Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Представник ТОВ «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство» (далі по тексту - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10565, 98 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2010 року між Позивачем та Відповідачем були підписані договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у житловому [ADDRESS]. Відповідач є власником вказаної квартири. Відповідач користується житлово-комунальними послугами та повинен в повному обсязі здійснювати оплату за надані йому житлово-комунальні послуги, в свою чергу Позивач, як їх виконавець зобов'язаний своєчасно надавати послуги. Разом з тим, Відповідач з березня 2010 року здійснює оплату зи житлово-комунальні послуги в повному обсязі. Станом на 23.09.2014 року загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 10 565, 92 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, а також пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. У зв'язку з цим Позивач змушений був звернутись до суду з позовом. В судове засідання представник Позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника позивача, зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 10.03.2010 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № Б6К317 (К) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (а.с. 22-25). Відповідно до п. 1 Договору Виконавець (Позивач) зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 17 Договору Споживач (Відповідач) зобов'язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Відповідно до п. 15 Договору, за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. 10.03.2010 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № Б6К317 (У) про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 26-28). Відповідно до п. 1 предметом цього Договору є забезпечення виконавцем (Позивачем) надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS], а споживачем (Відповідачем) - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 5 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 11 Договору, споживач (Відповідач) зобов'язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Пунктом 8 Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлені відповідно до Розпорядження КМДА № 933 від 10.11.2010р. Як було встановлено судом, починаючи з березня 2010 року Відповідач не в повному обсязі сплачує житлово-комунальні послуги. У зв'язку з цим, у Відповідача перед Позивачем за період з березня 2010 р. по 23 вересня 2014 р. виникла заборгованість на загальну суму 10 565,98 грн. із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, що підтверджується розрахунками, наданим Позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних, а також пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, яка загалом становить 10 565, 98 грн. та понесені Позивачем судові витрати в розмірі - 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved