Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Процедура : 1.\~У липні\~2019\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , укладеного 01 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] 2. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 25 липня 2019 року, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 3. Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] , адвоката Таранкової О.О., про зміну предмету позову в справі, та змінено предмет позову в справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання за [PERSON] право власності в порядку набувальної давності на будинок [ADDRESS] . 4. Позивачка, [PERSON] , інтереси якої представляє представник, адвокат Таранкова О.О., подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. 5. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, [PERSON] , зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі нявних у справі доказів. 6. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 7. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, [PERSON] : 8. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з березня 2000 року є фактичним власником житлового будинку [ADDRESS] . Зазначала, що згідно письмової розписки від 01 березня 2000 року відповідачка [PERSON] отримала від неї, [PERSON] , грошові кошти у розмірі 25000 гривень за будинок по [ADDRESS] . Згідно даної розписки відповідачка зобов`язувалася протягом 2-х місяців, починаючи з дня отримання грошей, підготувати необхідні документи для оформлення договору купівлі-продажу, але цього зроблено не було. Відповідно до довідки-характеристики та копії технічного паспорту власником будинку зазначена [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Світловодською держнотконторою від 29 липня 1994 №2-1406. Відповідно довідки №460, виданої 08 жовтня 2018 року виконкомом Миронівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, [PERSON] зареєстрована та\~проживає з\~березня 2000\~року за адресою [ADDRESS] , та є користувачем (власником) житлового будинку за вищезазначеною адресою. Оформити документи на нерухоме майно у встановленому законом порядку без [PERSON] у неї не має можливості, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. 9. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] надала суду такі докази: - копію свого паспорта та ідентифікаційного коду; - копію довідки-характеристики Світловодського МБТІ №133 від 06 лютого 2006 року на будинок [ADDRESS] ; - копію технічного паспорту, складеного Світловодським МБТІ 15 грудня 2005 року на будинок [ADDRESS] ; - копію розписки [PERSON] від 01 березня 2000 року видану [PERSON] у підтвердження факту отримання 25000 грн. за будинок [ADDRESS] ; - довідку Миронівського сільського голови №460 від 08 жовтня 2018 року про те. що [PERSON] , 1948 року народження, дійсно зареєстрована та проживає з березня 2000 року в будинку [ADDRESS] ; - заяву [PERSON] від 08 серпня 2019 року про визнання позову [PERSON] про визнання права влансоті на будинок [ADDRESS] ; - копії довідок КП «Буревісник» та ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» про відсутність у споживача [PERSON] за будинок [ADDRESS] , заборгованості по оплаті за воду та електроенергію. Позиція відповідача, [PERSON] : 10. Відповідач, [PERSON] , про дату, час та місце судового засідання повідомлена за місцем її реєстрації належним чином, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала. 11. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. 12. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 13. Згідно письмової розписки 01 березня 2000 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 25000 гривень за будинок по [ADDRESS] . 14. Відповідно до довідки-характеристики та копії технічного паспорту власником будинку зазначена [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Світловодською держнотконторою від 29 липня 1994 №2-1406. 15. Відповідно довідки №460, виданої 08 жовтня 2018 року Миронівським сільським головою Світловодського району Кіровоградської області, [PERSON] зареєстрована та\~проживає з\~березня 2000\~року за адресою [ADDRESS] та є користувачем (власником) житлового будинку за вищезазначеною адресою. 16. З довідок КП «Буревісник» та ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» видно, у споживача [PERSON] за адресою будинок [ADDRESS] , відсутня заборгованість по оплаті за воду та електроенергію. 17. Відповідач, [PERSON] , не надіслала до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомила. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та не спростовані. Джерела права та оцінка суду: 18. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. 19. Згідно п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. 20. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суд враховує, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. 21. Ураховуючи положення п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше з 01 січня 2011 року. 22. При цьому слід виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. 23. Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання судом права власності за набувальною давністю. 24. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 25. Відповідно до ч.1 та ч.4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Висновок суду: 26. Суд зазначає, що позивачкою, [PERSON] , належними, допустимими та достовірними доказами доведено, що вона проживає у будинку [ADDRESS] з березня 2000 року по теперішній час. Отже, строк давнісного володіння позивачкою [PERSON] почався раніше 01 січня 2001 року, тому до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. З 2001 року пройшло більше 10 років, коли позивачка [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно володіє будинком [ADDRESS] . Таким чином, позивач в частині визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно житловий будинок надала суду достатньо доказів, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд вважає можливим ухвалити рішення по суті позовних вимог. 27. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому є правові підстави визнати за [PERSON] право власності в порядку набувальної давності на будинок [ADDRESS] . 28. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 29. На підставі ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved