Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.03.2012 року в розмірі 15779,19 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн.. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, повідомлений про час і місце судового розгляду в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.03.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до\~п.\~2.1.1.5.5,\~2.1.1.5.6,\~2.1.1.7.6\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг,\~п.\~2.1.1.12.11\~Правил користування\~платіжною карткою\~відповідач зобов'язувався\~погашати заборгованість\~за кредитом,\~відсотками за\~його використання,\~перевитрати платіжного\~ліміту,\~а також\~оплачувати комісії\~на умовах,\~передбачених цим\~договором.\~У разі\~невиконання ним\~зобовязань за\~договором,\~на вимогу\~позивача виконати\~зобов'язання\~з повернення\~кредиту (у\~тому числі\~простроченого кредиту\~та Овердрафту),\~оплати винагороди\~останнього.\~При порушенні\~строків платежів\~по якомусь\~з грошових\~зобов'язань,\~передбачених цим\~договором більш\~ніж на\~30\~днів,\~відповідач зобов'язаний\~сплатити банку\~штраф в\~розмірі 500\~грн.\~+\~5%\~від суми\~позову.\~Позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої ним частці в разі невиконання відповідачем своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Проте, всупереч вимогам даного договору, останній належним чином зобовязання, встановлені договором не виконав. Згідно поданих суду позивачем розрахунків, станом на 31.03.2018 року відповідач має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15779,19 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1696,15 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 10346,61 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2508,85 грн.; штрафу 500,00 грн. (фіксована частина); штрафу 727,58 грн. (процентна складова). Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.\~ Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В постанові\~ВСУ від\~21\~жовтня 2015\~року №\~6-2003цс15 зазначено, що\~відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~ щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на наведене, суд, аналізуючи підстави для застосування цивільно - правової відповідальності, щодо нарахування пені та штрафу по даному кредитному договору знаходить їх тотожними, а підстава для їх застосування - порушення боржником строків виконання грошового зобов'язання - одним і тим же порушення. Зважаючи на що, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення штрафу за невиконання умов договору, і наголошує, що на засадах розумності та справедливості, з врахуванням обставин справи, вважає за можливе задовольнити позов лише в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial