Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами 11.02.2010 року був укладений договір № б/н. [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушила умови договору, не виконала їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 11.03.2020 року має заборгованість у сумі - 12 620 грн. 14 коп., яку позивач і просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 21 квітня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 12 травня 2020 року. 12 травня 2020 року перше судове засідання було відкладено на 04 червня 2020 року, у зв`язку з тим, що у відповідача по справі не сплив строк для подачі відзиву. Представник позивача у судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не прибула, про причини своєї неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надала. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: між сторонами 11.02.2010 року був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 7 000, 00 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушила умови договору, не виконала їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 11.03.2020 року за нею рахується заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 12 620 грн. 14 коп., яка складається з наступного: 7 649, 80 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 7 649,80 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1 882, 30 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 2 010, 89 грн. - нарахована пеня; штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 577 грн. 15 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стосовно стягнення сум штрафів, а саме фіксованої частини 500,00 грн. та процентної складової 577,15 грн., суд має зазначити, що згідно із п. 8.6. договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн.+5% від суми позову. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов`язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов`язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто Банк неправомірно просить одночасно застосувати подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Статтею 611 ЦК України, передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов`язань, встановлених законом. Відповідно до статті 625 ЦК України та з урахуванням позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит у сумі 1 882,30 грн. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України, виходячи із 91,46 % задоволених вимог, що складає 1 922,49 грн. судового збору. Таким чином, позов частково обґрунтований, законний та підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial