Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Прокурор Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради в особі комунальної 8-ої міської клінічної лікарні звернувся із позовом до відповідачів про стягнення з [PERSON] витрат в сумі 3391 грн. 36 коп. на лікування потерпілої [PERSON] від злочину, вчиненого відповідачем [PERSON] Позовні вимоги вимоги мотивує тим, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.08.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, зокрема в тому, що внаслідок порушення ним правил безпеки дорожнього руху, 12.11.2012 року о 19.15 год. по вул. Пасічна в м. Львові керуючи транспортним засобом «Daewoo Nexia» д.н.з. [NUMBER], він здійснив наїзд на пішохода [PERSON], чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих ушкоджень у виді множинних ран, синців та саден на голові, шиї, руках, ногах, перелому кісток основи черепу з розривом правої барабанної перетинки забоєм головного мозку, переломів кісток лицевого скелету зі звихом 1,4,5,6,7 лівих верхніх зубів, травматичного видалення 2-го верхнього лівого зуба, потерпіла проходила курс стаціонарного лікування в нейрохірургічному відділенні комунальної 8-ої клінічної лікарні м. Львова з 12.11.2012 року по 27.11.2012 року. Оскільки за час лікування установою було затрачено на лікування потерпілої від злочину коштів на загальну суму 3391 грн. 36 коп., а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні вище наведеним. Представник позивача комунальної 8-ої міської клінічної лікарні в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про слухання справи у його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача комунальної 8-ої міської клінічної лікарні. Відповідач [PERSON] відносно позовних вимог заперечив, суду пояснив, що дійсно його визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди під час якої він заподіяв потерпілій [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. В той же час вважає, що його цивільна відповідальність на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу від 01.02.2012 року №АВ/1691326, а відтак відшкодування шкоди завданої внаслідок лікування потерпілої повинен нести страховик. У зв'язку із цим просить відмовити в задоволенні позову до нього. Представник відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими розписками про вручення судових повісток (а.с.29,33,39), причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє з таких підстав. У відповідності до ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду. Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.08.2013 року (а.с.5-7) [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, зокрема у тому що він 12.11.2012 року о 19.15 год. по вул. Пасічна в м. Львові керуючи транспортним засобом «Daewoo Nexia» д.н.з. [NUMBER], внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], чим спричинив їй тілесні ушкоджень у виді множинних ран, синців та саден на голові, шиї, руках, ногах, перелому кісток основи черепу з розривом правої барабанної перетинки забоєм головного мозку, переломів кісток лицевого скелету зі звихом 1,4,5,6,7 лівих верхніх зубів, травматичного видалення 2-го верхнього лівого зуба, частина з яких відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Судом встановлено, що в період з 12.11.2012 року по 27.11.2012 року, у зв'язку із отриманими ушкодженнями різного ступеня важкості, потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м. Львова. Згідно представленої довідки комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м. Львова від 21.02.2013 року №247 (а.с.8), комунальною установою за весь період перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні затрачено коштів на загальну суму 3391 грн. 36 коп. У відповідності до положень ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. На підставі наведеного, оскільки дійсно позивачем проведено лікування потерпілої від злочину [PERSON] у зв'язку із чим понесено витрати на загальну суму 3391 грн. 36 коп., а відповідач визнаний винним, на підставі вироку суду, у скоєнні даного злочину, суд вважає підставними позовні вимоги про відшкодування понесених позивачем витрат за рахунок відповідача [PERSON] В той же час, оскільки судом встановлено, що комунальна 8-а міська клінічна лікарня м. Львова перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова, а відтак позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача вказані витрати в користь місцевого бюджету м. Львова. Одночасно задовольняючи позовні вимоги суд приходить до переконання про безпідставність заперечень відповідача [PERSON] в частині того, що понесені комунальним закладом витрати на лікування потерпілої особи від злочину підлягають стягненню з страховика з таких підстав. Дійсно в судовому засіданні встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 12.11.2012 року, у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована страховиком ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу від 01.02.2012 року №АВ/1691326 (а.с.24). Відповідно до названого Закону, а також укладеного договору страхування передбачено відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Оскільки, позивач не являється потерпілою особою від злочину, і винними діями [PERSON] безпосередньо йому не заподіяно шкоди, а відтак суд вважає, що правова природа заподіяних позивачу збитків у зв'язку із лікуванням потерпілої [PERSON] є іншою від тієї, що становить шкоду заподіяну життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У зв'язку із цим посилання відповідача [PERSON] про безпідставність позовних вимог щодо нього є необґрунтованими.

Outcome: approved