Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію за актами порушень та за спожиту електричну енергію у розмірі 5 680,76 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». У зв`язку з не оплатою за надані позивачем послуги, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 01 січня 2020 року з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних становить 2 158,73 грн. Дану заборгованість позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того, в період з вересня 2015 року по березень 2018 року під час перевірок квартири [ADDRESS] працівниками ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» було виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (далі по тексту - Правила користування електричною енергією для населення), та за наслідком виявлених порушень позивачем складено Акти про порушення. В даний період часу відбувалися засідання комісії з розгляду вищевказаних актів про порушення, на яких відповідними комісіями було встановлено, що дані Акти складені правомірно та проведено розрахунки обсягів і вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення на загальну суму 3 522,03 грн., а також встановлено строки для їх сплати. Оскільки відповідачем грошові кошти у визначеному розмірі погашені не були, позивач просить суд захистити його право шляхом стягнення заборгованості за актами порушень у судовому порядку. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії регулюються Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року за №28 (далі по тексту - ПКЕЕ) та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії. Як встановлено судом, [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», який є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Відповідно до п.п. 19, 20, 21 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно боржником за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Згідно з п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. А пунктом 42 даних Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення та п.19 договору про користування електричною енергією встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема за порушення правил користування. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі стст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачував вартість наданих послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за спожиту електричну енергію, яка станом на 01 січня 2020 року складає 2 158,73 грн., яка складається з основного боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 1 574,58 грн. та 584,15 грн. - 3% річних та інфляційної складової боргу. Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію за актами порушень, судом встановлено наступне. Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Як встановлено судом вище, відповідач [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. Водночас, пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. А підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 ПКЕЕ визначено, що постачальник електричної енергії за регульованим тарифом, в свою чергу, має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці. Так, судом встановлено, що 28 вересня 2015 року під час перевірки квартири [ADDRESS] працівниками позивача було виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, зокрема, самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії, після відключення. Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Ті ж самі вимоги встановлені також і у п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, у відповідності до якого, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На виконання вимог п. 53 Правил користування електричною енергією для населення та за наслідком виявлених порушень працівниками енергопостачальної організації, 28 вересня 2015 року оформлено Акт про порушення №45391. З вказаного Акту вбачається, що він складений за участю споживача, який відмовився від підпису в акті. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення та п.19 договору про користування електричною енергією від 03.03.2004 року встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема за порушення правил користування. При цьому, пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що на підставі акта енергопостачальник має право, відповідно до постанови «Про затвердження Методики обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (далі по тексту - Методика), визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. 25 листопада 2015 року відбулось засідання комісії з розгляду акта про порушення №45391 від 28.09.2015 року, якою встановлено правомірність його складення та у відповідності до п. 3.5 Методики проведено розрахунок вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення на суму 341,63 грн. Крім того, за період з 23 вересня 2016 по 21 березня 2018 року, представниками позивача за адресою відповідача було складено ще п`ять Актів про порушення Правил про самовільне підключення за №048877, №049031, №049782, №04114 та №05130. З вказаних Актів вбачається, що вона складені без споживача, який був відсутній під час перевірки та складанні актів. У відповідності до правил, відбулось засідання комісії з розгляду кожного акта про порушення за №048877, №049031, №049782, №04114 та №05130, якими встановлено правомірність їх складення та у відповідності до п. 3.5 Методики проведено розрахунки вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушень відповідачем Правил користування електричною енергією для населення на загальну суму 3180,40 грн. Оскільки, відповідачем визначені рішеннями комісії сума грошових коштів у загальному розмірі 3 522,03 грн. не сплачено, вона є його заборгованістю та підлягає стягненню у судовому порядку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного, взявши до уваги Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року №1357 та

Outcome: approved