Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві зазначив, що 21.05.2011 року в м. Донецьку на вул. Артема, з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем «Фольксваген», державний номер [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16.06.2011 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «ІЖ», державний номер [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] Відповідно до акту авто товарознавчого дослідження № 1439-280511-у від 01.06.2011 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ІЖ», становить 6 837 грн. 38 коп. Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» позивач здійснив регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 5 853 грн. 64 коп., згідно платіжного доручення № 497 від 08.02.2012 року. 24.04.2012 року позивач звернувся до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час відповідач в добровільному порядку витрати не компенсував. Просив стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов'язані з регламентною виплатою в розмірі 5 853 грн. 64 коп., судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. Представник позивача Приступа Л.Л. у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розгляд справи вести у його відсутність, та в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Згідно відповіді з Жовтневого РВ у місті Маріуполі ГУДМС України в Донецькій області № 25-2942 від 09.10.2014 року (а.с.19), [PERSON] значиться знятим з реєстрації містця проживання з адреси: [ADDRESS], тому останній про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення у пресі (а.с.24). Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], 21.05.2011 року о 18.45 годин, керуював транспортним засобом «Фольдсваген-Поло», державний номер [NUMBER], у Ворошиловському районі міста Донецька, по вул. Артема біля будинку № 63, скоїв зіткнення з автомобілем «ІЖ», державний номер [NUMBER], в результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Ворошиловського районного суду міста Донецька від 16.06.2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. (а.с.2). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб. У зв'язку із тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ним ДТП не була застрахована, на підставі заяви [PERSON] від 20.09.2011 року (а.с.3), та акту авто товарознавчого дослідження № 1439-280511-у від 01.06.2011 року (а.с.5-9), МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 5 853 грн. 64 коп., про що свідчить платіжне доручення № 497 від 08.02.2012 року (а.с.10). Згідно листа № 9706/3-2-05 від 24.04.2012 року, МТСБУ звернулось до [PERSON] задля добровільного відшкодувати страхових виплат, проте дотепер в добровільному порядку відповідачем витрати не компенсовані (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Данний про те, що [PERSON] є особою, яка зазначена у п. 13.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в матеріалах справи відсутні. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу витрати, пов'язані з регламентною виплатою у розмірі 5 853 грн. 64 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним, та документально підтверджені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Разом з тим відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Оскільки представник позивача не надав жодних розрахунків про час зайнятості особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням або під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, та не надав документального підтвердження сплати позивачем суми винагороди за надання правової допомоги, суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги у розмірі 1500 гривень. На підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах», ст.ст. 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved