Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «АННЕСІ» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 18402,31 грн., судові витрати у розмірі 2102,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8644,50 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29.12.2016 року в м. Одеса по вул. М.Грушевського, 39/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки «ВАЗ 2107», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ 21112», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження. За заявою потерпілої сторони, ПрАТ СК «Галицька» вплатила суму страхового відшкодування у розмірі 18402,31 грн. Відшкодувавши матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем, ПрАТ «СК «Галицька» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. 20.12.2019 року між ПрАТ «СК «Галицька» та ТОВ «ФК «АННЕСІ» було укладено договір факторингу №20.12.19/Ф/1 про відступлення права вимоги. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05.01.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 78-79). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 69, 76, 82), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 29.12.2016 р. [PERSON] о 05.30 год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] в м. Одеса по вул. М.Грушевського, 39/1, під час зміни напрямку руху, виїхав на зустрічну полосу руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21112», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. У скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був визнаний винним відповідач по справі [PERSON] , відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2017 року по справі № 521/607/17 (а.с. 17), . Крім того, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2017 року, відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік (а.с. 18). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 05.01.2017 року потерпіла [PERSON] звернулася до позивача із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 19, 22). Згідно Звіту № 0068-01-17 від 01.02.2017 року, сума матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 21112», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 22389,92 грн. (а.с. 24-25). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування автомобіля марки «ВАЗ 21112», реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу деталей та з урахуванням франшизи, вартість страхового відшкодування складає 18402,31 грн. (а.с. 32). За заявою [PERSON] та на підставі страхового акту №ГС000004084-01М (а.с. 32 зворотна сторона аркуша), ПрАТ СК «Галицька» виплатила суму страхового відшкодування у розмірі 18402,31 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11723 від 05.07.2018 року (а.с. 33). Згідно ч.38.1.1. п. а ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, відшкодувавши матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем, у ПрАТ СК «Галицька» виникло право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. 20.12.2019 року між ПрАТ «СК «Галицька» та ТОВ «ФК «АННЕСІ» було укладено договір факторингу №20.12.19/Ф/1 про відступлення права вимоги (а.с.8-10). Відповідно до вимог якого, первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право грошової вимоги у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у реєстрі боржників №1 до договору. Як вбачається зі змісту ст. 993 Цивільного кодексу, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також позивачем були понесені витрати на правову (правничу) допомогу, з цього приводу суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2019 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» в особі Голови адвоката Самойленко П.М. було укладено договір про надання правової допомоги № 2 (а.с. 36-37). Згідно додаткової угоди №3 Актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги №2 від 20.12.2019 року вартість послуг становить 8644,50 грн. (а.с. 37 зворотній аркуш справи). На підставі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження факту сплати вартості наданої правової допомоги до позовної заяви долучено платіжне доручення №157 від 11.12.2020 року на суму 8444,50 грн. (а.с. 38). З урахуванням зазначеного, витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 8444,50 грн., що знайшло підтвердження, згідно платіжного доручення №157 від 11.12.2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає частковому задоволенню з підстав зазначених вище. На підставі викладеного та

Outcome: partial