Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Прокурор звернувся в суд з позовом в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення восьмої сесії Вахновецької сільської ради VII скликання №11 від 22 грудня 2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки (кадастровий номер 6823381500:01:002:0184), площею 0,489 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Вахновецької сільської ради; зобов`язати [PERSON] повернути у комунальну власність земельну ділянку з кадастровим номером 6823381500:01:002:0184, площею 0,489 га, розташовану в с.Вахнівці, Новоушицького району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] , будучи депутатом сьомого скликання Вахновецької сільської ради Новоушицького району, Хмельницької області під час проведення засідання 8-ї позачергової сесії Вахновецької сільської ради сьомого скликання при винесенні на розгляд питання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) своєму рідному братові [PERSON] , не повідомив сесію сільської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів шляхом самостійного публічного оголошення про це під час засідання сесії сільської ради та в умовах реального конфлікту інтересів проголосував «За» прийняття вказаного рішення, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП та був притягнутий до адміністративної відповідальності. Стаття 67 Закону України «Про запобігання корупції» містить імперативний припис про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення. Обґрунтовуючи своє звернення з даним позовом, прокурор вказав, що орган, уповноважений державою здійснювати функції держави у спірних правовідносинах відсутній, оскільки рішення, що правомірність ухвалення якого є предметом спору, приймала Вахновецька сільська рада, яка є відповідачем у справі, а тому не може бути позивачем. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Ухвалою суду від 18 березня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання на 03 червня 2020 року та надано відповідачам строк для подання відзиву. Ухвалою суду від 03 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16 липня 2020 року. Відповідачі правом на подання відзиву не скористались, тому суд вирішує спір за наявними матеріалами. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Прокурор у вступному слові позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача - Вахновецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області Лапчук С.В. позов визнав у частині скасування спірного рішення. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши сторони, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Положеннями статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (ч.5 ст.56 ЦПК України). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор звернувся до суду із позовом, оскільки уповноважений орган здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Вахновецька сільська рада, має статус відповідача. Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі є обґрунтованою. При наданні правової оцінки доведеності заявлених прокурором позовних вимог, суд виходить з наступного. Рішенням восьмої сесії VII скликання Вахновецької сільської ради від 22 грудня 2017 року №11, у тому числі, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину [PERSON] , кадастровий номер 6823381500:01:002:0184, площею 0,4890 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, яка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення (угіддя-рілля) на території Вахновецької сільської ради; передано [PERSON] вказану вище земельну ділянку безоплатно у власність (а.с.12). 25 січня 2018 року проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку (а.с.14-15). 23 травня 2019 року Віньковецький районний суд Хмельницької області у справі № 680/222/19 звільнив [PERSON] у зв`язку із малозначністю вчиненого від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. У постанові суд установив, що [PERSON] , як депутат Вахновецької сільської ради, порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, (далі - Закон № 1700-VII), а саме: не повідомив про наявність конфлікту інтересів та прийняв участь у розгляді питання про затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність [PERSON] (брату депутата) на сесії ради. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При вирішенні питання про наслідки прийняття рішення органом місцевого самоврядування в умовах конфлікту інтересів у депутата відповідного органу необхідно застосовувати вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР (далі- Закон № 280/97-ВР) . З аналізу норм цього Закону вбачається, що ним урегульовано питання організації роботи органу місцевого самоврядування, яким є сільська рада, визначено обсяг повноважень та порядок діяльності вказаного органу. Визначено правовий статус депутата місцевої ради. Передбачено обов`язки кожного депутата та порядок дій ради, органів ради у випадку конфлікту інтересів. З аналізу частини другої статті 59-1 Закону № 280/97-ВР убачається, що обов`язки щодо попередження конфлікту інтересів у депутата місцевої ради покладено не лише на такого депутата, але і на відповідну постійну комісію інших депутатів відповідної ради. При виникненні конфлікту інтересів у депутата сільської ради він має діяти не лише у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону № 280/97-ВР, згідно з яким сама можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язана з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання, але і з врахуванням вимог статті 35 Закону № 1700-VII. У частині другій статті 35 Закону № 1700-VII зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. У пункті 1.1.2 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року № 839, зазначено, що за частиною другою статті 35 Закону № 1700-VII член колегіального органу, у разі виникнення у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом, а його заява про конфлікт інтересів заноситься в протокол засідання колегіального органу. Тобто, орган, наділений спеціальною компетенцією, НАЗК, відповідно до пункту 15 статті 11 Закону № 1700-VII витлумачив застосування положень статті 59-1 Закону № 280/97-ВР та частини другої статті 35 Закону№ 1700-VII, зазначивши, що у такій ситуації перевагу має спеціальний закон, яким є Закон № 1700-VII. Крім того, у частині другій статті 35 Закону № 1700-VII передбачено, що про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. З урахуванням вимог статті 59-1 та 47 Закону № 280/97-ВР про наявність такого конфлікту інтересів мав заявити і депутат відповідної постійної комісії сільської ради, до обов`язків якої входить урегулювання конфлікту інтересів у депутатів сільської ради чи будь-який депутат сільської ради, який обізнаний про те, що депутат відповідної та особа, щодо якої вирішується питання про передачу прав чи надання привілеїв, є близькими особами у розумінні Закону № 1700-VII. Згідно з частиною першою статті 67 Закону № 1700-VII нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства з питань запобігання корупції, органу місцевого самоврядування. Корупція становить серйозну загрозу верховенству права, підриває основи демократії, нівелює соціальну справедливість, перешкоджає економічному розвитку та загрожує належному виконанню державою своїх зобов`язань щодо поваги, захисту, сприяння та виконання прав людини, що знайшло своє відображення у Конвенції ООН проти корупції. У контексті вимог Конвенції ООН проти корупції частину першу статті 67 Закону № 1700-VII не можна розглядати окремо і без співставлення з вимогами статі 35 названого Закону щодо імперативної заборони, у тому числі і депутату місцевої ради, брати участь у прийнятті рішення органом у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Крім того, не лише депутат місцевої ради зобов`язаний запобігати конфлікту інтересів. Такий обов`язок прямо покладено на відповідну постійну комісію місцевої ради та на кожного депутата місцевої ради, який обізнаний з наявністю конфлікту інтересів у іншого депутата місцевої ради (статті 59-1 та 47 Закону № 280/97-ВР). Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом. Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаклюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому. Зазначений висновок сформувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року по справі № 442/730/17. Таким чином, суд вважає, що рішення Вахновецької сільської ради від 22 грудня 2017 року №11, прийняте з порушенням частини другої статті 35, статті 67 Закону № 1700-VII, статті 59-1 Закону № 280/97-ВР, є незаконним, оскільки прийняте в умовах реального конфлікту інтересів одного з депутатів - [PERSON] , який голосував за прийняття такого рішення та бездіяльності інших депутатів відповідної ради, які як члени постійної комісії з врегулювання конфлікту інтересів не вчинили жодних дій для врегулювання такого конфлікту, що є підставою для визнання його незаконним та скасування. Враховуючи, що зазначене вище рішення є незаконним, відтак [PERSON] безпідставно набув у власність земельну ділянку площею 0,489 га для ведення особистого селянсього господарства, кадастровий номер 6823381500:01:002:0184, а тому вказана земельна ділянка підлягає поверненню у комунальну власність. Крім того, особа, яка зверталася до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про передачу у власність земельної ділянки, а саме, [PERSON] , не позбавлений можливості звернутися до Вахновецької сільської ради про розгляд відповідної заяви у встановленому законом порядку, оскільки порушення, допущене радою при прийнятті оскаржуваного рішення, не є перешкодою для повторного розгляду вказаного питання із дотриманням вимог чинного законодавства. Таким чином суд вважає вимоги обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи задоволення позову, витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 4204 грн компенсує за рахунок відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved