Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Прокурор м. Марганця звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що до прокуратури м. Марганця Дніпропетровської області звернулася [PERSON] щодо предявлення в її інтересах позову до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» про зобовязання провести перерахунок та виплату стипендії відповідно до вимог ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». [PERSON] є студенткою Марганецького коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет». Батько останньої має стаж роботи під землею 28 років 1 місяць 1 день, в звязку з чим [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак за період з 01 вересня 2012 року по теперішній час їй була нарахована та виплачена стипендія у меншому розмірі, а саме було не донараховано не виплачено грошові кошти в сумі 19\~317,00 грн. Тому прокурор м. Марганця просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] зазначену суму коштів та зобовязати відповідача з 01 квітня 2015 року виплачувати [PERSON] стипендію у відповідності зі ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання. Представник прокуратури позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. До суду надані письмові заперечення відповідно, до яких Марганецький коледж ДВНЗ «Національний гірничий університет» є вищим навчальним закладом І рівня акредитації та має самостійний баланс, рахунки в Державному казначействі і фінансується з Державного бюджету України. Кошти на виплату стипендії надходять з Міністерства освіти і науки України напряму на рахунки коледжу. В Постанові Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Про питання стипендіального забезпечення» стипендія студентам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або ІІ групи, не визначена. В такому випадку цій категорії студентів повинна виплачуватися звичайна академічна стипендія. ДВНЗ «Національний гірничий університет» не може ні нараховувати, ні виплачувати стипендію студентам Марганецького коледжу, оскільки на це кошти на його рахунки не надходять. Представник третьої особи Служби у справах дітей Марганецької міської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи Міністерства освіти і науки України в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги прокурора м. Марганця вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки Марганецьким коледжем ДВНЗ «Національний гірничий університет» нарахована та виплачена стипендія [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013 рік», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» не передбачені виплати стипендій у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, батьки яких мають підземний стаж понад 15 років. Обовязок Міністерства освіти і науки України виплачувати стипендію в розмірі мінімальної заробітної плати може виникнути лише у разі отримання відповідних бюджетних асигнувань для цієї мети. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення на базі 9 класів Марганецького коледжу ДВНЗ «Національний гірничий університет» /а.с.10/. Відповідно до положення Марганецького коледжу ДВНЗ «Національний гірничий університет» коледж є вищим навчальним закладом першого рівня акредитації, який проводить свою освітню діяльність, повязану зі здобуттям вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста. Коледж є структурним підрозділом ДВНЗ «Національний гірничий університет» без права юридичної особи. Має самостійний баланс, рахунки в Державному казначействі, ідентифікаційний код, печатку, інші печатки та штампи /а.с.8-14/. Батько [PERSON] [PERSON] працював в ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» та має підземний стаж роботи по Списку № 1 з повним робочим днем під землею 28 років 1 місяць 1 день. /а.с.20/. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про вищу освіту» (з наступними змінами та доповненнями) студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-V1 (ст. 5 в редакції Закону України від 05 грудня 2012 року) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З огляду на це [PERSON] має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на ДВНЗ «Національний гірничий університет» зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). Положення «Порядку призначення і виплати стипендій», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2013 році складає з 01 січня 2013 року 1147 грн., з 01 грудня 2013 року - 1218 грн. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2014 рік» встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб 1218 грн. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року вкладає 1218 грн., а з 01 грудня 2015 року - 1378 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути суму не нарахованої та невиплаченої стипендії у розмірі 19\~317, 00 грн. Окрім того суд вважає за необхідне зобовязати відповідача з 01 квітня 2015 року виплачувати [PERSON] стипендію у відповідності зі ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання, але за умовами наявності визначених законодавством підстав для її нарахування. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved