Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Представник позивача, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харцизької міської ради Донецької області, Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті бабусі позивачки - [PERSON] , смерть якої настала [INFO] . Позивач є спадкоємцем другої черги. Спадкоємцем першої черги був син - [PERSON] , який помер у вересня 2020 року та спадщину не прийняв. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яка була переведена під час життя [PERSON] до м. Маріуполя у Маріупольське ОУПФУ Донецької області та отримувалась деякий час. У зв`язку з введенням карантину на всій території України з березня 2020 року та закриттям пунктів пропуску до непідконтрольної території, у позивача виникли труднощі в отриманні свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла на непідконтрольній території з метою оформлення свідоцтва про смерть українського зразку. Постановою від 13.11.2020 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як позивачем пропущений термін на подачу заяви про прийняття спадщини за законом та рекомендовано звернутися спочатку до суду з позовом про поновлення строку на прийняття спадщини за законом, а потім вже у нотаріальну контору. У зв`язку з чим просить визначити для позивача додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилось після смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на задоволенні позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач Маріупольське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області в особі його представника у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідач Харцизька міська рада Донецької області в особі її представника своїм процесуальним правом не скористалась, відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилась за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, адже існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1ст. 280 ЦПК України.. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2020 року, актовий запис № 2490. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, що копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2020 року, актовий запис № 2488, який відповідно до свідоцтва про народження є сином [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження батьком [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00027895692 від 23.09.2020 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62468788 від 13.11.2020 року приватним нотаріусом Лашиною Н.В. було відкрито спадкову справу щодо померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиної Н.Г. № 99/01-16 від 10.03.2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа нотаріусом не заводилась. 13.11.2020 року до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області зверталась [PERSON] з заявою про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера [PERSON] . Як зазначено уст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч.2ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За життя [PERSON] заповіт не складала, тому після її смерті спадкоємцями другої черги за законом є позивач по справі, як онучка померлої особи. Через відсутність інформації про коло інших спадкоємців, які прийняли спадщину, вимоги до Харцизької міської ради Донецької області, Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області викладені обґрунтовано. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що перебіг строку, у межах якого спадкоємці мали право прийняти спадщину, розпочався з 16.02.2020 й закінчився 16.08.2020. У цей строк позивач не прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті його бабусі - [PERSON] . Згідно з постановою приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиною Н.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2020 року було відмовлено [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової карти платників податків [NUMBER] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману спадкодавцем за життя пенсію, після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно зіст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також,Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через те, що смерть бабусі відбулася на території непідконтрольній українській владі, органи державної влади на зазначеній території не працюють, внаслідок введення карантину були закриті контрольно-пропускні пункти з тимчасово окупованої території, позивачеві необхідно було у судовому порядку встановити факт смерті спадкодавця, позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори, і тому потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.1270,1272 ЦК України, ст.ст.12,83,263,265,271, 280-281 ЦПК України,Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

Outcome: approved