Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Прокурор м. Димитров в інтересах держави в особі Димитровської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, потерпілої від злочину. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що проведеним у кримінальному провадженні № 12013050490001431 досудовим розслідуванням за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 129 ч. 1 КК України, встановлено, що 6 вересня 2013 р. [PERSON] знаходячись в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] вживав алкогольні напої, після чого заснув у вказаній квартирі. 06.09.2013 року о 23 годині 00 хвилин [PERSON] прокинувшись у вказаній квартирі перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, став виганяти власницю квартири [PERSON] і [PERSON], оскільки вважав, що вони знаходяться у нього дома. В момент відмови залишити квартиру, між [PERSON], [PERSON] і [PERSON] виникла сварка, в ході якої [PERSON] взяв на кухні вказаної квартири кухонний ніж і на підґрунті особистої неприязні, що виникла в нього до [PERSON] умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс їй чотири удари ножем по тілу. В результаті умисних дій [PERSON] спричинених потерпілій [PERSON] було заподіяно: колото-різане поранення живота у лівій клубовій області, проникаюче в черевну порожнину без ушкодження внутрішніх органів, яке ускладнилося кровотечею в черевну порожнину близько 200 мл крові і згустків (видалено при операції), яке починається колото-різаною раною на шкірі живота в лівій здухвинній ділянці на 8,0 см вправо від верхньої передньої кості лівої клубової кістки, від якої йде рановий канал у напрямку спереду назад, зліва направо, проникає в черевну порожнину, де і втрачається. Вказане тілесне пошкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя; по одній колото-різаній рані шкіри та м'яких тканин: передній поверхні грудної клітини зліва по середньо-ключичній лінії, в проекції 7 міжребер'я, від якої проходить рановий канал у напрямку спереду назад і сліпо закінчується в м'яких тканинах, та лівій молочній залозі у нижньо-внутрішньому квадранті по середньо-ключичній лінії, від якої проходить рановий канал у напрямку спереду назад, знизу вгору і сліпо закінчується в м'яких тканинах лівого плеча по задній поверхні нижньої третини. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, як такі, що вимагають для лікування термін понад 6 днів, але не більше 21 дня. Своїми діями [PERSON] вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України. Крім того, [PERSON] вчинив погрозу вбивством щодо [PERSON], тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Димитровської міської лікарні з 07.09.2013 р. по 13.09.2013 р. На її лікування закладом охорони здоров'я витрачено кошти у сумі 969,84 грн. Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 21.11.2013 р. [PERSON] засуджено до покарання за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; за ч.1 ст. 129 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту, остаточне покарання [PERSON] призначено в порядку ст. 70 ч.1, 2, ст. 72 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Цивільний позов під час розгляду кримінального провадження не заявлявся.. Оскільки Димитровська центральна міська лікарня фінансується з бюджету міста Димитров, прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Димитровської міської ради 969,84 грн., витрачених на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. Представник позивача Димитровської міської ради до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Прокурор до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач на час розгляду справи відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Селидівській виправній колонії № 82, повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, згідно матеріалів виконання судового доручення відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, оскільки не вважає за потрібне (а.с.28-30). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Димитровського міського суду Донецької області від 21 листопада 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч.1, 129 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Потерпілою від злочину, передбаченого ст.121 ч.1, є [PERSON], якій було заподіяно умисне тяжке тілесне ушкодження (а.с. 6-10). Згідно довідки Димитровської центральної міської лікарні від 13.02.2014 р., [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ДЦМЛ з 07.09.2013 року по 13.09.2013 року. На її лікування було витрачено бюджетних коштів на загальну суму 969,84 грн. (це вартість койко-днів без урахування вартості медикаментів) - (а.с.5) Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). Згідно ст.121 Конституції України на прокуратуру України покладається функція представляти інтереси громадянина чи держави в суді у випадках, передбачених законом. Оскільки за вироком суду доведено скоєння злочинів відповідачем і його визнано винним у спричиненні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] були витрачені кошти, які не відшкодовані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.1206 ЦК України,

Outcome: approved