Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 08.11.2012 року відповідачка отримала кредит в розмірі 7154,89 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та позивачем договір, що підтверджується підписом відповідачки під заявою. Посилаючись на статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивач зазначає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачка зобовязання належним чином не виконувала, тому станом на 23.11.2015 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 18086,56 гривень, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту 7154,90 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 3960,22 грн.; заборгованість за пенею та комісії 4006,66 грн.; штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 2964,78 грн.. На підставі ст.1054 ЦК України позивач просить стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. Оскільки відповідачка була повідомлена про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Існування договірних зобов`язань між сторонами підтверджується Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 08.11.2012 року відповідачка отримала кредит в розмірі 7154,89 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідачка умов договору та вимог закону не дотримувалася, внаслідок чого згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 23.11.2015 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 18086,56 гривень, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту 7154,90 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 3960,22 грн.; заборгованість за пенею та комісії 4006,66 грн.; штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 2964,78 грн. (а.с.4-5). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Стаття 549 ЦК України передбачає наступне: 1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. 2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. 3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідачка порушила умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 08.11.2012 року, укладеної між нею та позивачем, розмір заборгованості підтверджений документально, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження відповідачка не надала, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача документально підтверджені платіжним дорученням від 26.11.2015 року (а.с.1) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 527, 530, 549, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved