Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, який уточнив в судовому засіданні, до [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] про виселення зі службового приміщення Управління Служби безпеки України в Одеській області без надання іншого житлового приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Южної міської ради №570 від 01.03.2012 року двокімнатна квартира [ADDRESS] включена до числа службових і закріплена за Управлінням СБУ в Одеській області. Листом №65/20/1009нс від 15.03.2012 року керівництво УСБУ в Одеській області звернулося з клопотанням до міського голови м. Южне Одеської області про виділення зазначеної службової квартири [PERSON] як співробітнику Управління зі складом сім'ї 3 особи. На підставі наказу начальника УСБУ в Одеській області №46 від 15.03.2012 року вказана квартира була розподілена як службова [PERSON] зі складом сім'ї 3 особи. Наказом Голови СБУ від 28.02.2013 року №225-ОС, [PERSON] був переведений для подальшого проходження служби в Управління СБУ у Львівській області. За наявними даними [PERSON] та члени його сім'ї, після переведення у лютому 2013 року його для подальшого проходження військової служби до Управління СБУ у Львівський області фактично у приміщенні не проживають. У судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] в судовому засіданні уточнений позов визнала в повному обсязі, пояснивши, що дійсно вони не проживають в службовій квартирі, бо вона не придатна для проживання. Вона та члени її сім'ї проживають на орендованій квартирі. В м. Котовськ Одеської області є власна квартира, де вони раніше були зареєстровані. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце судового засідання, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила, зі слів [PERSON] причина його відсутності через нараду. Представник третьої особи в судовому засіданні уточненні позовні вимоги просить задовольнити частково. Не визнає вимоги щодо зняття дитини з реєстрації, так як не має іншого житла. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Южненської міської ради від 01.03.2012 №570 двокімнатна квартира [ADDRESS] включена до складу службової житлової площі за Управлінням СБУ в Одеській області. Згідно листа №65/20/1009нс від 15.03.2012 року керівництво УСБУ в Одеській області звернулося з клопотанням до міського голови м. Южне Одеської області про виділення зазначеної службової квартири [PERSON] як співробітнику Управління зі складом сім'ї 3 особи. 18.04.2012 року виданий ордер на службове приміщення №106 [PERSON] зі складом сімї 3 особи на підставі рішення Южненським міським виконавчим комітетом від 03.04.2012 року №602. Згідно наказу начальника УСБУ в Одеській області №46 від 15.03.2012 року та витягу з протоколу №2 вказана квартира була розподілена як службова [PERSON] зі складом сім'ї 3 особи. Згідно витягу з наказу від 29.03.2013 року №92-ОС, на підставі наказу Голови СБУ від 28.02.2013 року №225-ОС, [PERSON] був переведений для подальшого проходження служби в Управління СБУ у Львівській області. Згідно довідки №292 від 12.07.2013 року помічника начальника Управління УСБУ у Львівській області, полковник [PERSON] дійсно проходить військову службу в Управління СБУ у Львівській області з 28.02.2013 року і по т.ч. За матеріалами особової справи склад сім'ї: дружина [PERSON] та син [PERSON] зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS], а військовослужбовець зареєстрований за вищевказаною адресою, а фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON] та його членів сім'ї в квартирі за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом обстеження житлово-побутової комісії житлових умов від 30.01.2014 року, що не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні, яка пояснила, що вони не вселялись і не проживали в службовій квартирі, так як вона не придатна до проживання і весь цей час вони орендують квартиру. На підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до п. 15 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, службове жиле приміщення надається робітникам, службовцям і колгоспникам на час виконання ними обов'язків, які потребують проживання в такому приміщенні. Відповідно до п. 21 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Відповідно до п. 28 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї службове жиле приміщення зберігається за ними у випадках і в строки, вказані в статті 71 Житлового кодексу УРСР. Відповідачі після отримання ордеру в службову квартиру не вселились та не проживають в ній. Оскільки відповідачі не проживають в службовій квартирі, навіть не вселилися до неї, то вимоги щодо їх виселення не підлягають задоволенню. Згідно ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до п. 19 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081, у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов'язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов представника СБУ в Одеській області до [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] про виселення зі службового приміщення Управління Служби безпеки України в Одеській області без надання іншого житлового приміщення, за участю третьої особи без самостійних вимог - Служба у справах дітей Южної міської ради (як орган опіки та піклування), необхідно задовольнити частково, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування службовим жилим приміщенням та стягнути судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial