Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 87687,75 грн., судового збору та витрат на правову допомогу з тих підстав, що між відповідачем та ПАТ «Астра Банк» 08 листопада 2013 року був укладений кредитний договір № 300708048569001, за умовами якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 170000,00 грн. зі сплатою 12,00% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позивачальникові кредитні кошти на загальну суму 170 000,00 грн. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» відступило ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту № 300708048569001 від 08 листопада 2013 року. 11 жовтня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір № 2018/К про віступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило позивачеві, а позивач набув право вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту № 300708048569001 від 08 листопада 2013 року. За період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсяді не погашена. Загальний розмір заборгованості відповідача станом на 23 жовтня 2020 року становить 87687,75 грн., з яких 65254 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 14190,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 8243,25 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Також позивач просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, вважає їх необгунтованими з наступних підстав. Фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру Фінансових установ. Разом з тим, інформація про позивача не міститься в державному реєстрі фінансових установ. За договором факторингу мають бути передані документи, які підтверджують зобов`язання та його розмір, але позивач не надав помісячного розрахунку заборгованості, яка існувала на дату укладення договору факторингу. Крім того, позивач обгрунтовує свої вимоги виключно договорами відступлення прав вимог та розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про внесення відповідачем платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, які відповідачем не подані, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. відповідач заперечив, адже позивачем не надано доказів здійснення відповідних витрат на правничу допомогу саме в сумі 20000,00 грн., оскільки платіжне доручення видано на 200000,00 грн. Окрім того, представник позивача подала до суду клопотання про визнання письмового доказу неналежним та недопустимим, а саме письмового доказу, який має назву - виписка із «Договору купівлі-продажу прав вимоги», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Літвіновою Т. В. від 02 грудня 2013 року за № 1533, та виключити його зі складу письмових доказів у цивільній справі. Подане клопотання представник відповідача обгрунтовує тим, що поданий документ не підписаний та на ньому відсутня печатка. Також не підтверджені повноваження особи (генерального директора ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Їжаковського Олега Валерійовича) для отримання виписки із Договору купівлі-продажу прав вимоги (наказ про призначення на посаду генерального директора, статут юридичної особи, витяг з Держреєстру за даними керівника товариства чи іншої особи, уповноваженої підписувати та отримувати документи, довіреність тощо). Представник позивача в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 08 листопада 2013 року між відповідачем та ПАТ «Астра Банк» укладений кредитний договір № 300708048569001, за умовами якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 170000,00 грн. зі сплатою 12,00 % річних. (а. с. 7-24) Згідно пункту 2 укладеного кредитного договору кредитор надає на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредиту терміном користування з 08 листопада 2013 року по 08 листопада 2020 року в сумі 170000,00 грн. Порядок нарахування, сплати процентів з користування кредитом та повернення кредиту врегульовано підпунктами 2.1-2.3 кредитного договору. Також до кредитного договору долучено додатки за підписами сторін щодо виконання умов договору. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» відступило ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту № 300708048569001 від 08 листопада 2013 року. (а. с. 28-31) 11 жовтня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір № 2018/К про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило позивачеві, а позивач набув право вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту № 300708048569001 від 08 листопада 2013 року. (а. с. 32-36). За вказаним договором позивач набув права вимоги банку до позичальника(боржника)- [PERSON] , про що свідчить витяг із додатку №1 до вищевказаного договору. Матеріалами справи підтверджено повноваження [PERSON] щодо права вчиняти юридичні дії від імені ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та підтверджено реєстрацію фінансової установи ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 45-50). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 23 жовтня 2020 року становить 87687,75 грн., з яких 65254 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 14190,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 8243,25 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості в межах строку дії кредитного договору), про що обумовлено у п.2 договору від 11.10.2019 року. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зокрема, згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вищезазначеного Кодексу. Статтею 527 ЦК України зазначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною першою статті 513ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Статтею 514ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга статті 516 ЦК України). Водночас відсутність доказів повідомлення боржника про заміну кредитора з огляду на частину другу статті 516ЦК України не звільняє боржника від обов`язку належно виконати зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Натомість відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. З вищенаведеного можна зробити висновок про те, що відступлення права вимоги - це одна з підстав заміни кредитора в зобов`язанні. Факторинг є фінансуванням під відступлення права грошової вимоги. У договорі факторингу фактором виступає виключно банк або інша фінансова установа. Відповідно до частини другої статті 1082ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Частиною першою статті 626ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, не доведено своєчасність сплати кредитних коштів та у відповідності до графіку платежів, а тому для задоволення позовних вимог наявні всі правові підстави. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем подано копії договору № 21-12/2019 про надання правової допомоги від 21 грудня 2019 року, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ВЕРДИКТ», заявки про надання юридичної допомоги № 86 від 04 жовтня 2020 року, витягом з Акту № 8 про надання юридичної допомоги від 16 жовтня 2020 року, платіжного доручення № 154600002 від 19 жовтня 2020 року в сумі 200000,00 грн., у якому зазначено призначення платежу - «сплата за надання правової допомоги згідно договору № 21-12/2019 від 21.12.2019 року та Акту прийому передачі виконаних робіт № 8 від 16.10.2020 року» На підставі ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання розподілу витрат. Згідно платіжного доручення № 154600002 від 19.10.2020 року позивачем було сплачено витрати на правову допомогу згідно договору № 21-12/2019 від 21.12.2019 року та акту прийому-передачі виконаних робіт № 8 від 16.10.2020 року,а згідно платіжного доручення № 0163650001 від 27.11.2020 року позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви, які підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved