Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у розмірі 3914,29 грн. та по відсотках в розмірі 1633,89 грн., а також судові витрати в розмірі 1921 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконує в повному обсязі умови договору споживчого кредиту ПС № 489 від 17.11.2017 року та допустила утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача [PERSON] у дане судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просила винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 17.11.2017 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено\~договір споживчого\~кредиту (пенсійний)\~ПС №489,\~згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5400 грн. під 44% річних, загальним строком користування 12 місяців, з обовязком погасити кредит до 17.11.2018 року (а.с.8,9). Як вбачається\~з наданих\~позивачем довідок\~про стан\~заборгованості по\~кредиту та\~процентів за\~договором споживчого\~кредиту,\~відповідач зобовязання\~за вказаним\~договором належним\~чином не\~виконала,\~у звязку\~з цим\~утворилась заборгованість\~по кредиту станом по листопад 2018 року включно в розмірі 3914,29 грн., а також заборгованість по відсотках станом по лютий 2019 року включно в розмірі 1633,89 грн. (а.с.10,11). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобовязання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved