Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 493,03 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27.12.2010 року Відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах кредитного ліміту. Заборговану суму Відповідач не сплачує. Станом на 31.01.2017 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 12 493,03 грн., з яких: 480,90 грн. - заборгованість за кредитом; 8 414,03 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 571,10 грн. штраф (процентна складова). Вказану заборгованість представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з Відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1600 грн.00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, однак, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та про часткове визнання позову. У зв'язку з тим, що ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2010 року Відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, однак Відповідачем, в порушення своїх зобовязань, не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач порушуючи умови договору, свої зобовязання належним чином не виконав, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту і станом на 31.01.2017 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 12 493,03 грн., з яких: 480,90 грн. - заборгованість за кредитом; 8 414,03 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 571,10 грн. штраф (процентна складова). Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор крім того має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови кредитного договору між сторонами, дають суду законні підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити розмір заборгованості за штрафом (фіксовану частину та процентну складову) з тих підстав, що згідно з положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи із змісту ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Одночасне застосування фіксованої частини та процентної складової штрафу за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У звязку із вищенаведеним, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500,00 грн. та 571,10 грн., оскільки\~\~встановлення розміру штрафу як неустойки у фіксованій твердій грошовій сумі суперечить ч. 2, 3\~ст. 549 ЦК України, відповідно до якої штраф обчислюються у відсотках від суми невиконаного\~\~або неналежно виконаного зобов'язання, пеня обчислюються у відсотках від суми несвоєчасно виконаного\~\~грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 11 421,93 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення, оскільки підтверджуються відповідним платіжним дорученням. У звязку з цим з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 462,83 грн.

Outcome: partial