Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Представник позивача Савостян Н.В. в інтересах [PERSON] 12 червня 2019 року звернулась до суду з позовом, мотивуючи його тим, що 05.06.2019 року [PERSON] дізналась, що в Зарічному ВДВС м. Суми ГТУ юстиції у Сумській області перебуває відкрите виконавче провадження щодо стягнення з неї коштів на користь ПАТ «Дельта Банк». Про існування виконавчого провадження їй стало відомо від працівників банку, в якому вона має картковий рахунок, у зв`язку з тим, що державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти на рахунку. До цього дня позивачка не отримувала будь-яких листів ані від ПАТ «Дельта Банк» ані від Зарічного ВДВС м. Суми ГТУ юстиції у Сумській області. 10.06.2019 року, позивачка ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 43802397 та їй стало відомо, що 03.06.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 782 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» з [PERSON] у сумі: 735 763,78 грн., в тому числі заборгованість: за кредитом 51511,55 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 572 097,58 грн., заборгованість за відсотками 14 420,60 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 160 158,07 грн., заборгованість за комісією 3508,14 грн. Вищевказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що заборгованість не є безспірною. Від ПАТ «Дельта Банк» позивачка жодних вимог про сплату заборгованості не отримувала. Про існування виконавчого напису нотаріуса вона дізналась лише 10.06.2019 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 43802397. Окрім того, зазначає, що заборгованість має бути підтверджена первинними обліковими документами, а сам по собі розрахунок заборгованості або довідка про заборгованість, складені банком не є підтвердженням безспірності заборгованості. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача, просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить суд позов задовольнити, слухати справу у його відсутність. Представник відповідача до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить підпис в поштовому повідомленні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 14 червня 2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження призначено до розгляду на 17 вересня 2019 року. 12 липня 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. (а.с.53-65) Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 28 серпня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 114-0011012/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 53000,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28 серпня 2008 року по 25 серпня 2028 року, мета кредитування - придбання житла (а.с.58-61). З метою забезпечення зобов`язань за договором 28 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 114-00110112/Zфквіп-08, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов`язань за договором було передано в іпотеку двокімнатну квартиру загально площею 45,64 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] (а.с. 62-64). 05.06.2019 року [PERSON] дізналась, що в Зарічному ВДВС м. Суми ГТУ юстиції у Сумській області перебуває на виконанні відкрите виконавче провадження щодо стягнення з неї коштів на користь ПАТ «Дельта Банк» (а.с.10). Про існування виконавчого провадження їй стало відомо від працівників банку, в якому вона має картковий рахунок, у зв`язку з тим, що державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти на рахунку. 10.06.2019 року, Позивачка ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 43802397 та їй стало відомо, що 03.06.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 782 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» з [PERSON] у сумі: 735 763,78 грн., в тому числі заборгованість: за кредитом 51511,55 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 572 097,58 грн., заборгованість за відсотками 14 420,60 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 160 158,07 грн., заборгованість за комісією 3508,14 грн. (а.с.11-12). Відповідно до копії досудової вимоги від 04.10.2013 року [PERSON] повідомлялась АТ «Дельта банк», що станом на 01.10.2013 року заборгованість за кредитним договором становить 65932,15 доларів США (а.с.65). Стосовно заявлених позовних вимог суд зазначає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного. За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункти 2.2, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Так, п.п.1, 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів). В той же час, одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Отже, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, для вирішення питання щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мають бути встановлені: належність у кредитора права звернення стягнення на предмет застави для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також необхідно встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. Крім того, з`ясовуючи питання про строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, необхідно врахувати, що згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Як вбачається з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса від 03.06. 2014 року, строк, за який проводиться стягнення для задоволення вимог банку на суму 735763 грн. 78 коп., становить з 01 липня 2010 року по 02 квітня 2014 року . Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс 17 та постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15. Відповідачем не надано доказів безспірності вимог про стягнення заборгованості, доказів передачі відступлення вимог Укрпромбанку - АТ «Дельта банк», документів, що підтверджують, що позивач була ознайомлення з договором про відступлення права вимоги. Таким чином, існують підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною 03 червня 2014 року № 782 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк», а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю . На підставі викладеного,

Outcome: approved