Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернувся до суду з позовом до [PERSON], відповідно до якого, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитом у розмірі 836 386,60 грн., заборгованість за додатковим кредитом у розмірі 229 336,77 грн., збитки у розмірі 70 840,00 грн., штраф у розмірі 69 224,40 грн., пеню у розмірі 35 578,42 грн., 3% річних у розмірі 62 914,74 грн. та інфляційні втрати у розмірі 45 057,86 грн., що разом становить - 1 349 338,79 грн. (один мільйон триста сорок дев'ять тисяч триста тридцять вісім гривень і 79 копійок). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.05.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено кредитний договір № 50004292, разом із Загальними умовами кредитування та Графіком погашення кредиту, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 346 122,00 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 43 050,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі зміною процентною ставкою 9,9%, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2 998 куб. см, рік випуску 2012. Відповідно до п. 1.1. умов вищевказаного договору відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Позивач також зазначив, що 11.05.2012 р. між ним та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачем було передано у заставу позивачу транспортний засіб - автомобіль марки VW, модель Touareg NF, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2 998 куб. см, рік випуску 2012. Також, між позивачем та відповідачем 04.06.2013 р. було укладено Додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої позивач надав відповідачеві додатковий кредит у сумі 96 585,03 грн., що є еквівалентом 11 833,50 доларів США на дату укладання договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною з цільовим призначенням - оплата страхових платежів згідно з договором страхування, а відповідач зобов'язався належним чином використовувати і повернути позивачу додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов договору. Також, між позивачем та відповідачем 01.04.2014 р. було укладено Додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися змінити строк кредиту, викладений в розділі «Основні умови Кредиту». Таким чином, стотони пролонгували дію Кредитного договору № 50004292 від 07.05.2012р. на 84 місяці та уклали новий Графік погашення кредиту. Згідно з п. 1.4.2, 2.4, 2.5 умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідно до п. 3.2.1. умов кредитування у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору відповідачем, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитом у розмірі 836 386,60 грн., заборгованість за додатковим кредитом у розмірі 229 336,77 грн., збитки у розмірі 70 840,00 грн., штраф у розмірі 69 224,40 грн., пеню у розмірі 35 578,42 грн., 3% річних у розмірі 62 914,74 грн. та інфляційні втрати у розмірі 45 057,86 грн., що разом становить - 1 349 338,79 грн. (один мільйон триста сорок дев'ять тисяч триста тридцять вісім гривень і 79 копійок). В судовому засіданні, призначеному на 09.08.2018 р. представник позивача Таран М.В. позовну заяву підтримав і просив задовольнити з підстав, визначених у Заяві про збільшення розміру позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання, призначене на 05.10.2018 р., сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача Таран М.В. подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності позивача та його представників і просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи повторну неявку відповідача у судове засідання , суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів та пояснень, наданих сторонами у попередніх судових засіданнях. Суд, заслухав учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.05.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 50004292, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 346 122,00 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 43 050,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі зміною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2 998 куб. см, рік випуску 2012. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до положень п. 1.3.1. загальних умов кредитування, що становлять невід'ємну частину кредитного договору, відповідач зобов'язався здійснювати щомісячні платежі відповідно до графіку погашення. Розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем, визначено відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в договорі. Згідно з п. 1.4.2, 2.4, 2.5 умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту . Згідно п. 1.6. умов кредитування, виконання зобов'язання відповідача за цим договором забезпечується договором застави транспортного засобу, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу позивачу транспортний засіб - автомобіль марки VW, модель Touareg NF, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2 998 куб. см, рік випуску 2012. Відповідно до п. 3.2.1. умов кредитування у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. В порушення умов договору, відповідач почав порушувати свої зобов'язання за договором щодо сплати щомісячних платежів, що підтверджується зведеною обліковою випискою від 03.04.2018 р. У зв'язку з систематичним невиконанням умов договору, позивачем відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50004292 від 19.05.2015 р. з вимогою повернути суму кредиту, яка була отримана відповідачем 11.06.2015 р., що підтверджується підписом Відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та описом вкладення у цінний лист. Згідно із умовами кредитного договору, а саме п. 3.3. відповідач зобов'язаний повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних-осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. З огляду на вищевикладене, терміном повернення суми кредиту є 10.07.2015 р. Однак, у встановлені строки відповідач не повернув кредит та не сплатив заборгованість. Станом на дату підготовки заяви про збільшення позовних вимог - 03.04.2018 р., відповідач, в порушення норм чинного законодавства та положень кредитного договору, не здійснив оплату щомісячних платежів з повернення кредиту за травень 2015 р. на суму 17 715,43 грн., що підтверджується відповідними рахунками-фактурами та Зведеною обліковою випискою від 03.04.2018 р., що наявні в матеріалах справи. Доказів здійснення таких платежів відповідачем не надано. Крім того, сума тіла кредиту за договором, яка підлягає поверненню, станом на дату підготовки заяви про збільшення позовних вимог - 03.04.2018 р., становить еквівалент 24 220,39 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют 26,295 грн./дол. ПАТ «Креді Агріколь Банк» складає 636 875,16 грн. Відповідачем не надано доказів повернення тіла кредиту позивачу. Такого ж висновку щодо визначення розміру заборгованості дійшов Верховний Суд (Постанова у справі №760/8192/15-ц від 16.04.2018 р.) Відповідно до ч. 1. ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із умовами кредитного договору процентна ставка становить 9,90 %. Виходячи з того, що сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить 636 875,16 грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становить 1038 днів (з 01.06.2015 р. по 03.04.2018 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 636 875,16 * 9,9 % * 1038 / 360 = 181 796,01 грн. При цьому, відповідно до положень п. 1.3.1. Умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем, визначено відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в договорі. Таким чином, розмір процентів за користування кредитом становить 181 796,01 грн. Отже, загальна сума невиконаних грошових зобов'язань відповідача зі сплати заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за щомісячними платежами за кредитним договором, повернення суми тіла кредиту та процентів за користування кредитом за договором, яка підлягає стягненню на користь позивача, становить: 17 715,43 + 636 875,16 + 181 796,01 = 836 386,60 грн. Також вбачається, що станом на дату підготовки позивачем заяви про збільшення позовних вимог (03.04.2018 р.) відповідачем не виконано зобов'язання зі сплати наступних щомісячних платежів з повернення додаткового кредиту: за червень 2015 р. в розмірі 5 452,74 грн., за липень 2015 р. в розмірі 5 453,25 грн., за серпень 2015 р. в розмірі 5 471,93 грн., за вересень 2015 р. в розмірі 5 668,53 грн., за жовтень 2015 р. в розмірі 5 481,53 грн., за листопад 2015 р. в розмірі 5 968,10 грн., за грудень 2015 р. в розмірі 5 978,48 грн., за січень 2016 р. в розмірі 6 173,01 грн., за лютий 2016 р. в розмірі 6 604,86 грн., за березень 2016 р. в розмірі 6 786,42 грн., за квітень 2016 р. в розмірі 6 708,35 грн., за травень 2016 р. в розмірі 6 515,37 грн., за червень 2016 р. в розмірі 6 499,81 грн., за липень 2016 р. в розмірі 6 436,27 грн., за серпень 2016 р. в розмірі 6 436,53 грн., за вересень 2016 р. в розмірі 6 743,62 грн., за жовтень 2016 р. в розмірі 6 725,20 грн. за листопад 2016 р. в розмірі 6 617,05 грн., за грудень 2016 р. в розмірі 6 629,24 грн., за січень 2017 р. в розмірі 6 938,15 грн., за лютий 2017 р. в розмірі 7 023,74 грн., за березень 2017 р. в розмірі 7 047,08 грн., за квітень 2017 р. в розмірі 7 008,18 грн., за травень 2017 р. в розмірі 6 886,27 грн., за червень 2017 р. в розмірі 6 824,02 грн., за липень 2017 р. в розмірі 6 751,40 грн., за серпень 2017 р. в розмірі 6 704,71 грн., за вересень 2017 р. в розмірі 6 662,70 грн., за жовтень 2017 р. в розмірі 6 891,20 грн. за листопад 2017 р. в розмірі 6 964,34 грн., за грудень 2017 р. в розмірі 7 042,67 грн., за січень 2018 р. в розмірі 7 267,55 грн., за лютий 2018 р. в розмірі 7 207,89 грн., за березень 2018 р. в розмірі 6 950,34 грн., за квітень 2018 р. в розмірі 6 816,24 грн., а всього на суму 229 336,77 грн., що підтверджується відповідними рахунками-фактурами та Зведеною обліковою випискою від 03.04.2018 р., що наявні в матеріалах справи. Доказів здійснення таких платежів відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати додаткового кредиту у розмірі 229 336,77 грн. Згідно п. 6.3. Умов кредитування, у разі неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з відповідачем. Витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Відповідно до п. 8.5. Умов кредитування, збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. З матеріалів справи вбачається, що позивач поніс витрати у зв'язку зі зверненням до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» для супроводженням процесу стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору, здійснення виконавчого напису нотаріуса та звернення стягнення на Предмет застави, розмір яких в загальній сумі становить 70 840,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками. Разом з цим, суд не може погодитись з нарахуванням позивачем збитків у сумі 70 840,00 грн., оскільки дані витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Згідно із п.3 ч.1. ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст.549 ЦК України. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно п. 8.2. договору, у випадку порушення терміну повернення кредиту, визначеного в статті 3.3. (до 30 (тридцятого) календарного дня з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги відповідачу), відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20 % від суми кредиту. Виходячи з того, що сума кредиту становить 346 122,00 грн. розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та становить : 346 122,00 х 20% = 69 224,40 грн. Таким чином, штраф за порушення зобов'язань, вказаних в п. 3.3. договору становить 69 224,40 грн. Крім того, відповідно до п. 8.1. Умов кредитування, у разі порушення відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 10% (десяти відсотків) річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. За порушення відповідачем терміну оплати чергового платежу з повернення кредиту та додаткового кредиту, позивачем було нараховано пеню в загальному розмірі 35 578,42 грн. Суд, перевіривши розрахунок пені у розмірі 35 578,42 гривень, встановив, що він є обґрунтованим, арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та положенням договору, а тому вимога щодо стягнення 35 578,42 гривень пені підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею. За порушення відповідачем терміну оплати чергового платежу з повернення кредиту та додаткового кредиту, позивачем було нараховано 3% річних в загальному розмірі 62 914,74 грн. Суд, перевіривши розрахунок 3% річних у розмірі 62 914,74 гривень, встановив, що він є обґрунтованим, арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та положенням договору, а тому вимога щодо стягнення 62 914,74 гривень 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі №760/8192/15-ц від 16.04.2018 р. За порушення відповідачем терміну оплати чергового платежу з повернення кредиту та додаткового кредиту, позивачем було нараховано інфляційні втрати в загальному розмірі 45 057,86 грн. Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат у розмірі 45 057,86 гривень, встановив, що він є обґрунтованим, арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та положенням договору, а тому вимога щодо стягнення 45 057,86 гривень інфляційних втрат підлягає задоволенню в повному обсязі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі №760/8192/15-ц від 16.04.2018 р. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем становить 1 278 498,79 грн. та складається із заборгованості за щомісячними платежами з повернення кредиту за травень 2015 р. в розмірі 17 715,43 грн.; суми тіла кредиту, яка підлягає поверненню, в розмірі 636 875,16 грн.; процентів за користування Кредитом в розмірі 181 796,01 грн.; заборгованості зі сплати додаткового кредиту у розмірі 229 336,77 грн.; штрафу в розмірі 69 224,40 грн.; пені у розмірі 35 578,42 грн.; 3% річних в розмірі 62 914,74 грн.; інфляційних втрат в розмірі 45 057,86 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем до позову не було надано доказів укладення між ним та адвокатом договорів про надання юридичних послуг, щодо надання позивачу правничої допомоги адвокатом. За таких обставин відсутні підстави для стягнення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правовому допомогу в сумі 12000 грн. з ПДВ. Згідно ст. 141 ЦПК України за результатами розгляду сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача пропорційно до суми задоволених позовних вимог. У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу сплачений судовий збір у розмірі 19 177,49 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial