Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просить суд стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором, оскільки остання в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобовязання. Сторони в судове засідання не зявились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча остання була належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про день та час розгляду та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 1 квітня 2013 року між [PERSON] акцептовано публічну пропозицію позивача про укладення кредитного договору, шляхом підписання заяви-анкети № 031-054258/13-00938-вкл-к (а.с.7-8). Відповідно до укладеної анкети-заяви відповідачу встановлено кредитний ліміт на суму 7 000 гривень на строк 12 місяців. Відповідач припинив виконувати взяті на себе зобовязання по поверненню отриманого кредиту, в звязку з чим, виникла заборгованість, яка становить 10 691,02 гривня. За розрахунком наданим банком така заборгованість складається із: 6 754,86 гривні - заборгованість по кредиту; 3 936,16 гривень - заборгованість по відсоткам (а.с.6). Зазначені правовідносини врегульовані та закріплені наступними нормами матеріального права Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову і відсутність на даний час підстав для відмови або часткової відмови у його задоволенні з наступних підстав. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобовязань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На теперішній час, договір укладений між сторонами по справі є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобовязань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобовязань в причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу заборгованості. Окрім зазначеного, так як позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог на підставі приписів ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд справи в розмірі 243,60 гривні за позовну вимогу (майнового характеру) про стягнення заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved