Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Прокурор Богодухівського району Харківської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] в якому просить визнати недійсним договір від 06 травня 2011 року про передачу в іпотеку нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідачів судовий збір в доход держави. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Богодухівської міської ради від 28 квітня2010 року №201 за дітьми [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], які позбавлені батьківського піклування, збережено право на житло за адресою: [ADDRESS]. 06 травня 2011 року в м. Харкові між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON] з другого боку був укладений договір іпотеки, за яким [PERSON] передали в іпотеку нерухоме майно, яке розташоване за вище вказаною адресою в якості забезпечення виконання ними кредитних зобов'язань. Дозвіл від органу опіки та піклування на укладення відповідного договору не надавався,хоча в будинку, який є предметом іпотеки, проживали та були зареєстровані двоє дітей, а сам: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Іпотекодавці [PERSON] та [PERSON] при укладенні договору надали неправдиві свідчення, що договором не порушуються права малолітньої та неповнолітньої дитини, які за законом мають право на користування предметом іпотеки. Відповідно до ст. 224 п.1 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (ст. 71 ЦК України) є нікчемний. Підставою представництва прокуратурою інтересів [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] є їх соціальний статус, оскільки останні є неповнолітніми та в силу свого віку не можуть самостійно захистити свої права та законні інтереси. Прокурор та представник служби у справах дітей Богодухівської райдержадміністрації в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, через повідомлення в пресі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заперечення, відповідно до яких з позовом не згодна. Просила відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що вказаний будинок знаходиться у спільній частковій власності (по ? частині) [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не є матір'ю дітей [PERSON] та [PERSON], а тому мала право самостійно розпоряджатися своєю частиною будинку. Також вказала, що на момент вчинення договору іпотеки [PERSON] та [PERSON] не проживали та не були зареєстровані в спірному будинку. При підписанні договору [PERSON] та [PERSON] вказували, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом повинна утримувати іпотекодавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користування предметом іпотеки. Суд, вислухавши прокурора та представника у справах дітей, дослідивши матеріали справи приходить до слідуючого. 06 травня 2011 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 45 818,30 грн. З метою забезпечення виконання даного зобов'язання був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки від 06.05.2011 року, за яким [PERSON], [PERSON] передали в іпотеку будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, [PERSON] Згідно свідоцтва про народження [PERSON] має двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» - безпритульність це стан людини, пов'язаний з неможливістю фактично проживати (перебувати) в жилому приміщенні, на яке вона має право. Позбавлення права неповнолітніх дітей на користування жилим приміщенням тягне за собою негативні суспільні наслідки, порушує права дітей, захист яких забезпечується Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також Законом України «Про охорону дитинства».Статтею 12 Закону України « Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» встановлено, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності, або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки і піклування. До цих випадків віднесено: наявність права власності дітей на це майно, наявність права користування. Таким чином, згода органів опіки та піклування необхідна лише у випадку, якщо дитина є власником (співвласником), або має право користування жилим приміщенням, що відчужується. Також, відповідно до ч.2 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Зазначені норми закону передбачають обов'язковість дозволу органів опіки та піклування для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] при посвідченні договору заявили, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом повинна утримувати іпотекодавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користування предметом іпотеки, а нотаріусом в свою чергу роз'яснено сторонам зміст ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», що підтверджується п. 5 договору іпотеки. Згідно рішення виконавчого комітету Богодухівської міської ради від 28 квітня2010 року №201 за дітьми [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], які позбавлені батьківського піклування, збережено право на житло за адресою: [ADDRESS]. Згідно наданої суду копії будинкової книги, [PERSON] та [PERSON] виписані з спірного будинку 17.09.2009 року. Тобто, судом встановлено, що рішення щодо збереження житла прийнято після того, як діти були виписані з вказаного будинку. Крім того, суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] був особисто ознайомленим з рішенням виконавчого комітету, яким на нього було покладено відповідальність за збереження житла. Із вказаного вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не мали майнових прав, щодо нерухомого майна відносно якого вчинявся правочин, оскільки на час укладення договору іпотеки від 06.05.2011 року вони не були ні власниками квартири та не мали права користування, що підтверджується випискою з домової книги. Крім того, судом встановлено, що на момент передачі в іпотеку будинок [ADDRESS] знаходився у спільній частковій власності ( по ? частині) відповідачів [PERSON] та [PERSON] Остання не є матір'ю дітей [PERSON] та [PERSON] З урахуванням того, що [PERSON] не є матір'ю [PERSON] та [PERSON], або особою, яка її замінює, то відповідно до ст. 177 п.2 СК України, вона могла розпоряджатися належною їй ? частиною будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] без попереднього дозволу органу опіки та піклування на його відчуження. Отже, судом достовірно встановлено, що на час укладення та нотаріального посвідчення договору іпотеки від 06.05.2011 року [PERSON] та [PERSON] не були власниками будинку [ADDRESS], який виступає предметом іпотеки та не були в ньому зареєстровані, а тому дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину не вимагався. Порушень майнових прав дітей не відбулося, а тому позовна вимога про визнання іпотеки від 06.05.2011 року є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed