Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 лютого 2008 року Закрите Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» правонаступником якого являється позивач та відповідач уклали кредитний договір №ODXRRX10990927 (далі - Кредитний договір) відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 2694 гривні 17 копійок, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За таких обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом на загальну суму 18015 гривень 92 копійки, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійки. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, у зв'язку з чим судом 27 листопада 2014 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. 25 лютого 2008 року на підставі заяви відповідача, сторони уклали кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом надання грошових коштів в сумі 2694 гривні 17 копійок строком на 12 місяців (а.с.6) Судовим наказом Іванівського районного суду Одеської області 05 вересня 2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто грошову суму в розмірі 3225 гривень 26 копійок (далі - судовий наказ). З урахуванням стягнутої за судовим наказом суми у розмірі 3225 гривень 26 копійок заборгованість складає 18015 гривень 92 копійки, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо суми заборгованості в зазначеному розмірі. З п.п.3.2.2. п.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (далі - Умов) вбачається, що позичальник зобов'язаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Відповідно до п.п.3.2.3. п.3 Умов позичальник зобов'язаний сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1., 4.2. даних Умов та Тарифів. З вимог п.п.4.1. п.4 Умов вбачається, що за користування Кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення Кредиту Позичальник щомісяця в Період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах та Заяві. Відповідно до п.п.4.2. п.4 Умов позичальник при порушенні зобов'язань по погашенню Кредиту, передбачених Заявою та пп. 3.2.2, 3.3.3 даних Умов, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі вказаному у Заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються Позичальником окремо понад зазначену в Заяві суми щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим станом на 29 вересня 2014 року має заборгованість перед позивачем на суму 19907 гривень 09 копійок, яка складається з заборгованості по: кредиту - 2594 гривень 17 копійок; процентам - 177 гривень 09 копійок; комісії за користування кредитом - 872 гривні 88 копійок; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 16262 гривні 95 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 гривень 00 копійок; штраф (процентна складова) - 834 гривні 09 копійок (а.с.5). Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. З ч.1 ст.509 ЦК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. З вимог ч.1 ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved