Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 14 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» був укладений кредитний договір факторингу. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу від 14 листопада 2016 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1, 1.3 вказаного договору, ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ПАТ «Альфа-Банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Відповідно до Договору факторингу та чинного законодавства Фактор набув усі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій,нарахованих санкцій. Так, свої вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» обґрунтовує тим, що 14 листопада 2016 року відбулась заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500927687 від 24.01.2014 року, позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до умов вказаного договору, Кредитор зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 26611,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачено договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Банк свої зобовязання за договором № 500927687 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у суммі 26611 грн. Станом на 16 січня 2017 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі за кредитом 25993,15 грн., за відсотками 1462,30 грн., та по комісії 4,665,79 грн. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, тому позивач був змушений звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості у вказаній сумі, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 500927687 від 24 січня 2014 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 26611,00 грн. 14 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» був укладений кредитний договір факторингу. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу від 14 листопада 2016 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1, 1.3 вказаного договору, ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ПАТ «Альфа-Банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Відповідно до Договору факторингу та чинного законодавства Фактор набув усі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій,нарахованих санкцій. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу країни та умов договору, у разі невиконання , чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору,відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку. Неустойкою є грошова сума або і майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Посилаючись на порушення зобовязань позичальником, банк нарахував штрафні санкції, які просив стягнути з відповідача. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 16 січня 2017 року відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором 32521,24 грн., яка складається з наступного: 25993,15 - заборгованість за кредитом, 1462,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4665,79 грн.- заборгованість за комісією; штрафні санкції- 400,00 грн. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, дослідивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню - заборгованість за кредитом 25993,15 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 1462,30 грн., 4665,79 заборгованість за комісією, що загалом складає 32 121,24 грн. Доказів того, що відповідачка проживає поза межами м.Маріуполя суду ТОВ «Кредитні ініціативи» не надано. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 32121,24 грн. *100% : 32 521,24 грн. ціни позову = 98,77%), тобто 98,77 % від ціни позову 98,77 % *1600 грн. :100%), що складає 1580,32 грн.

Outcome: partial