Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Прокурор м. Ірпеня Київської області звернувся до суду в інтересах Бучанської міської ради Київської області з позовом, де просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень у сумі 856180,82 гривень. В обґрунтування вимог вказав, що 16.10.2014 року прокуратурою м.Ірпеня проведена міжвідомча нарада «Про стан погашення заборгованості зі сплати податків та інших загальнообов'язкових внесків, платежів до фондів, відновної вартості зелених насаджень, пайової участі на розвиток інфраструктури населеного пункту та орендної плати за землю», пунктом 3 якої визначено провести взаємозвірки про наявну заборгованість по сплаті відновної вартості зелених насаджень та вжити заходи цивільно-правового характеру для її стягнення. За результатами виконання зазначеної постанови встановлено, що відповідачу [PERSON] було в установленому законом порядку надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Рішенням Бучанської міської ради від 28.05.2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок. 22.04.2009 року були проведені обстеження зелених насаджень та складені відповідні акти. Згідно з розрахунками відновної вартості зелених насаджень, загальна відновна вартість зелених насаджень на вказаних земельних ділянках становила 892227,74 гривень. З врахуванням часткової сплати [PERSON] коштів до міського бюджету м. Буча за відновну вартість зелених насаджень, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по сплаті відновної вартості зелених насаджень в сумі 856180,82 гривень. Вказав, що заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість по зеленим насадженням до бюджету м.Буча порушує інтереси держави, оскільки невиконання відповідачем зобов'язання спричинило недоотримання коштів місцевого бюджету Бучанської міської ради Київської області. В судовому засіданні представник прокуратури Севастьян О.В. позовні вимоги підтрима в повному обсязі. Особа в інтересах якої подано позов - Бучанська міська рада Київської області - до суду свого представника не направила, належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, міським головою надіслано суду листа, де вказано, що Бучанська міська рада Київської області не підтримує позову. В силу ч.4 ст.46 ЦПК відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що рішенням міськради від 28.05.2009 року [PERSON] було надано у власність земельні ділянки площею 0,2750 га та 0,1000 га, а також було зобов»язано зберегти зелені насадження на земельних ділянках та здійснювати їх видалення на підставі дозволу після сплати відновної вартості. Дане рішення є чинним і відповідач не вправі його не виконувати. Відповідно до п.9 ст.10, ст..28 Закону «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень міських рад в сфері благоустрою населених пунктів належить в тому числі здійснення контролю за охороною зелених насаджень, охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім тих, які виросли самосівом в охоронних зонах. Згідно з Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою КМУ №1045 від 01.08.2006 року, видалення зелених насаджень здійснюється на підставі ордера, який видається після складання акту обстеження зелених насаджень та сплати їх відновної вартості. При цьому відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи. Зелені насадження відповідач не видаляла. Передавши у власність зазначені земельні ділянки [PERSON], держава засвідчила той факт, що всі необхідні платежі нею були сплачені. Земельні ділянки [PERSON] давно відчужила [PERSON] Також вказали, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовною заявою і не надав суду клопотання про його поновлення, що є підставою для відмови в позові, оскільки нагляд за додержанням законодавства, зокрема й у сфері земельних відносин, має здійснюватися прокурором не епізодично, а постійно. Крім того, вказали, що, закон пов»язує відлік позовної давності з моментом, коли про порушення дізналася особа, право або інтерес якої порушено, а не інші особи. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надіслав суду заяву, де вказав, що вважає вимоги прокурора безпідставними та необґрунтованими, справу просив розглядати без його участі. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням сорок сьомої сесії п'ятого скликання Бучанської міської ради Київської області від 10.02.2009 року затверджено матеріали попереднього погодження місця розташування земельної ділянки загальною площею 3750 кв.м, з яких 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 2750 кв.м для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; погоджено [PERSON] місце розташування земельної ділянки загальною площею 3750 кв.м, з яких 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 2750 кв.м для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; [PERSON] наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, загальною площею 3750 кв.м, з яких1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 2750 кв.м для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; зобов»язано [PERSON] надати проект відведення на затвердження до Бучанської міської ради. Рішенням п'ятдесят другої сесії п'ятого скликання Бучанської міської ради Київської області від 28.05.2009 року прийнято рішення, яким затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2750 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; надано [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]; надано [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,2750 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; передано [PERSON] в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]; передано [PERSON] в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,2750 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; [PERSON] забезпечити збереження зелених насаджень, що розташовані на земельних ділянках в загальній кількості 288 шт., видалення зелених насаджень проводити з дозволу виконавчого комітету Бучанської міської ради та сплати відновної вартості, відповідно до розрахунку; попереджено [PERSON], що приступати до використання земельних ділянок до встановлення їх меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право власності на них, забороняється. Із актів № 692 та № 693 від 22.04.2009 року вбачається, що збереженню підлягають 73 дерева на землі, відведеній [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, та 215 дерев на землі для ведення особистого селянського господарства, які передані на збереження [PERSON], що вона засвідчила своїм підписом в актах. Відповідно до розрахунків відновної вартості зелених насаджень, затверджених директором КП КОР «Обласний лісгосп» 27.04.2009 року, відновна вартість 55 сосен на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку становить 152506,20 гривень, 18 сосен - 36147,42 гривень; відновна вартість 161 сосни на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства становить 446427,24 гривень, 54 сосен - 108442,26 гривень. Протоколом узгоджувальної комісії Бучанської міської ради від 07.07.2009 року надано дозвіл [PERSON] на виготовлення державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. 13 травня 2010 року [PERSON] отримала державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (серія [NUMBER]) та на земельну ділянку площею 0,2750 га для ведення особистого селянського господарства (серія [NUMBER]). Як вбачається з копій квитанцій і виписок по рахункам, долучених до матеріалів справи, [PERSON] 27.01.2010 року сплатила відновну вартість зелених насаджень в сумі 36046,92. Відповідно до ч.3 ст.11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст..13 Конституції України права власника від імені українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Із змісту ст.142 Конституції України, ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» випливає, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування в Україні є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селиш, міст, районів у містах. Згідно ч.6 ст..60 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» доцільність, порядок та умови відчуження об»єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об»єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Відповідно до ст.ст.125,126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно з ч.3 ст.373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, що встановлено ч.1 ст.28 Закону «Про благоустрій населених пунктів» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Пунктом 3 цієї статті також встановлюється, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Обов»язок сплати відновної вартості багаторічних насаджень під час передачі земельної ділянки у власність встановлений постановою Кабінету Міністрів України, яка є підзаконним актом вищої юридичної сили, ніж рішення органу місцевого самоврядування, яке, в свою чергу, не повинно суперечити постановам КМ України. Так, пунктом 11 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року № 1045, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній чи юридичній особі, сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи. Отже, в разі набуття права власності на земельну ділянку необхідність сплати до бюджету відновної вартості розташованих на ній багаторічних насаджень законодавець пов»язує з самим фактом переходу права власності на них до власника земельної ділянки. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України в справі №6-24цс13 від 03.04.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо), або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 3 цієї статті встановлено, що зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як встановлено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що при отриманні державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] зобов'язана була в повному обсязі сплатити відновну вартість зелених насаджень, що знаходились на території земельної ділянки, переданої їй у власність. Вірність розрахунків відновної вартості зелених насаджень представниками відповідача не спростована. На підставі викладеного суд приходить о висновку про необхідність стягнення з відповідачки заборгованості зі сплати відновної вартості багаторічних насаджень в сумі 856180,82 гривень (загальна сума відновної вартості 892227,74гривень -36046,92 гривень сплачених відповідачем добровільно). Що стосується строків позовної давності, на застосуванні яких наполягали представники відповідача, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень , визначених законом, звертається до суду з позовною заявою; прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до вимог ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зазначене положення Закону поширюється і на позов, який пред'являється прокурором. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, норми, установлені ч.1 ст.261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності, поширюються на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, перебіг позовної давності в такому разі починається від дня, коли прокурор довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави. Постановою міжвідомчої наради керівників правоохоронних, контролюючих органів та органів місцевого самоврядування Ірпенського регіону та міста Буча з порядком денним: «Про стан погашення заборгованості зі сплати податків та інших загальнообов'язкових внесків, платежів до фондів, відновної вартості зелених насаджень, пайової участі на розвиток інфраструктури населеного пункту та орендної плати за землю» від 16.10.2014 року було доручено прокуратурі м.Ірпень, Управлінню Держземагенства в м.Ірпені, Управлінню Дерземагенства в м.Буча, міським та селищним радам провести взаємозвірки про наявну заборгованість по сплаті відновної вартості зелених насаджень та вжити заходів цивільно-правового характеру для їх стягнення. Листом від 29.12.2014 року за № 04.08/3588 Бучанська міська рада повідомила прокуратуру м.Ірпеня про те, що кошти від [PERSON] до фінансового управління Бучанської міської ради як сплата відновної вартості зелених насаджень надійшли 27.01.2010 року в сумі 36046,92 гривень. Прокурору про вищезазначене порушення стало відомо під час проведення взаємоперевірки з листа міського голови виконавчого комітету Бучинської міської ради від 29.12.2014 року, а тому строк звернення до суду з вказаним позовом прокурором не пропущений. Доводи відповідача та його представника про те, що прокурор, як представник держави в особі відповідного органу, може бути наділений лише правами, належними особі, яку він представляє, а тому на нього розповсюджуються дія правового інституту позовної давності та положення щодо наслідків її спливу, встановлені законом для особи, яку він представляє, та про обізнаність прокурора щодо заборгованості відповідача відносно сплати відновної вартості зелених насаджень в 2009 році є безпідставними. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Бучинською міською радою Київської області, в порушення вимог ч.2 ст.19 Конституції України, не було вжито заходів щодо стягнення заборгованості зі сплати відновної вартості зелених насаджень в повному обсязі, у зв'язку з чим прокурор зобов'язаний вжити заходів на захист інтересів держави та усунення виявлених порушень. На підставі ст..88 ЦПК з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved