Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Прокурор, діючи в інтересах держави в особі Харківського національного аграрного університету імені [PERSON] (далі - Університет), звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення та зняття з реєстрації, вказуючи, що на балансі Університету перебуває гуртожиток №7, розташований за адресою: м.Харків, Стадіонний проїзд, б.14, який утримується для проживання слухачів Інституту післядипломної освіти та співробітників Університету. У вказаному гуртожитку проживає та зареєстрована громадянин [PERSON] [PERSON] Куанг , на підставі договору довірчого управління майном від 25.04.2008 р., укладеним між Університетом та АТЗТ «Інтелс». Вказаний договір належним чином не посвідчений та не зареєстрований, тому вважається неукладеним. Крім того, відповідач не навчається та не працює в Університеті, відповідного ордеру на вселення до гуртожитку не отримував, наказ керівника Університету за погодженням з його профспілковим комітетом не видавався. Просить суд виселити відповідача з гуртожитку та зняти з реєстрації за вказаною адресою, оскільки його вселення та проживання є безпідставним та незаконним, а реєстрація проведена з порушенням вимог законодавства . В судовому засіданні представник позивача прокурор Харківської місцевої прокуратури №3 [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник Університету [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач займає кімнату № 90. Представник Фрунзенського РВ в м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач та представник Міністерства аграрної політики та продовольства України в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суд не сповістили. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутність відповідача та третіх осіб. Суд, заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Відповідно до частини 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Згідно ст. 129 ЖК України, єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку . В судовому засіданні встановлено, що гуртожиток № 7 за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, б.14, знаходиться в оперативному управлінні Університету, який є вищим навчальним закладом державної форми власності четвертого рівня акредитації. Основні засоби та майно, що рахується на балансі Університету, у тому числі гуртожиток, є власністю держави в особі Міністерства аграрної політики України, що підтверджується повідомленням від 09.06.2008 р. (а.с. 8). За даними [PERSON] України в Харківській області, відповідач - громадянин [PERSON] [PERSON] Куанг зареєстрований у гуртожитку за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, б.14, з 12.09.2006 р. (а.с. 13). Вселення відповідача до гуртожитку відбулось на підставі договору довірчого управління майном, кладеного в простій письмовій формі 25.04.2008 р. між ректором Університету [PERSON] (як засновником), та генеральним директором АТЗТ «Інтелс» [PERSON] (як керуючим). Вказаний договір не був нотаріально посвідчений, відтак є неукладеним, що підтверджується постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2009 р. по справі № 35/31-09 за позовом АТЗТ «Інтелс» до Університету про визнання договору дійсним та за зустрічним позовом Університету до АТЗТ «Інтелс» про визнання договору недійсним. Відповідно до п. 15 Примірного положення про гуртожитки, житлова площа в гуртожитку не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом. Таким чином, мешканці гуртожитку наймають жилу площу у підприємства, організації, установи, де вони працюють або навчаються, - тимчасово, на період роботи або навчання, на умовах, визначених Главою 4 ЖК України та Примірним положенням про гуртожитки. Згідно пункту 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] Міністрів Української РСР № 208 від 03.06.1986 року, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не перебуває і не перебував у трудових правовідносинах з Університетом, не є студентами цього ВУЗу, рішень про надання їй жилої площі в гуртожитку навчальним закладом не приймалося та спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення, відповідачеві не видавався. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач безпідставно користується спірним приміщенням гуртожитку, у зв*язку з чим є таким, що не має права користування житловим приміщенням, та підлягає виселенню з підстав, передбачених ст.132 ЖК України, без надання іншої житлової площі. Спір щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку на час розгляду справи відсутній, і вказане питання може бути вирішено в порядку виконання рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у звязку з чим вказані вимоги не підлягають задоволенню, як передчасно заявлені. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З підстав, передбачених ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивач на час подання позову був звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved