Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [PERSON] є власником 117/300 частин домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 20.06.2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Товстоноженко А.В. Вказане домоволодіння загалом складається з наступного: житлового будинку літ.А, має житлову площу 37,2 кв.м., загальну площу 92,9 кв.м., житловий будинок літ.Б, має житлову площу 29,2 кв.м., загальну площу 46,2 кв.м., та відповідні господарсько-побутові будівлі та споруди: сараї літ.В, К, гаражі літ. Г, М, туалет літ.Д, навіси літ. Ж, Л, Н, водопровід №1, огорожа № 2-4 та басейн №6. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року проведено реальний поділ вказаного домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та виділено 117/300 частин у власність [PERSON] (бувшому власнику) - житловий будинок літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В. У загальному користуванні залишено водопровід №1, басейн №6, огорожа №2-4, 5, туалет літ. Д. Власниками іншої частини - 183/300 у праві власності на дане домоволодіння є відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вказане домоволодіння знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0782 га, яка перебуває у комунальній власності. Посилаючись на те, що після придбання позивачем 117/300 частин вищевказаного домоволодіння, між позивачем та відповідачами склалися недобросусідські відносини, які виражаються безпосередньо у порушенні правил благоустрою, забезпеченні чистоти та порядку на території домоволодіння, а також у крадіжці майна позивача, що змусило останнього звернутися до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області із заявою про виділ в натурі частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , 21.05.2019 року позивачу надано відповідь, що після виділення позивачу належної йому частини домоволодіння в цілу частину, він зможе звернутися з заявою про надання у власність чи користування земельної ділянки для обслуговування вказаного домоволодіння. Враховуючи вищевикладене, просила виділити [PERSON] в натурі з майна, що є у спільній частковій власності в окрему одиницю 117/300 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та визнати за [PERSON] , право власності на вказаний житловий будинок, що складається з - житлового будинку літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В., як на самостійний об`єкт, згідно висновку судово-технічної експертизи від 26.07.2018 року №70, а також припинити право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] та визначити порядок користування земельною ділянкою, за адресою: [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , виділивши в індивідуальне користування: - [PERSON] , який є власником 117/300 часток домоволодіння [ADDRESS] , земельну ділянку з боку задньої межі та правої бокової межі ( [ADDRESS] , відповідно до Варіанту 1 Висновку судової земельно-технічної експертизи від 26.07.2018 року №70; - [PERSON] та [PERSON] , які є власниками 183/300 часток домоволодіння [ADDRESS] земельну ділянку з боку задньої межі, фасадної межі, лівої бокової межі та правої бокової межі площею 521 м.кв. з виходом (входом) на вулицю Вознесенська с. Чорнобаївка Білозерського району, відповідно до Варіанту 1 Висновку судової земельно-технічної експертизи від 26.07.2018 року №70. Крім того, просила стягнути з відповідачів витрати понесені позивачем на оплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 10.11.2020 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Кучерявого О.С. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що надана позивачем судова будівельно-технічна експертиза виготовлена з порушенням норм ДБН, експертом не враховано рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року, відповідно до якого в загальному користуванні усіх співвласників залишено водопровід №1, басейн №6, огорожу №2-4, 5, туалет літ.Д, проте експертом пропонується виділити відповідачам земельну ділянку на якій будуть розташовані вказані об`єкти. 14.12.2020 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Андруневича В.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважав позовні вимоги безпідставними та такими що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року вищевказане домоволодіння вже було поділено в натурі між співвласниками [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , а [PERSON] (співвласник, у якого позивач згодом купив частину будинку) вже було виділено у власність житловий будинок літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В. Посилаючись на те, що позивачем придбано 117/300 частин домоволодіння, які вже було виділено [PERSON] на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року, та в силу закону спільна часткова власність на вказане домоволодіння припинена та вказана частина домоволодіння є самостійним об`єктом, вважав, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. Вимоги позивача про встановлення порядку користування земельною ділянкою, також вважав безпідставними та такими що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем надано висновок судової будівельно-технічної експертизи №70, відповідно до якого вбачається, що порядок користування земельною ділянкою встановлений між двома співвласниками, з одного боку позивач [PERSON] , а з іншого боку відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , що є недопустимим, оскільки вказаний порядок повинен бути встановлений між усіма співвласниками окремо, в даному випадку між трьома. Також зазначив, що особливості забудови земельної ділянки та варіанти розподілу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , не дають можливості облаштувати три окремі земельні ділянки з дотриманням вимог ДБН, про що було зазначено у висновку будівельно-технічної експертизи №089/2011 від 20.03.2012 року, яка була проведена по справі №2102/2-1317/2011, відповідно до рішення Білозерського районного суду від 23.03.2012 року Крім того, судовою будівельно-технічною експертизою №70 від 26.07.2018 року надано три варіанти порядку користуванні земельною ділянкою, в яких зазначено відстань 0.82 м між проведеною межею між будинками літ. А і літ.Б, що є порушенням вимог пункту 6.1.41 ДБН В.22-12:2018 , відповідно до якого, при розміщені будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту, відстань до межі сумісної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1.0 м. При цьому має бути забезпечено виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами /66/. Для садибної або дачної забудови у разі розміщення житлових будинків у північно-східній, північній та північно-західній частині земельної ділянки відстань від межі слід встановлювати на менше 3 метри. Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою також не підлягають задоволенню, так як всі три варіанти, вказані у висновку експерта не відповідають вимогами пункту 6.1.41 ДБН В.22-12:2018. Висновком експерта №70 від 26 липня 2018 року у всіх трьох варіантах не враховано рішення Білозерського районного суду від 23.03.2012 року, згідно якого у загальному користуванні всіх співвласників залишено водопровід №1, басейн №6, огорожу №2-4,5, туалет літ. Д. Відповідно до цього висновку експерта, водопровід №1, басейн №6, огорожу №2-4 частково №5, туалет літ. Д, будуть розташовані на земельній ділянці, яка пропонується надати відповідачам по справі. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 20.01.2021 року, в порядку ст.ст. 84, 197, 200 ЦПК України, задоволено клопотання представника позивача та у КП «Херсонського бюро технічної інвентаризації» витребувано інвентарну справу на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 16.03.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Андруневич В.М., в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно вимог ч.3, 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.79, 80\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 117/300 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ.А, має житлову площу 37,2 кв.м., загальну площу 92,9 кв.м., житловий будинок літ.Б, має житлову площу 29,2 кв.м., загальну площу 46,2 кв.м., та відповідні господарсько-побутові будівлі та споруди: сараї літ.В, К, гаражі літ. Г, М, туалет літ.Д, навіси літ. Ж, Л, Н, водопровід №1, огорожа № 2-4 та басейн №6, що підтверджується договором купівлі-продажу 117/300 часток домоволодіння серії ННВ №494091 від 20.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Товстоноженко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за №113. Вказане також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №128253739 від 20.06.2018 року та технічним паспортом на вказаний житловий будинок. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року проведено реальний поділ домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а саме: - виділено 117/300 частин у власність [PERSON] (бувшому власнику), яке складається з житлового будинку літ. Б, з прибудовою «б», загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., гараж літ. Г, сарай літ. В.; - виділено 99/300 частин у власність [PERSON] , яке складається з частини житлового будинку літ.А: частина прим. 1-1 площею 5.0 кв.м.; прим. 1-2 площею 12,4 кв.м. частина прим. 1-5 площею 8,2 кв.м.; 1-4 площею 8,2 кв.м.; площею 42,0 кв.м.; прибудова літ. «а» площ. 5,8 кв.м., ганок; літ. М гараж; літ. К сарай; літ. Ж навіс; літ. Л навіс та літ. Н навіс; - виділено 84/300 частин у власність [PERSON] , яке складається з частини житлового будинку літ. А: частина прим. 1-1 площею 16,0 кв.м.; частина прим. 1-5 площею 8,2 кв.м.; прим. 1-6 площею 20,8 кв.м.; площею 45,0 кв.м. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що житловий будинок [ADDRESS] , вже було поділено між трьома співвласниками, шляхом виділення у власність кожному її частини, на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року, а тому вимоги позивача про повторний такий поділ та виділ вказаного домоволодіння є безпідставними та задоволенню не підлягають. Суд також зазначає, що вимоги позивача, щодо припинення права спільної часткової власності та визнання частки позивача самостійним об`єктом нерухомого майна, також задоволенню не підлягають з тих самих підстав, оскільки зазначені вимоги є похідними від першої. Щодо вимоги позивача про встановлення порядку користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що вищевказане домоволодіння, розташоване на земельній ділянці комунальної власності, площею 0,08 га., яка була видана [PERSON] на підставі протоколу засідання правління колгоспу ім.Кірова №3 від 28.09.1973 року для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що вбачається з довідки від 22.02.2019 року за №103 та від 21.05.2019 року за №02-13/Г-333, які видані Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області. Обґрунтовуючи свою вимогу, щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, позивач посилається на недобросусідські відносини між ним та іншими співвласниками та на можливість встановити такий порядок, на підтвердження чого надав висновок судової будівельно-технічної експертизи. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №70 від 26.07.2018 року за результатами проведення експертизи пропонується три варіанти порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS] . Разом з тим, суд не приймає до уваги вказаний висновок, оскільки експертом при проведенні дослідження не враховані частки кожного співвласника, які зазначені у рішенні Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року по цивільній справі №2102/2-1417/2011. В судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що при визначенні порядку користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , нею було взято за основу 117/300 частин домоволодіння, які належать позивачу [PERSON] та шляхом складання часток відповідачів (99/300 [PERSON] , та 84/300 [PERSON] ), взято за основу 183/300 частин домоволодіння, які належать відповідачам. Крім того, судом при прийнятті рішення щодо відмови в задоволенні вимог щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, прийнято до уваги, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року по цивільній справі №2102/2-1417/2011, було з`ясовано всі фактичні обставини справи та встановлено, що особливості забудови земельної ділянки та варіанти розподілу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , не дають можливості облаштувати три окремі земельні ділянки з дотриманням вимог ДБН. Відповідно до ст.1291 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2004 року у справі «Світлана Науменко проти України» (Svetlana Naumenko v. Ukraine), заява № 41984/98, §53). На підставі викладеного, аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, у розумінні ст.77-78 ЦПК України, наявності підстав для задоволення позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, тому й судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, що були понесені позивачем, у відповідності до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача не підлягають

Outcome: dismissed