Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи тим, що 23 травня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 58-0111010/ФКВ-08, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 18490,00 доларів США з розрахунку 12,6% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 23.05.2008 року по 22.05.2038 року. Мета кредитування - придбання житлового будинку. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 02.07.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 58-0111010/ФКВ-08 від 23.05.2008 року. Відповідно до п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 51,36 Доларів США по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно п.1.5, 2.6, 2,7 Кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті Кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Згідно п. 1.7, п.2.10 Договору щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,1 % від суми кредиту. Нарахування щомісячної комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті). Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок Банку. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 21.02.2014 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 235465,17 гривень, з яких: тіло кредиту - 161145,02 гр..; Заборгованість за відсотками - 68152,12 гривень.; Комісія за ведення кредиту - 6168,03 гривень. У позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати, просив розглянути справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідачка надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі позовні вимоги не визнала в повному обсязі. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справу без участі сторін. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-225 ЦПК України Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : - кредитний договір № 58-0111010/ФКВ-08 від 23.05.2008 та додаток до нього ( а.с.5-13) - Паспорт відповідача, (а.с.14-15) - довідка «Дельта банку» від 13.12.2013 року (а.с.16) - досудова вимога та реєстр відправлень (а.с.17. 18-19) - договір про передачу актів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку (а.с.20-25) - Установчі документи позивача (а.с.26-29) - рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2012 року (а.с.38-40) - розрахунок заборгованості за кредитним договором № 58-0111010/ФКВ-08 від 23.05.2008 (а.с.61-62) - заява про зменшення позовних вимог ( а.с.75) - порядок нарахування відсотків ( а.с.87-89) - заява відповідачки с розрахунком боргу та копіями квитанцій щодо сплати по кредиту ( а.с.104-132) Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. У відповідності до сь.530 ч.1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Таким чином судом було встановлено: 23.05.2008 р між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 58-0111010/ФКВ-08, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 18490,00 доларів США з розрахунку 12,6% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 23.05.2008 року по 22.05.2038 року. Мета кредитування - придбання житлового будинку. 02.07.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 58-0111010/ФКВ-08від 23.05.2008 року. Відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялася в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 21.02.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 235465,17 гривень. Розгляд матеріалів справи показав, що в 2012 році Якимівським районним судом Запорізької області розглядалася цивільна справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У вище вказаному позові представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на суму 209486 грн. 29 коп. 11 грудня 2012 року по вказаній справі Якимівським районним судом було винесено згідно якого: у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовлено на підставі того, що сплинув трирічний строк позовної давності .Так як рішення набуло чинності та діє до теперішнього часу, суд дійшов висновку про те, що задоволення позовних вимог позивача повинно бути задоволено за виключенням суми, по якій у позовних вимогах було відмовлено (209486 грн. 29 коп. ), тобто задоволенню підлягає сума = 235465,17 - 209486 грн. 29 коп. = 25978,88 гр. Щодо клопотання відповідачки щодо відмови в позовних вимогах в зв'язку з вищевказаним рішенням, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, бо кредитний договір укладений до 22.05.2038 р., відмова суду у стягнення частини боргу по договору не позбавляє відповідачку обов'язку надалі сплачувати тіло кредиту та відсотки за вказаним договором, а позивача не позбавляє права звертатися до суду з відповідними вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитом. Щодо заперечень відповідачки про те, що частина боргу була нею сплачено, то суд вважає ці доводи необгрунтовними, бо позивач, відповідно до договору про передачу активів від 02.07.2010 р. набув права отримувати гроші по кредитному договору та стягувати заборгованість з 02.02.2010 р. ( при цьому при укладенні вказаного договору за відповідачкою рахувалась заборгованість на суму по тілу кредиту 18233,2 гр., та відсоткам 2453,81 гр.), з вказаних сум виходив позивач при нарахуванні заборгованості. При цьому відповідачці було відомо про вказаний договір про передачу активів ( бо він став підставою для вирішення позову у 2012 р.), однак до теперішнього часу договір про передачу активів є дійсним і ніким не оспорювався. Квитанції про сплату грошей за кредитом, відповідно до яких позивачка сплачувала кредит у 2008 р. суд не може брати при розрахунку заборгованості, бо ці виплати були сплачені до укладення договору про передачу активів. На цих підставах суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - на суму 25978,88. В зв'язку з тим, що позовні вимоги задовольняються частково - на 11,03%, у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд дійшов до висновку необхідності стягувати з відповідачки 11,03 % сплаченого позивачем судового збору, тобто ( 2359, 31 гр. сплачений судовий збір, 11,03% від суми сплаченого збору складає 260,23 гр.) На підставі викладеного,

Outcome: partial