Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, де просить визнати [PERSON] втратившим права користування житлом, а саме квартирою №14 у будинку №3 по вул.О.Козенка (колишня назва Тельмана) в м.Олександрії Кіровоградської області. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником\~ квартири [ADDRESS] (колишня назва Тельмана) в м.Олександрії Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.03.1993 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.06.1994 року та договором дарування частки квартири від 03.12.2007 року. На правах членів сімї разом з позивачкою у вказаній квартирі зареєстровані: її мати [PERSON] та її син, [PERSON], однак фактично відповідач в спірній квартирі не проживає з лютого 2016 року, зібрав свої речі та проживає у співмешканки, адреса якої не відома. За станом здоровя, будучи інвалідом 2 групи, позивач пересувається виключно на милицях та не має можливості виходити з квартири, її мати прикута до ліжка та не обходиться без її догляду, тож зясувати дійсну адресу сина не має можливості. Відповідач іноді зявляється до квартири, просить грошей, влаштовує сварки з нецензурною лайкою, якщо їх не отримує, знову зникає на тривалий час. Час від часу до квартири приходять різні люди, які розшукують відповідача у звязку з його боргами, крадіжками та аморальною поведінкою, але відповідач в квартирі не проживає. У позивача виникла необхідність оформити субсидію на комунальні послуги, а та обставина, що відповідач зареєстрований в належній їй квартирі не дає їй права скористатися зазначеними пільгами, суттєво погіршує житлові умови, створює перешкоди в користуванні квартирою в зв'язку з чим вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, порушує її право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном відповідно до ст.150 ЖК України. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечили проти\~ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 24.03.1993 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.06.1994 року зареєстрованого за №2-2348 та договором дарування частки квартири від 03.12.2007 року, позивачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (колишня назва Тельмана) в м.Олександрії Кіровоградської області. Відповідно до довідки КП «Житлогосп» від 12.06.2018 року №84 в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], власник, [PERSON], [INFO], мати, [PERSON], [INFO], син. Відповідно до актів-розпоряджень, затверджених директором КП «Житлогосп», від 18.05.2016 року №332 та від 29.05.2018 року №271 [PERSON] зареєстрований в [INFO] (колишня назва Тельмана) в м.Олександрії Кіровоградської області, але за вказаною адресою фактично не проживає з лютого 2016 року, його особисті речі відсутні. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач зареєстрований, але з лютого 2016 року не проживає в [INFO] (колишня назва Тельмана) в м.Олександрії Кіровоградської області, що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належною їй на праві приватної власності квартирою, відповідно до ст.ст.319, 383 ЦК України. Відповідно до статті 41\~Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321\~ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9ЖК України). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~ При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2\~ ст.16 ЦК України. Враховуючи\~ відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування\~ спірним житловим приміщенням. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 150 ЖК України; ст.391 ЦК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та згідно з\~ вимогами ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь\~держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved