Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 35,40 кв.м., житловою площею 28,50 кв.м. Житловий будинок з надвірними спорудами розташований на земельній ділянці площею 495 кв.м., яка відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для індивідуального будівництва житлового будинку від 06 червня 1963 року передана безоплатно в безстрокове користування земельною ділянкою для індивідуального будівництва житлового будинку [PERSON] . \~ \~ \~ \~За життя померлий [PERSON] не залишив заповідального розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. \~ \~ \~ \~Позивач проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини, від неї не відмовлявся, доглядав за будинком, а тому вважається таким, що прийняв спадкове майно відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 року) шляхом фактичного володіння та управління. Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 24 січня 2020 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду невідомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Урум А.Д., відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався причини неявки суду невідомі, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності. Також представником відповідача згідно ст. 178 ЦПК України наданий відзив на позов відповідно до якого представник просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що останнім не надано доказів, які б підтверджували, що на час відкриття спадщини (станом на 06 квітня 1979 року) [PERSON] фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Звернув увагу суду, що згідно копії паспорту позивача серії КК № 416452, яка знаходиться в матеріалах справи, позивач зареєстрований у спадковому будинку 13 вересня 1985 року. Представником позивача надана відповідь на відзив до якої долучено копію будинкової книги для прописки громадян у будинку [ADDRESS] , з якої вбачається, що позивач зареєстрований за вищезазначеною адресою з 05 лютого 1979 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 35,40 кв.м., житловою площею 28,50 кв.м. Житловий будинок з надвірними спорудами розташований на земельній ділянці площею 495 кв.м., яка відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку від 06 червня 1963 року передана безоплатно в безстрокове користування земельною ділянкою [PERSON] . \~ \~ \~ \~За життя померлий [PERSON] не залишив заповідального розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, зазначені правовідносини регулюються вимогами чинного на той час ЦК Української РСР. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, що передбачено ст. 527 ЦК Української РСР. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини, від неї не відмовлявся, фактично вступив у володіння спадковим майном, що підтверджується доказами наданими представником позивача, а тому вважається таким, що прийняв спадкове майно відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 року) шляхом фактичного володіння та управління. Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 24 січня 2020 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У підтвердження позовних вимог, представник позивача надав суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на ім`я померлого [PERSON] та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~Таким чином, з урахуванням повного і всебічного з`ясування обставин справи, аналізу доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved