Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Прокурор Великобурлуцького району Харківської області 12.04.2013 р. звернувся до суду з позовом в інтересах особи похилого віку [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Комсомольське» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки власнику. На обґрунтування позову прокурор посилався на те, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №735220, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 03.01.2003р., [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею площею 5,8912 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. В 2012 році [PERSON] дізналась у відділі Держкомзему в Великобурлуцькому районі, що на вказану земельну ділянку укладено договір оренди між нею та ТОВ «Комсомольське». Оскільки зазначений договір оренди позивач не підписувала та із ТОВ «Комсомольське» договір нею не укладався, про його існування та державну реєстрацію у будь-який спосіб вона не повідомлялась, примірника договору не мала та не допускала можливості його існування, [PERSON] як особа похилого віку звернулася до прокуратури з проханням вирішити питання про визнання договору недійсним. За фактом підробки договору оренди землі 20.07.2012 р. було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. При досудовому розслідуванні кримінального провадження слідчим отримано дані про факти підроблення договорів оренди земель, а саме підписання їх невідомими особами від імені інших громадян, в тому числі і [PERSON] Прокурор у судовому засідання підтримав позовні вимоги та пояснив, що наразі досудове розслідування триває, так як не вдалося встановити особу, яка підписала договір замість [PERSON] [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила про підтримку позовних вимог та просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 82). Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутність представника відповідача та відмовити у задоволенні позову. Також представником надано документи про перейменування ТОВ «Комсомольське» у ТОВ «ЮРБОР-АГРО» (а.с. 84-89). Судом досліджені надані сторонами докази, на підставі яких встановлено обставини справи та визначено відповідно до них правовідносини. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №735220, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 03.01.2003р., [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 5,8912 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с. 14-15). У договорі оренди землі від 01.12.2007 р. зазначено, до [PERSON] як орендодавець передала належну їй земельну ділянку в оренду строком на 15 років ТОВ «Комсомольське», підписавши цей договір особисто. Вказаний договір оренди землі зареєстрований у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.12.2010 р. за номером 041068900047 (а.с. 11-12). Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №30 від 05.03.2013р., проведеної у межах кримінального провадження, підписи від імені [PERSON] в графі «орендодавець» в договорі оренди землі від 01.12.2007р., акті прийому-передачі земельної ділянки від 01.12.2007 р., заяві начальнику ХРФДП ДЗК, акті визнання меж земельної ділянки в натурі від 01.12.2007р. виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 25-45). Згідно з витягом з державного реєстру юридичних осіб ТОВ «Комсомольське» з 14.04.2016 р. змінило місцезнаходження та назву на ТОВ «ЮРБОР-АГРО» (а.с. 85-88). Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Відповідно до ст.ст. 14, 16, 18, 19 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 (з наступними змінами та доповненнями) договір оренди землі укладається в письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 210, ч. З ст. 640 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Статтями 6, 20 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Договір оренди землі укладається у письмовій формі та підлягає державній реєстрації. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. В статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачені істотні умови договору оренди землі, відсутність яких в договорі оренди землі є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Такими істотними умовами є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невідємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Отже, відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону України ''Про оренду землі'' є підставою для визнання недійсним такого договору оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України ''Про оренду землі''. Також відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що не вчинений у письмовій формі, якщо він не підписаний його стороною (сторонами). Згідно наданого до суду висновку експерта, у наданому на дослідження договорі оренди землі підпис від імені позивача зроблений іншою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення позивача на укладення договору оренди землі з відповідачем по справі. Як передбачено ст.ст. 90,93 ЗК України, ст.4 ЗУ « Про оренду землі», ст. 761 ЦК України право на передачу в оренду земельної ділянки мають лише власники цих земельних ділянок. Таким чином, надані прокурором докази свідчать про відсутність волевиявлення позивача на укладення спірного договору. Оскільки право позивача на користування власною земельною ділянкою та вільне розпорядження нею порушено, це право підлягає відновленню судом.\~ Відповідачем не надано доказів, які б спростовували докази, надані позивачем. Заперечення відповідача проти позову не містять правового та доказового обґрунтування.\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved