Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути у порядку регресу з [PERSON] на користь Товариста обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 6 228,59 грн. матеріального збитку; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» судовий збір у розмірі 243,60 грн., посилаючись на те, що 11.01.2013 р. між [PERSON] та ТзДВ «СК «НАСТА», укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/0043836. Згідно Договору страхування, застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв при керуванні автомобілем «ЗАЗ», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. 20.02.2013 р. по проспекту Г.Сталінграду в м. Києві, відбулось зіткнення забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача із автомобілем «ДЕУ», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок ДТП, останній автомобіль було пошкоджено. Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем, Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.03.2013 р. Згідно п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На виконання Договору страхування, ТзДВ «СК «НАСТА» виплатило страхове відшкодування в розмірі 6 228,59 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля «ДЕУ», д. р. н. [NUMBER], за мінусом франшизи). Відповідно до п. п. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно п. п. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документа. Відповідач письмово не повідомив страховика про настання страхового випадку, отже до ТзДВ «СК «НАСТА», у порядку регресу, перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої власнику автомобіля «ДЕУ», д. р. н. [NUMBER], внаслідок ДТП. 25.03.2014 р між ТзДВ «СК «НАСТА» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір № 2503 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор (ТзДВ «СК «НАСТА») відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу по договору страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих страхувальнику по Договору страхування (п. 144 Додатку №1). Відповідно до ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язані іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, позивач є правонаступником ТзДВ «СК «НАСТА» у правовідносинах по стягненню страхового відшкодування у порядку регресу. Відповідач позовні вимоги позивача визнає частково. Так, в дійсності було ДТП, де на нього було складено протокол та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Він вважав, що оскільки його машина була застрахована, то всі відшкодування повинна нести страхова компанія. Він не знав, що він повинен письмово повідомляти страхову компанію, так як він одразу після ДТП повідомляв страхову компанію лише усно. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 11.01.2013 року між ТзДВ «Страхова компанія «Наста», та [PERSON] було укладено Договір страхування наземного транспортного засобу № АЕ/0043836, згідно якого позивач зобов'язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «ЗАЗ 110247», реєстраційний номер [NUMBER]. 20 лютого 2013 року о 06 год. 50 хв. по проспекту Г. Сталінграду, 58 в м. Києві, керуючи автомобілем «ЗАЗ», н.з. [NUMBER], не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух прямо або праворуч», перед розворотом завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Деу» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 4.4 д.1, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано механічні ушкодження автомобілю «ДЕУ», реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Страховим випадком відповідно до договору страхування визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. 20 лютого 2013 року було надано заяву про настання події, що має ознаки страхованого випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу до ТзДВ «Страхова компанія «Наста». Згідно зі Звітом № 2013-02-20/014 від 29.05.2013 року, складеним оцінювачем ТОВ «Ваш Асистанс», який діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 13748/12, виданого Фондом державного майна України 27.08.2012 р., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Деу», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження, складає 8 074,31 грн. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 01 червня 2013 року позивачем було встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 6 228 грн. 59 коп. Відповідно до страхового акту № 2013-02-20/014 від 10.06.2013 року та платіжного доручення № 192 від 09.09.2013 року ТДВ «СК «Наста»» 09.09.2013 року здійснив виплату страхового відшкодування 6276,37 грн. Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Після виплати страхової суми, у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] як особи, винної у заподіянні шкоди. 25.03.2014 р між ТзДВ «СК «НАСТА» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір № 2503 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор (ТзДВ «СК «НАСТА») відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу по договору страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих страхувальнику по Договору страхування (п. 144 Додатку №1). Відповідно до ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язані іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, позивач є правонаступником ТзДВ «СК «НАСТА» у правовідносинах по стягненню страхового відшкодування у порядку регресу. Право позивача на звернення із вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що була виплачена ним, підтверджується також ч. 1 ст. 1191 ЦК України, яка визначає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, за умови виникнення нового зобов'язання при регресі строк позовної давності починається з моменту виплати страхового відшкодування, як це передбачено у частині 6 статті 261 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Так, згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 6 ст.261 ЦК України за регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з системного аналізу змісту ст. 599 та ч. 6 ст. 261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності за регресними вимогами починається з дня його виконання в повному обсязі. Встановивши, що виплата позивачем страхового відшкодування в повному обсязі відбулася 09 вересня 2013 року, і позов пред'явлено 31 серпня 2015 року, тобто в межах трьохрічного строку позовної давності. За таких обставин, позивач має право на стягнення коштів у повному розмірі. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про ухваленням рішення про задоволення позову в повному обсязі, тому суд стягує з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завданні збитку в розмірі 6 228 грн.. 59 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд прису\-джує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про\-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved