Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 01.10.2011 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір кредиту №BLaЖГА00068935, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 13 000 гривень, терміном до 01.09.2014 року зі сплатою 15 відсотків річних. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись щомісячно відповідно до графіка погашення кредиту протягом всього строку дії кредитного договору. Свої зобовязання перед позивачем відповідач не виконує. Таким чином, станом на 08.08.2015 року виникла заборгованість за відсотками, що становить 8,33 грн. та заборгованість по пені, що становить 3\~148,36 грн. В звязку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 3 156,69 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, згідно поданої заяви просить розглянути без її участі, позовні вимоги позивачка не визнає, оскільки вказані кошти нею сплачені в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] 01.10.2011 року був укладений договір №BLaЖГА00068935 про надання кредиту (а.с. 5-8). За даним договором відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 13 000 гривень. Надану суму кредиту відповідач [PERSON] повинна була повернути не порушуючи терміни, згідно графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною договору про надання споживчого кредиту до 01.09.2014 року. В судовому засіданні встановлено, що позивачем були виконані зобовязання перед відповідачем [PERSON] та надано кредит, що підтверджує заявою про видачу готівки від 01.10.2011 року ( а.с. 10-12). Відповідач порушив умови кредитного договору щодо сплати боргу, у зв'язку з чим станом на 08.08.2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 3\~156,69 гривень, яка складається із заборгованості за відсотками, що становить 8,33 грн. та заборгованість по пені, що становить 3\~148,36 грн.. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору щодо повернення процентів за користування кредитом та пені, ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» 13.08.2015 року звернулося до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за договором. Проте, з наданих суду квитанції, які були судом оглянуті та засвідчені копії яких долучено до матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] 13.08.2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №BLaЖГА00068935 від 01.10.2011 року на рахунок позивача внесла грошові кошти в сумі 3 260 грн. Згідно листа ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» від 04.09.2015 року № 13/1-28793, [PERSON] підтвердив надходження зазначених грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №BLaЖГА00068935 від 01.10.2011 року. Станом на 01.10.2015 року заборгованість [PERSON] перед Банком за вказаним кредитним договором - відсутня. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідач після звернення ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» до суду з позовом, в повному обсязі погасила заборгованість за кредитним договором, що підтверджується відповідною квитанцією та листом ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» про відсутність у [PERSON] заборгованості перед позивачем. Проте, згідно із ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначені вимоги процесуального законодавства, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки відповідачем погашено заборгованість за кредитним договором вже після звернення позивача до суду з позовом, і позивач, який у відповідності до вимог п. 22 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору, в ході судового розгляду справи від позову не відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved