Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.11.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. За умовами договору позичальник зобов'язався повернути банку кредит та проценти по ньому. Свої зобов'язання відповідач за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 16.11.2014 року, утворилася заборгованість в розмірі 25 157 грн. 02 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 965 грн. 64 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8 717 грн. 24 коп., заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом у розмірі 800 грн., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 1174 грн. 14 коп. (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 251 грн. 57 коп. Представник позивача Ісаєвська О.М. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, визнала їх у повному обсязі. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій вона визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.11.2013 року банк уклав з [PERSON] договір б/н, на підставі якого остання, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг та підписавши анкету-заявку про приєднання до них, отримала кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 15 000 гривень, зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.8-9). Відповідач умови повернення кредиту належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 16.11.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 25 157 грн. 02 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 965 грн. 64 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8 717 грн. 24 коп., заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом у розмірі 800 грн., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 1174 грн. 14 коп. (процентна складова) (а.с.6-7). Відповідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно положень статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Як передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 1.1.2.5, позичальник зобов'язаний погасити заборгованість по кредиту, процентам за його використання а також сплатити комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.10-33). З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 251 грн. 57 коп. На підставі ст. 549, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved