Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 11.09.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 7_107, згідно якого останній надано кредит у розмірі 96900,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11.09.2023 року. Відповідач з 11.09.2018 року розпочала користуватися кредитними коштами Банку, а саме, встановленим кредитним лімітом в сумі 96900,00 грн. Однак, з березня 2019 року відповідач припинила виконувати належним чином взяті на себе зобов`язання, передбачені Договором. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань відповідачем виникла заборгованість у розмірі 83483,14 грн., а тому у зв`язку з невжиттям відповідачем ніяких заходів щодо погашення заборгованості в передбачений умовами договору строк понад 58 календарних днів з моменту прострочення зобов`язання, представник позивача змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву на позовну заяву не надала, про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно, належним чином про поважність причин неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. А тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.09.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 7_107, згідно якого останній надано кредит у розмірі 96900,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11.09.2023 року. Відповідач з 11.09.2018 року розпочала користуватися кредитними коштами Банку, а саме, встановленим кредитним лімітом в сумі 96900,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За правилом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах кредитного ліміту. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на договір про споживчий кредит від 11.09.2018 року № 7_107 (а.с.11-16) та розрахунок кредитної заборгованості за договором (а.с.20-21). Згідно п. 2.4.2. договору проценти нараховуються банком щомісячно методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточне повернення кредиту, визначеного цим договором. Відповідно до п.п.1.1.12., 2.3, 3.2.1. договору кредит надавався на споживчі цілі, одноразово, шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування відповідача, в тому числі для видачі та обслуговування кредиту. Відповідно до п. 3.3.3. договору позичальник відповідач зобов`язувалась здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1615,00 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредит щомісячно до 11 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок № [NUMBER] , які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язувалася здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором, а саме, 11.09.2023 року. Відповідно до п 3.10.2. договору термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в цьому пункті договору відкладальних обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин, а саме, згідно п.3.10. договору: спливу строку, відведеного законодавством України для усунення порушення споживачем умов договору про споживчий кредит уразі, якщо банк вимагає повернення кредиту, здійснення платежів, строк сплати яких не настав; прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щ погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/і комісіями) на строк понад 58 (п 'ятдесят вісім) календарних днів. Відповідно до п.п.4.3.1., 4.3.2. договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання та визначено, що позичальник зобов`язаний точно в строки, обумовлені цим договором погашати кредит своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі. Позичальник зобов`язується відповідати всіма власними коштами майном по своїх зобов`язаннях що випливають з даного договору. Згідно п. 3.11.1. договору підставою для визначення суми і підстав повернення кредиту або будь-якої неповерненої позичальником банку частини кредиту (включаючи суми нарахованих процентів та інших платежів) служать виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за договором по основній сумі боргу за кредитом, нарахованим процентам та іншим платежам. Пунктом 8.3. договору передбачено, що за порушення взятих на се зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Ствердження представника позивача про те, що відповідач припинила виконувати належним чином взяті на себе зобов`язання з березня 2019 року не підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості. Так, згідно розрахунку останній платіж відповідача на погашення суми кредиту був внесений 23.08.2019 року у сумі 9140,00 грн., а останній платіж на погашення процентів був внесений 17.07.2019 року у сумі 5800,00 грн. В той же час суд звертає увагу, що внесення відповідачем чергових платежів на погашення суми кредиту здійснювалося з простроченнями, кожне з яких не перевищувало 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів, окрім того внесення відповідачем чергових платежів на погашення процентів здійснювалося теж з простроченнями, у тому числі з простроченням понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів, а саме було прострочено черговий платіж від 11.05.2019 року в сумі 3964,50 грн., оскільки чергові кошти на погашення були внесені відвідачем 11.07.2019 року. Відповідно до п.3.10.1., 3.10.2., 3.10.2.1. термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в договорі відкладальних обставин, і відповідач зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань. Приймаючи до уваги те, що після прострочення виконання зобов`язань відповідачем не було вжито ніяких заходів щодо погашення заборгованості в строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит від 11.09.2018 року № 7_107, яка складається з: 73225,00 грн. - заборгованості за основним кредитом; 4815,41 грн. - процентів за користування кредитом; 4317,65 грн. - пені за несвоєчасне погашення основному боргу; 799,78 грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 380,05 грн. - 3 % за несвоєчасне погашення основного боргу; 68,70 грн. - 3 % за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 1921грн. На підставі ст.ст. 526, 536, 626, 629, 634, 638, 639, 1054 ЦК України,

Outcome: approved