Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «СГ «ТАС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позов мотивований тим, що 12 грудня 2018 року о 4 годині 50 хвилин на автодорозі сполученням «Павлівка-Володимир-Волинський» відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з участю автомобіля «Ford Mondeo», номерний знак Республіки Польща [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який допустив перекидання транспортного засобу, внаслідок чого пасажир автомобіля [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла. Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 березня 2019 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] та встановлено, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вказуючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно з договором обв`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АМ 9121839), та позивач здійснив виплату страхового відшкодування відповідачу в розмірі 178704 гривень: 134028 гривень шкоди, заподіяної смертю потерпілого, у зв`язку із втратою годувальника неповнолітнім дітям, та 44676 гривень моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, її дітям, а відповідач у добровільному порядку витрати не компенсував, то позивач просив стягнути з відповідача 178704 гривень на відшкодування шкоди в порядку регресу та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, 5 квітня 2021 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі (а.с. 68). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 59), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 5 квітня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач як на підставу своїх вимог посилався на положення статті 1191 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою статі 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, сп`яніння. Судом встановлено, що 12 грудня 2018 року о 4 годині 50 хвилин на автодорозі сполученням «Павлівка-Володимир-Волинський» відбулася ДТП з участю автомобіля «Ford Mondeo», номерний знак Республіки Польща [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який допустив перекидання транспортного засобу, внаслідок чого пасажир автомобіля [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла. Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 березня 2019 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] та встановлено, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 7-11). Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно з договором обв`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ 9121839), відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 200000 гривень (а. с. 12). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є , зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її дітям. Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Свідоцтвами про народження (а. с. 23-28) підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є неповнолітніми дітьми [PERSON] , яка померла внаслідок травм, отриманих в ДТП 12 грудня 2018 року (а. с. 7-11, 22). Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 листопада 2019 року батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , визнано [PERSON] (а. с. 29-32). 20 липня 2020 року представник [PERSON] звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» із заявами про виплату страхового відшкодування (а.с. 35, 36). Відповідно до страхового акту № 06930/16/720 від 11 вересня 2020 року та додатку № 1 до нього сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну смертю потерпілого, у зв`язку із втратою годувальника неповнолітнім дітям, становить 134028 гривень, а моральна шкода, заподіяна смертю фізичної особи, її дітям, - 44676 гривень (а.с. 38, 39). Згідно з платіжним дорученням № 124687 від 16 вересня 2020 року ПАТ «СГ «ТАС» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 178704 гривень (а.с. 40). Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в розглядуваному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований компетентними правоохоронними органами, відповідач, як винна у вчиненні ДТП особа, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, притягнутий до кримінальної відповідальності, позивач виконав покладений на нього законом та договором обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і цивільно-правова відповідальність якого застрахована. З огляду на вказане, позивач на підставі статті 1191 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Відповідно до вимог частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2680.56 гривень (178704 грн / 100 % * 1.5 % = 2680.56 грн). На підставі викладеного, статей 22, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, статей 27, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved