Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Прокурор Голопристанського району діючи в інтересах держави звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час прокурорської перевірки було встановлено отримання [PERSON] у власність земельної ділянки площею 32,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Краснознам'янської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області. Підставою набуття права власності у державному акті зазначено рішення Краснознам'янської сільської ради № 77 від 27.12.2000 року. Однак, вказаним рішенням земельна ділянка відповідачці не надавалась. Таким чином, [PERSON] отримала землю без правової підстави, а тому в силу ст. 1212 ЦК України повинна її повернути. Однак, на теперішній час, спірна земля перебуває у оренді у ФГ «Блізнеци» згідно укладеного між вказаним господарством та [PERSON] договору оренди. Виходячи з цих обставин, позивач просить визнати недійсним державний акт, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, зобов'язати ФГ «Блізнеци» повернути у державну власність землю та зобов'язати Відділ Держземагенства скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. В судовому засіданні прокурор прокуратури Голопристанського району Кобзар А.І., представляючи інтереси позивача, позовні вимоги підтримав на підставах викладених в позові та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Вимогу про зобов'язання ФГ «Блізнеци» повернути земельну ділянку у власність держави уточнив, а саме відмовився від способу її повернення шляхом складання акту прийому-передачі з відповідним уповноваженим державним органом. Представник Відділу Держземагенства у Голопристанському районі в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їхньому задоволенні відмовити, оскільки підставою на яку посилається позивач є внесення недостовірних відомостей до державного акту, що фактично по своїй суті є кримінальним правопорушенням вчиненим однією із посадових осіб відділу Держзеагенства. Однак, на доведення такого твердження прокуратурою не було надано належних доказів. Таким чином, за цих обставин, прокуратурою зроблено припущення стосовно внесення недостовірних відомостей без встановлення винних осіб, що до моменту його доведення не може прийматися судом до уваги, а отже й не може слугувати підставою для задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ФГ «Блізнеци»в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення сторін, які з'явились, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд проходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 373 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ХС № 041690, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 32,6 га. на території Краснознам'янської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського товариства. Згідно ст. 9 ЗК України від 18.12.1990 (який діяв на час отримання відповідачкою земельної ділянки) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належало, зокрема, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу. Згідно із ст.17 ЗК України передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадилася Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, мали подавати заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначалися бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядала заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляла землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджувався із сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подавався до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Таким чином, підставою для передачі у власність земельних ділянок у колективну та приватну власність у 2000 році мало бути рішення відповідної Ради народних депутатів. У 2013 році, прокуратурою Голопристанського району було проведено перевірки та встановлено, що рішення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] Краснознам'янською сільською радою ніколи не приймалось. Відповідно до державного акту серії ІІІ-ХС № 041690, підставою набуття відповідачкою права власності на земельну ділянку зазначено рішення Краснознам'янської сільської ради № 77 від 27 грудня 2000 року. З дослідження вказаного рішення вбачається, що ним сільська рада надала земельну ділянку в розмірі 11,67 кадастрових гектарів громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Прізвища відповідачки у вказаному переліку осіб не зазначено. Отже, враховуючи відсутність документу про передачу відповідачці нерухомого майна, набуття у власність [PERSON] земельної ділянки, яке посвідчене наданим суду правовстановлюючим документом є безпідставним. За цих обставин, державний акт серії ІІІ-ХС № 041690 до якого внесені недостовірні відомості стосовно підстави набуття права власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Також, як вбачається з листа начальника Відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області, 27.03.2007 року між [PERSON] та ФГ «Блізнеци» було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Реєстраційний номер договору 040772100003. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ч. 1 ст. 3, 4 ЗУ «Про оренду землі» об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Виходячи з того, що в ході розгляду справи судом був встановлений факт не набуття [PERSON] у власність земельної ділянки, а отже вона не мала права вчиняти відносно неї будь-які дії в тому числі передавати її в платне строкове користування третім особам, договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним, як такий, що укладений неналежною особою-орендарем. Статтею 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно із ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі укладеного між [PERSON] та головою ФГ «Блізнеци» Білим О.О., який є невід'ємною частиною договору оренди землі, вбачається, що спірна земельна ділянка була передана у користування та прийнята головою фермерського господарства. Оскільки земельна ділянка вибула з власності держави не правомірно та на теперішній час знаходиться в користуванні ФГ «Блізнеци», суд,

Outcome: approved