Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за позивачами право власності по 1/2 частині житлового будинку ( загальною площею 89,10 кв.м., житловою площею 47,80 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул.Польовій, 36 в с.Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого 22 січня 2017 року [PERSON]. Крім того, просить визнати за позивачами право власності по 1/2 частині на земельну ділянку, загальною площею 0,781га, яка складається із ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,250 га, та ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,531 га, що розташовані по вул.Польовій, 36 в с.Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області та належали померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 022172 від 29 січня 2002 року. Також просить визнати недійсним рішення 17 сесії 23 скликання Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 14 січня 2002 року № 95 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян» в частині реєстрації та видачі державного акту на право приватної власності на [PERSON] та державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 055374 від 14 червня 2002 року, виготовлений на імя [PERSON] щодо земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,129 га, що розташована по вул.Польовій, 35 в с.Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області та скасувати його реєстрацію за № 51 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Посилається на те, що 22 січня 2017 року в с.Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку. Крім того, відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані вул.Польовій, 35 в с.Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області; право на земельну частку (пай), що розташована на території Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належали померлій 30 серпня 2001 року [PERSON], після смерті якої спадщину фактично прийняв, але юридично не дооформив [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 20 листопада 2014 року секретарем Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області( реєстровий № 57), відповідно до якого він заповідав все своє майно своїм дітям в рівних частках позивачам по справі. Позивачі спадщину прийняли, подавши у встановлений шестимісячний строк відповідні заяви нотаріусу. Інших спадкоємців, в тому числі тих, що мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами нотаріус відмовив в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за земельну ділянку в звязку з тим, що не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дану земельну ділянку в даний час неможливо у звязку із смертю її власника. Підставою для відмови у оформленні земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вул.Польовій, 35 в с.Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області та яку [PERSON] успадкував за заповітом після [PERSON], стало те, що державний акт про право власності на дану земельну ділянку був виданий після її смерті. Крім того, в момент видачі даного державного акту, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за тією ж адресою був [PERSON] Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним будинком з господарськими будівлями та спорудами підтверджує витягом з погосподарської книги Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 4 на 2016-2020 роки; копією технічного паспорта житловий будинок, що розташований по вул.Польовій, 36 в с.Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області; висновком про технічний стан приватного житлового будинку № 1929 від 24 січня 2018 року. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеною земельною ділянкою підтверджує копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 022172 від 29 січня 2002 року на імя [PERSON]; копією листа Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 23 січня 2018 року; довідкою Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 23 від 02 січня 2018 року; звітом про оцінку майна. Право позивачів на спадщину підтверджує копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON]; копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі; довідками Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №№ 22, 24, 25, 26 від 02 січня 2018 року; копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії АЕК № 834301, серії АЕК № 834302 від 05 червня 2002 року; копіями паспортів позивачів; матеріалами спадкових справ відносно померлих [PERSON] та [PERSON] Факт наявності рішення про реєстрацію та видачу державного акту на імя [PERSON] підтверджує копією рішення Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 95 від 14 січня 2002 року; копією державного акту серії ІІІ-КВ № 055\~374 від 14 червня 2002, виданого на імя [PERSON]. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. В підготовче судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] не зявилися. Представник позивачів направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителів, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача, Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє її спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.1 ст.125 ЗК України( із змінами від 20 грудня 2001 року, станом на момент приватизації) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.152, 155 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ Оскільки представник відповідача позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1235 ЦК України,

Outcome: approved