] шкоду в межах 50 000,00 грн. за вирахуванням 1 000,00 грн. франшизи. А [PERSON] відшкодовує шкоду, що перевищує ліміт відповідальності страховика та розмір франшизи. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. Як визначено у пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», однією з підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо була спричинена шкода майну потерпілого. Таким чином, позивач, відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», мав право на отримання страхового відшкодування і повинен був звернутися із заявою про страхове відшкодування до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» протягом одного року. Разом з тим, як встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі № 910/1025/18 ПрАТ «СК «Брокбізнес» пропущено встановлений чинним законодавством строк на звернення до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, рішенням суду встановлено, що ПрАТ «СК «Брокбізнес» втратило своє законне право на відшкодування 49 000,00 грн. за рахунок ПрАТ «СК «Брокбізнес». Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, настає за умови, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування, виплаченого позивачем [PERSON] на підставі договору № 006-0464925/01НТ від 18.03.2015 року, в повному обсязі на [PERSON] , яка укладала відповідний договір страхування цивільно-правової відповідальності та сплачувала страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування (тобто позивач по справі), згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Такий правовий висновок узгоджується із постановою Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Той факт, що позивач пропустив строк звернення до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату 49 000,00 грн. не може бути підставою стягнення вказаних коштів із відповідача по справі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 181 465,54 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 132 465,54 грн. (тобто за мінусом 49 000,00 грн., право на отримання яких позивач повинен був реалізувати шляхом своєчасного звернення до ТДВ «СК «Альфа-Гарант»). Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Так, позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 2 721,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.09.2018 року № 4500. Доказів на підтвердження інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, учасники справи не надали. За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 986,99 грн. у відшкодування судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 6, 12, 22, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993, 1166, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial