Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] банк Аваль» заборгованості у розмірі 5 954,96 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на день розрахунку складає 165 717,29 грн. за кредитним договором. Посилається на те, що за кредитним договором № 014/02-2/366-М від 28.09.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 150 000 євро на термін до 27.09.2011 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобовязання позичальника, було укладено договори поруки з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «Хусттранзит» та договір застави транспортних засобів №014/02-2/366-Z/1 від 28.09.2006 року, посвідчений приватним нотаріусам Хустського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №4485 та договір застави транспортних засобів №014/02-2/366-Z/2 від 28.09.2006 року посвідчений приватним нотаріусам Хустського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №4484. Умови кредитного договору позивачем виконані в повному обсязі, що підтверджується меморіальним валютним ордером №1 від 29.09.2006 року. Відповідач зобовязання по вказаному кредитному договору не виконав. У відповідь на письмову заяву відповідача про реструктуризацію заборгованості 12.01.2009 року додатковою угодою №014/02-2/366-М/1 внесені зміни до кредитного договору, якими затверджено новий Графік сплати відсотків та повернення кредиту у звязку з чим, зменшено суму щомісячного погашення кредиту та відсотків на період з 20.01.2009 року по 20.06.2009 року до 1687,35 євро. У червні 2009 року позичальник знову звернувся в банк з проханням надати йому кредитні канікули. 26.09.2009 року додатковою угодою №014/02-2/366-М/2 внесені зміни до Кредитного договору, у звязку з чим зменшено суму щомісячного погашення кредиту та відсотків на період з 30.06.2009 року по 19.12.2009 року до 756,93 євро. Однак позичальник ухиляється від взятих на себе зобовязань згідно кредитного договору, додаткової угоди № 014/02-2/366-М/1 від 12.01.2009 року та додаткової угоди № 014/02-2/366-М/2 від 26.06.2009 року. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 09.06.2015 року, яке набрало законної сили 19.06.2015 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «[PERSON] банк Аваль» заборгованість по кредитному договору станом на 12.03.2015 року в сумі 1 693 156,99 грн. Станом на 21.06.2016 року заборгованість по кредитному договору згідно рішення Хустського районного суду не погашена та збільшилася на розмір заборгованості по простроченим відсоткам за період з 13.03.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 5 954,96 євро, що по курсу НБУ станом на день розрахунку складає 165 717,29 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом відправлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення судової повістки, однак причини його неявки суду не відомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що представник позивача в поданій заяві не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процессу. Зясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «[PERSON] банк Аваль» підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, за кредитним договором № 014/02-2/366-М від 28.09.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 150 000 євро на термін до 27.09.2011 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] своїх зобовязань по виконанню умов кредитного договору належно не виконав. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 09.06.2015 року, яке набрало законної сили 19.06.2015 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «[PERSON] банк Аваль» заборгованість по кредитному договору станом на 12.03.2015 року в сумі 1 693 156,99 грн. Станом на 21.06.2016 року заборгованість по кредитному договору згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області не погашена та збільшилася на розмір заборгованості по простроченим відсоткам за період з 13.03.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 5 954,96 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на день розрахунку складає 165 717,29 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України між сторонами був укладений кредитний договір, за яким позивач виконав свої зобовязання по наданню грошових коштів у якості кредиту відповідачу як позичальнику, у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] своїх зобовязань по вказаній угоді щодо повернення кредиту та відсотків за його користування не виконав. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, суд констатує, що відповідач порушив умови кредитного договору, ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання перед позивачем, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до платіжного доручення № 515203 від 22.06.2016 року позивачем при подачі до суду сплачено судовий збір в розмірі 2 485,76 гривень, які представник позивача просив стягнути з відповідача як судові витрати. А тому, відповідно до вимоги ст. 88 ЦПК України дана вимога також підлягає задоволенню.

Outcome: approved