Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 13.09.2007 року банк надав [PERSON] (далі - Відповідач) кредит у розмірі 2 000(дві тисячі) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 13 125 (тринадцять тисяч сто двадцять п'ят) грн. 76 коп. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № б/н від 06.12.2006 року у означеному розмірі 13 125 (тринадцять тисяч сто двадцять п'ят) грн. 76 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. 10 червня 2014 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.58). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення підприємства поштового зв'язку про вручення судової повістки (а.с.57) , причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань від неї не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 13.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2 000(дві тисячі) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, позичальник зобов'язалася повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом (а.с.8 ). Означений кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем відповідачеві такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідності до Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався повернути кредит та плату за його користування не пізніше закінчення строку дії картки, однак [PERSON] в добровільному порядку кредитні кошти не повернула, чим порушила прийняті на себе договірні зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, позивач належним чином свої договірні зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.01.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 13 125 (тринадцять тисяч сто двадцять п'ят) грн. 76 коп., де заборгованість за кредитом - 5 088 (п'ять тисяч вісімдесят вісім) грн. 87 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 436 (п'ять тисяч чотириста тридцять шість) грн. 29 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 499(одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 37 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот)грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 601(шістсот одна) грн. 23 коп. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; комісію за обслуговування кредиту, та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за Договором № б/н від 13.09.2007 року заборгованість у загальному розмірі 13 125 (тринадцять тисяч сто двадцять п'ят) грн. 76 коп., де заборгованість за кредитом - 5 088 (п'ять тисяч вісімдесят вісім) грн. 87 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 436 (п'ять тисяч чотириста тридцять шість) грн. 29 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 499(одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 37 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот)грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 601(шістсот одна) грн. 23 коп. - штраф (процентна складова). Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved