Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за користування обладнанням, яка виникла на підставі договору оренди №А00041954 від 27 грудня 2108 року в сумі 14 140 грн., вартість наданих додаткових послугу розмірі 6 400 грн. та вартість ремонту пошкодженого обладнання у розмірі 7 700 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі договору оренди №А00041954 від 27 грудня 2108 року позивач передав в тимчасове платне користування відповідача обладнання, зокрема 17 січня 2019 року - риштування клино-хомутові у кількості 1 комплект у комплектації зазначеній в Акті передачі обладнання у тимчасове користування строком на 30 днів - з 17 січня 2019 року по 16 лютого 2019 року, розмір орендної плати за добу становить 500 грн. та 29 січня 2019 року - риштування клино-хомутові у кількості 1 комплект у комплектації зазначеній в Акті передачі обладнання у тимчасове користування строком на 30 днів - з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року, розмір орендної плати за добу становить 120 грн. Оскільки відповідач повернув надане обладнання лише 26 квітня 2019 року, порушує питання про стягнення з останнього орендної плати за користування обладнанням за Актом від 17 січня 2019 року в розмірі 8 100 грн. та за Актом від 29 січня 2019 року в розмірі 6 040 грн., а всього 14 140 грн. Також просить стягнути з відповідача вартість послуг з доставки обладнання та його відвантаження, які надавалися позивачем 17 та 29 січня 2019 року та 26 квітня 2019 року. Крім того, посилається на те, що 26 квітня 2019 року під час повернення обладнання з тимчасового користування відповідача виявлено, що частина обладнання пошкоджена з вини орендаря, що відображено у відповідному акті повернення обладнання з тимчасового користування, який підписаний обома сторонами. Вартість ремонтних робіт на усунення пошкоджень обладнання склала 7 700 грн., які представник позивача також просить стягнути з відповідача. Представник позивача в суді в режимі відеоконференції просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів загальному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 27 грудня 2018 року між ФОП [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди №А00041954, згідно п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендатор приймає у тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання, а орендар зобов`язується виплачувати орендодавцю оренду плату і після закінчення терміну оренди повернути йому зазначене обладнання. Згідно п. 1.2. договору найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються в додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 2.1 договору орендна плата за користування обладнання розраховується на підставі розцінок орендодавця з розрахунку за одну добу й вказується у відповідному додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Орендна плата розраховується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати зазначеної сторонами в акті прийому-передачі обладнання в оренду. Орендна плата нараховується до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування. Згідно п. 2.2 договору вартість оренди зазначено у відповідному додатку, дійсна й не підлягає зміні орендодавцем за умови 100% передоплати орендарем вартості оренди за весь період, зазначений сторонами в Акті передачі обладнання з тимчасового користування. Орендар проводить передоплату за оренду обладнання в розмірі 100% на підставі відповідного додатку до цього договору, або рахунку, виставленого орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду (п. 3.1 договору). Відповідно до п. 3.3 договору гарантований платіж означає платіж по забезпеченню виконання орендарем зобов`язань за цим договором та сплачується орендодавцеві не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Розмір гарантованого платежу визначається у відповідному додатку і повертається орендарю на умовах визначених цим договором. Згідно п. 3.3.1 договору гарантійний платіж орендодавець самостійно використовує у випадку несплати орендної плати, та/або компенсує за його рахунок будь-які збитки, заподіяні з вини орендаря, та/або затримку у якості штрафної санкції. У випадку продовження терміну оренди або часу фактичного користування обладнанням орендар зобов`язаний провести 100% передплати за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну за наступний період оренди. Оплата нараховується з наступного дня, що слідує за датою закінчення попереднього терміну оренди. Оплата за продовження терміну оренди проводиться в день, що відповідає даті закінчення попереднього терміну оренди (п. 3.4 договору). Як передбачено п.п. 4.1 - 4.3. договору початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання визначається у відповідному додатку до цього договору за який нараховується орендна плата відраховується з дати передачі обладнання за актом передачі обладнання з тимчасового користування. Мінімальний строк оренди обладнання зазначається сторонами у відповідному додатку до цього договору. Термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі в оренду, за умови 100% повернення обладнання у технічно справному та незабрудненому стані. Відповідно до п.п. 5.1-5.6 договору орендодавець передає орендарю обладнання згідно відповідного додатку в технічно справному робочому стані, попередивши про всі особливі властивості обладнання. Орендар зобов`язаний у присутності орендодавця в момент передачі пересвідчитися у справності обладнання, яке передасться йому в оренду, а також особливостях його роботи та застосування, і після цього підписати Акт передачі обладнання в тимчасовому користування. У випадку передачі обладнання за місцезнаходженням орендаря транспортування здійснюється за додаткову плату силами орендодавця, вивантаження здійснюється силами орендаря. Оплата таких послуг здійснюється на підставі виставленого рахунку орендодавцем в день надання послуг. Повернення обладнання здійснюється у зв`язку із закінчення терміну оренди або за письмовою вимогою орендодавця у випадках передбачених даним договором. Повернення обладнання засвідчується сторонами шляхом підписання Акту повернення обладнання з тимчасового користування. Орендар повинен повернути обладнання технічно справним, в такому ж стані в якому отримав в оренду з урахуванням його нормального зносу. Усі виявлені несправності, некомплектність, підвищене забруднення і т.д. фіксуються у Акті поверненим обладнання з тимчасового користування й підписується сторонами. Наявність записаних і зазначених вище недоліків служить підставою для пред`явлення претензій до орендаря для відшкодування витрат по їх усуненню. Згідно п. 8.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання обома стропами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за даним договором. На виконання умов укладеного договору, 17 січня 2019 року позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне користування риштування клино-хомутові у кількості 1 комплект у комплектації зазначеній в Акті передачі обладнання у тимчасове користування від 17 січня 2019 року з мінімальним строком оренди на 30 діб, а саме: з 17 січня 2019 року по 16 лютого 2019 року. Розмір орендної плати за добу становить 500 грн. (тобто 15 000 грн. за 30 днів), вартість додаткових послуг (транспортування) становить 2 400 грн., гарантований платіж становить 24 000 грн. Як вбачається з прибуткового касового ордеру №209 від 16 січня 2019 року відповідач [PERSON] сплатив на користь позивача грошові кошти в розмірі 41 400 грн. на підставі договору оренди №А00041954 від 27 грудня 2108 року та рахунку №1190 від 17 січня 2021 року. Крім того, 29 січня 2019 року позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне користування риштування клино-хомутові у кількості 1 комплект у комплектації зазначеній в Акті передачі обладнання у тимчасове користування з мінімальним строком оренди на 30 діб, а саме з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року. Розмір орендної плати за добу становить 120 грн. (тобто 3 600 грн. за 30 днів), вартість додаткових послуг (транспортування) становить 800 грн. Як вбачається з прибуткового касового ордеру №5869 від 29 січня 2019 року відповідач [PERSON] сплатив на користь позивача грошові кошти в розмірі 4 400 грн. на підставі договору оренди №А00041954 від 27 грудня 2108 року та рахунку №1995 від 29 січня 2021 року. Згідно акту повернення обладнання з тимчасового користування вбачається, що риштування клино-хомутові у кількості 1 комплект передане відповідачу в тимчасове платне користування 17 січня 2019 року (акт від 17 січня 2019 року) останнім позивачу повернуто 26 квітня 2019 року в несправному стані та не у повній комплектації. Того ж дня, 26 квітня 2019 року позивач виставив відповідачу рахунки: -№ 38 за послуги з доставки обладнання на об`єкт 17 січня 2019 року, вивіз з об`єкту 26 квітня 2019 року та послуги вантажників в загальному розмірі 3 200 грн.; -№18 за послуги з доставки обладнання на об`єкт 29 січня 2019 року, вивіз з об`єкту 26 квітня 2019 року та послуги вантажників в загальному розмірі 3 200 грн.; -№37 за послуги з ремонту обладнання розмірі 7 700 грн. 21 червня 2019 року позивач направив на адресу відповідача лист - вимогу про сплату протягом семи днів з моменту його отримання заборгованості з орендної плати за користування обладнанням у розмірі 14 140 грн., заборгованості з наданих додаткових послуг у розмірі 6 400 грн. та заборгованості зі сплати вартості ремонту пошкодженого обладнання у розмірі 7 700 грн. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Як передбачено ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 173 ЦК України). Згідно ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач користувався орендованим обладнанням переданим йому за Актом передачі обладнання в тимчасове користування від 17 січня 2019 року до 26 квітня 2019 року, що вбачається з підписаного сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування. Відтак термін оренди обладнання переданого відповідачу за Актом передачі обладнання в тимчасове користування від 17 січня 2019 року склав 99 днів. Під час укладання 17 січня 2019 року Акту передачі обладнання в тимчасове користування відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти в розмірі 41 400 грн., з яких 24 000 грн. - гарантійний платіж, 2 400 грн. - вартість додаткових послуг (транспортування) та 15 000 грн. - вартість оренди обладнання з 17 січня 2019 року по 16 лютого 2019 року, тобто 30 днів. Пунктом 3.3.1 договору передбачено право орендодавця зараховувати гарантійний платіж в рахунок несплати орендної плати. Встановлено, що розмір гарантійного платежу дорівнює 48-ми дням тимчасового користування обладнанням відповідачем (24 000 грн. (розмір гарантованого платежу) / 500 грн. (вартість одного дня оренди обладнання)). Отже загальна кількість оплачених відповідачем днів користування обладнанням становить 78 днів (30 днів (оплачені під час укладання Акту передачі обладнання в тимчасове користування від 17 січня 2019 року) + 48 днів (оплачені за рахунок сплаченого відповідачем гарантованого платежу)). Таким чином встановлено, що неоплачена відповідачем кількість днів тимчасового користування обладнанням позивача наданим згідно Акту передачі обладнання в тимчасове користування від 17 січня 2019 року становить 21 день (99 днів (загальна кількість днів користування обладнанням) - 78 днів (оплачена відповідачем кількість днів користування обладнанням)). Відтак, розмір заборгованості відповідача по оплаті вартості орендної плати за Актом передачі обладнання в тимчасове користування від 17 січня 2019 року становить 10 500 грн. (21 день * 500 грн.). Проте, враховуючи те, що суд згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених стороною позивача вимог, з відповідача на користь позивача в якості заборгованості по оплаті вартості орендної плати за Актом передачі обладнання в тимчасове користування від 17 січня 2019 року слід стягнути заявлену позивачем суму в розмірі 8 100 грн. і тим частим позовні вимоги в цій частині задовольнити. Розрахунок заборгованості зазначений в позові матеріалам справи і умовам договору не відповідає і до уваги судом не береться, як безпідставний. Що стосується решти позовних вимог, то підстав для їх задоволення судом не встановлено з огляду на наступне. Так, згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідач повернув позивачу надані ним 29 січня 2019 року в тимчасове користування риштування клино-хомутові у кількості 1 комплект у комплектації зазначеній в Акті передачі обладнання у тимчасове користування від 29 січня 2019 року суду не надано. Відтак суд позбавлений можливості встановити наявність та розмір заборгованості відповідача по оплаті вартості орендної плати за Актом передачі обладнання в тимчасове користування від 29 січня 2019 року. Крім того, суд звертає увагу на те, що як передбачено п. 5.3 договору оренди, у випадку передачі обладнання за місцезнаходженням орендаря транспортування здійснюється за додаткову плату силами орендодавця, вивантаження здійснюється силами орендаря. Оплата таких послуг здійснюється на підставі виставленого рахунку орендодавцем в день надання послуг. Вартість послуг з транспортування обладнання за адресою місцезнаходження відповідача внесені в рахунки на оплату №38 та №18 від 26 квітня 2019 року вже були включені позивачем у вартість орендної плати, яка зазначена в Актах передачі обладнання у тимчасове користування від 17 та 29 січня 2019 року та відповідно оплачені відповідачем 16 та 29 січня 2019 року, що підтверджується прибутковими касовими ордерами №209 та №5869. Не встановлено судом й підстав для стягнення з відповідача вартості послуг вантажників в розмірі 400 грн. та 600 грн., що внесені позивачем в рахунки на оплату №38 та №18 від 26 квітня 2019 року, коли сторони умовами договору домовилися, що вивантаження здійснюється силами орендаря. Разом з тим, належних, допустимих та достатніх доказів того, що позивачем дійсно надавалися послуги зазначені в рахунках на оплату №38 та №18 від 26 квітня 2019 року й на вказані в них суми суду не надано, коли самі тільки рахунки про це складені самим позивачем не є достатнім доказом на підтвердження цих обставин. Сторонами погоджено тільки на дання та отримання транспортних послуг на суми 2 400 грн. згідно акту від 17 січня 2019 року та на суму 800 грн. згідно акту від 29 січня 2019 року, які відповідачем повністю оплачені. Відтак в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на транспортування обладнання судом не встановлено. Що стосується доводів позивача про стягнення вартості ремонту пошкодженого обладнання в розмірі 7 700 грн., то суд зазначає наступне. Так, згідно п. 5.6 договору усі виявлені несправності, некомплектність, підвищене забруднення і т.д. фіксуються у Акті поверненим обладнання з тимчасового користування й підписується сторонами. Наявність записаних і зазначених вище недоліків служить підставою для пред`явлення претензій до орендаря для відшкодування витрат по їх усуненню. Разом з тим, в Акті повернення обладнання з тимчасового користування від 26 квітня 2019 року містяться лише загальні посилання на те, що обладнання повернуто у несправному стані та в не повній комплектації. Однак, які конкретно несправності та некомплектність виявлено орендодавцем під час повернення обладнання з тимчасового користування відповідача в Акті від 26 квітня 2019 року не зазначено, коли згідно п. 5.6 договору саме наявність записаних і зазначених недоліків служить підставою для пред`явлення претензій до орендаря для відшкодування витрат по їх усуненню. Крім того, суд звертає увагу на те, що стороною позивача суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що позивач дійсно зазнав витрат по ремонту пошкодженого обладнання, розмір яких в суді не доведено. Відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Таким чином, судом вставлено порушене право позивача, яке підлягає захистові, а позов про це частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial