Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 02 вересня 2012 року у селі Зеленьки Миронівського району Київської області на 96 кілометрі + 500 метрів автодороги Київ-Знамянка з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Хонда Акорд», д.н.з. [NUMBER], належний на праві власності [PERSON] Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач не мав. Шкода володільцю пошкодженого автомобіля була відшкодована на підставі судового рішення за рахунок коштів фонду захисту потерпілих в розмірі 50000 гривень. В добровільному порядку витрати, понесені на відшкодування шкоди, спричиненої з вини відповідача, не відшкодовані, тому позивач просив в судовому порядку стягнути з нього вказану суму коштів та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1378 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, до позовної заяви представником позивача додано письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач вдруге не зявився до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Зі згоди представника позивача, викладеній у поданій до суду заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до підпункту а) пункту 41.1 статті. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. В судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 2012 року у селі Зеленьки Миронівського району Київської області на 96 кілометрі + 500 метрів автодороги Київ-Знамянка сталося зіткнення автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Хонда Акорд», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода стала результатом порушення водієм [PERSON] ряду вимог Правил дорожнього руху. Водій під час керування автомобілем проявив неуважність, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки і виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Хонда Акорд», д.н.з. [NUMBER], належний на праві власності. [PERSON] Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04 червня 2013 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Хонда Акорд», д.н.з. [NUMBER], становить 115282 гривні 38 копійок. Вказані обставини встановлені вироком Миронівського районного суду Київської області від 07 листопада 2013 року. Вказаним судовим рішенням [PERSON] визнано винним за ст. 286 ч. 1 КК України та засуджено до покарання у виді обмеження волі, частково задоволено цивільний позов потерпілого та стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 50000 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вирок Миронівського районного суду Київської області від 07 листопада 2013 року, яким [PERSON] засуджено за ст. 286 ч. 1 КК України, набрав чинності та є обовязковим для суду з питань чи мали місце дії, наслідком яких було настання страхового випадку та сплата страхового відшкодування, та чи вчинені вони саме відповідачем. Факти, встановлені вироком суду з вказаних питань, не можуть бути оспорені при розгляді даної справи. На підставі підпункту а) пункту 41.1 статті. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та судового рішення, МТСБУ 20 грудня 2013 року видало наказ № 4907 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в розмірі 50000 гривень. 23 грудня 2013 року вказана сума коштів була перерахована [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-20549 від 23.12.2013. Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач відшкодував спричинену відповідачем шкоду і в силу закону до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток. З урахуванням наведених обставин суд вважає, що відповідач є відповідальним за збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 02 вересня 2012 року. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодував спричинену ним шкоду, і в звязку з цими обставинами у нього виникло право регресу до заподіювача шкоди. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатив 1378 гривень судового збору, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 41237 від 09 лютого 2016 року. Вказані понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 22, 1191 ЦК України, ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved