Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у березні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON], яка фактично була власником квартири [ADDRESS], оскільки будучи членом ЖБК «Волга» повністю внесла пайовий внесок за вказану вище квартиру. Представник позивачки зазначає, що єдиною спадкоємницею [PERSON] є позивачка, проте за життя, її мати, заповіт на належне їй майно не склала, а тому позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Проте, постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 29.11.2014 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину на вказану вище квартиру, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації за померлою [PERSON] на це майно. Позивачка зазначає, що оскільки вона є єдиною спадкоємницею майна, яке залишилось після смерті її матері [PERSON] та фактично спадкове майно прийняла, оскільки постійно проживала разом з матір'ю за адресою спірної квартири, а саме: [ADDRESS], представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом, на вказану вище квартиру. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, направили на адресу суду письмові пояснення та просили розглянути справу за їх відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останніх на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 28-29, 30-31). Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника та дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO], батьками якої були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Встановлено, що позивачка 11.10.1984 р. уклала шлюб з громадянином [PERSON], після чого змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 9). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла (а.с. 10). Встановлено, що відповідно до Довідки ЖБК «Волга» від 20.10.2014 р., [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS] 10.04.1985 р. повністю внесла пайовий внесок за вказану квартиру в розмірі 2 466 руб. 45 коп. (а.с. 13). Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємницею належного їй майна, стали її дочка [PERSON] позивачка по справі. Встановлено, що у жовтні 2014 р. позивачка [PERSON] звернулась до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] Проте, постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. від 29.11.2014 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 11). Встановлено, що підставою для відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] державним нотаріусом зазначено відсутність реєстрації право власності останньої на зазначену вище квартиру. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні не встановлено інших спадкоємців першої черги відповідно до положень зазначеної вище норми, а тому позивачка є єдиною спадкоємницею після смерті своєї матері [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємницею після смерті своєї матері [PERSON], спадкоємницею першої черги за законом на спадщину, яка відкрилась, а саме: приміщення квартири [ADDRESS], суд вважає можливим визнати права власності позивачки на вказане майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову [PERSON], який відповідно до ст. 60 ЦПК України доведений в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. На підставі, ст.ст. 321, 328, 1220, 1261, 1268. 1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 60, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved