Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Софіївська приватна нотаріальна контора, про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер її батько позивача [PERSON] . Після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки загальною площею 8,200 га, розташована на території Софіївської селищної ради, яка належала померлому, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] виданого 26.12.2001 року. Згідно ст. 1261 ЦПК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом померлого. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом є її брати [PERSON] та [PERSON], які отримали по 1/3 частині майна померлого. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦПК України, позивач вважається такою, що прийняла спадщину після померлого батька, [PERSON], так, як на момент смерті спадкодавця позивачка була малолітньою. 13 травня 2015 року позивач звернулась до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини померлого, але не змогла цього зробити по тій причині, що спадкоємець не має можливості одержати необхідні документи для оформлення своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за її відсутності про що надала до суду відповідну заяву . Відповідач [PERSON] та [PERSON], проти позивних вимог не заперечують, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності . Третя особа державний нотаріус належним чином повідомлена про місце, час, та дату розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 серпня 2004 року (а.с. 6). Після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки загальною площею 8,200 га, розташована на території Софіївської селищної ради, яка належала померлому, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] виданого 26.12.2001 року (а.с. 5). Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦПК України, позивач вважається такою, що прийняла спадщину після померлого батька, [PERSON], так, як на момент смерті спадкодавця позивачка була малолітньою. 13 травня 2015 року позивач звернулась до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини померлого, але не змогла цього зробити по тій причині, що спадкоємець не має можливості одержати необхідні документи для оформлення своїх спадкових прав (а.с.8- 9). Відповідно до ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1261, 1267 ЦК України передбачено, що при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON]. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом є її брати [PERSON] та [PERSON], які отримали по 1/3 частині майна померлого. Отже до позивача, як спадкоємця першої черги, перейшли всі права та обов'язки спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звертається увага на те, що відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved