Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 жовтня 2017 року о 01 годині 00 хвилин головою Чернівецької районної організації УТМР Бойко Г.Г. припинено протиправні дії [PERSON] та [PERSON], які здійснювали незаконне полювання на зайців-русаків на полях Білянської сільської ради Чернівецького районну Вінницької області. Протокол №112684 від 20.10.2017 та матеріали за фактом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, направлено для розгляду до Чернівецького районного суду. З'ясовано, що 20 жовтня 2017 року о 01 годині 00 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Volkswagen» зі світлом фар, в нічний час на полях Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області разом із [PERSON] здійснювали полювання в заборонених на те місцях, у заборонений час, забороненим способом, а саме [PERSON] здійснював відстрілювання тварин, внаслідок чого були відстріляні (добуті) чотири тварини (зайці-русаки), чим вказані особи порушили п.п. 1, 3, 4 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання». За результатами розгляду вказаних матеріалів Чернівецьким районним судом 23.11.2017 винесено постанови в справах №150/675/17 та 150/676/17, згідно яких на [PERSON] та на [PERSON] накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу на суму 1020 гривень із конфіскацією незаконно здобутих зайців-русаків в кількості чотирьох тварин, з конфіскацією рушниці та без конфіскації засобу вчинення правопорушення (транспортного засобу). Розмір завданої шкоди становить 32000 гривень, яка обрахована у відповідності до такс для обчислення відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, в добровільному порядку розмір шкоди не відшкодований, а тому позивачем пред'явлено позов про стягнення шкоди в примусовому порядку. Прокурор у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Долучив до матеріалів справи належним чином завірені копії постанов про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та [PERSON], реквізити рахунку для зарахування коштів за заподіяну шкоду в сфері мисливства та полювання для оплати стягнень відповідно до законодавства. Позивач - Державна екологічна інспекція у Вінницькій області явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, у надісланому на електронну адресу суду клопотанні просить судове засідання провести за його відсутності у зв'язку із відсутністю достатнього фінансування на оплату відряджень. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Чернівецької районної організації Українського товариства мисливців та рибалок Бойко Г.Г. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Окрім того, долучив до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів громадської організації. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із відміткою пошти «вручено особисто 29.05.2018 та 30.05.2018», «вручено особисто 02.07.2018 та 02.07.2018». Ухвалою від 22.05.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом заступника керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави - Державної екологічної інспекції України в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чернівецька районна організація УТМР, до [PERSON], [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 26 червня 2018 року. Ухвалою суду від 26 червня 2016 року розгляд справи відкладено на 11 липня 2018 року. Ухвалою суду від 11 липня 2018 року розгляд справи відкладено на 23 липня 2018 року за клопотанням прокурора у зв'язку із відсутністю відомостей належного повідомлення відповідачів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що відповідачі, будучи належним чином повідомленими про судові засідання у даній справі, повторно не з'явилися у судове засідання, суд, зважаючи визначені ст. 275 ЦПК України строки розгляду справи, вирішив розглянути справу заочно на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 20 жовтня 2017 року головою Чернівецької районної організації УТМР припинено протиправні дії [PERSON] та [PERSON], які, керуючи автомобілем марки «Volkswagen» зі світлом фар, у нічний час на полях Білянської сільської ради Чернівецького районну Вінницької області здійснювали полювання в заборонених місцях, у заборонений час, забороненим способом, а саме [PERSON] шляхом відстрілювання тварин добув чотирьох зайців-русаків. Із копії протоколу про адміністративне правопорушення №112683 від 20.10.2017, складеного головою Чернівецької РО УТМР Бойко Г.Г. слідує, що [PERSON], [INFO], о 01 год. 00 хв. 20.10.2017 в нічний час проводив полювання з використанням світла фар автомобіля, який належить [PERSON], на території Білянської сільської ради, що є порушенням ч.ч. 1, 3, 4 ст. 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 85 КУпАП, а також ч.ч 1, 3, 4 ст. 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання». У порушника виявлено та вилучено чотири тушки зайців із слідами вогнепальних поранень. Із копії протоколу виявлення та вилучення від 20.10.2017 слідує, що голова Чернівецької РО УТМР в присутності свідків біля 01 год. 00 хв. 20.10.2017 знаходився в мисливських угіддях Чернівецької РО УТМР біля с. Біляни, де виявив автомобіль «Volkswagen». В оглянутому за згодою водія автомобілі в багажному відділенні було виявлено чотири тушки зайців зі слідами вогнепальних поранень, які були вилучені та здані на дослідження у Вінницьку обласну регіональну лабораторію ветеринарної медицини. Із копії протоколу розтину трупа тварин №42 від 20.10.2017 слідує, що смерть наданих на розтин зайців-русаків наступила внаслідок вогнепального поранення із мисливської зброї. Згідно розрахунку розміру збитків завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання від 02.03.2018, розмір шкоди за незаконне полювання зайця-русака становить 32000 гривень (по 8000 грн. за одного зайця-русака). Із копій постанов Чернівецького районного суду Вінницької області у справах №150/675/17 від 23.11.2017 та №150/676/17 від 23.11.2017 про накладення адміністративного стягнення слідує, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 85 КУпАП, та накладено: - на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень з конфіскацією незаконно добутих зайців-русаків в кількості чотири тварини та рушниці; - на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень з конфіскацією незаконно добутих зайців-русаків в кількості чотири тварини та без конфіскації засобу вчинення правопорушення (транспортного засобу). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто судом встановлено, що діями відповідачів державі було завдано шкоду на загальну суму 32000,00 гривень, яка була розрахована на підставі «Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.06.2017 №301/222, що підтверджується відповідним розрахунком. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, дані положення віднайшли своє відображення також і в п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру». Згідно статті 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»). У частині 3 вказаної статті зазначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно положень ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Під поняттям «інтереси держави» розуміють закріплену Конституцією та законами України, міжнародними договорами та актами систему фундаментальних цінностей у найважливіших сферах життєдіяльності українського народу та суспільства (політичній, соціальній, економічній науково-технічній, інформаційній, військовій). В основі «інтересів держави» є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 визначено, що оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованих на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до Конституції України може бути орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств із часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їхній діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Як вбачається із тексту позовної заяви, на виконання вимог ст. 56 ЦПК України прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив що позов виник у зв'язку з необхідністю відшкодування завданих збитків державі в особі Державної екологічної інспекції України в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. У матеріалах справи містяться листи Могилів-Подільської місцевої прокуратури начальнику Державної екологічної інспекції у Вінницькій області за №75вих-18 від 23.02.2018, у якому міститься опис виявленого порушення природоохоронного законодавства та факту не стягнення заподіяної шкоди, а також №70-70вих18 від 04.04.2018, в якому повідомляється про підготовлення цивільного позову в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до [PERSON] та [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охоронну навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», полювання - це дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов), мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах. У ст. 12 вказаного Закону зазначено, що до полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю. Відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» забороняється, зокрема: полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону (якими є посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин, відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання), крім того, забороняється полювання у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу). До полювання, відповідно до ст. 12 Закону прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, з будь-якою стрілецькою зброєю, або з продукцією полювання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», добування мисливських тварин здійснюється за дозволом - ліцензією або відстрільною карткою. За відстрільною карткою здійснюється полювання на пернату дичину, кроля дикого, зайця-русака, єнотовидного собаку, вовка, лисицю, шакала, куницю кам'яну, норку американську, тхора лісового. Пунктом 5 частини першої статті 20 вищевказаного Закону забороняється транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування. Внаслідок полювання в заборонених на те місцях, у заборонений час, забороненими способами, а саме в нічний час із застосуванням автомобіля зі світлом фар, внаслідок якого були відстріляні (добуті) чотири тварини (зайці русаки), відповідачами [PERSON] та [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 32000,00 гривень, яка була розрахована на підставі «Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.06.2017 №301/222, що підтверджується відповідним розрахунком. У ч. 1 п.п. г, ґ, й ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належать: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до ч. 7 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України 28.09.2017 № 652, Державна екологічна інспекція для виконання покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до вимог статті 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків на Чорнобильської катастрофи катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов'язком держави. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об'єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Об'єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Відповідно до вимог ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Прокурором до матеріалів справи долучено відповідь управління ДКСУ у Чернівецькому районні Вінницької області за №02-60/303 від 19.07.2018 із зазначенням реквізитів рахунку для зарахування коштів за заподіяну шкоду в сфері мисливства та полювання для оплати стягнень відповідно до законодавства згідно таблиці, де також зазначено, що розмежування коштів, які надійшли за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності здійснюється відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 та п. 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України. За приписами п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених п. 1 ч. 2 ст. 671 цього Кодексу), є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Відповідно до ст. 66 Конституції України, кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, спричинена відповідачами не відшкодована, що в свою чергу негативно впливає на здійснення Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області політики направленої на охорону навколишнього природного середовища. Органом, який уповноважено державою здійснювати охорону навколишнього природного середовища є Державна екологічна інспекція України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між шкодою, яка заподіяна державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання і неправомірними діями відповідачів існує прямий причинний зв'язок, а також те, що відповідачами не відшкодовано шкоду, заподіяну в результаті їх неправомірних дій, встановлених постановами про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. КУпАП, які не оскаржувалися відповідачами та набули законної сили. Суд дійшов до переконання, що позов заступника керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави - Державної екологічної інспекції України в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чернівецька районна організація Українського товариства мисливців та рибалок, до [PERSON], [PERSON], про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим такий підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню в рівних частинах понесені прокуратурою Вінницької області судові витрати, а саме судовий збір по справі в розмірі 1762,00 грн. (по 881 гривні 00 коп.)

Outcome: approved