Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок [ADDRESS] , та в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 50,70 кв.м., підсобною площею 18,30 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, сараю літ. Г, вбиральні літ. Д, сараю літ. Е, огорожі № 1-5, споруди № 6. За час життя [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, яким заповідала усе своє майно позивачу (заповіт від 12 жовтня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 60). Однак до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк позивач не зверталась, але вона проживала разом з померлою на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялась. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 16 жовтня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Оригінали правовстановлюючих документів були втрачені спадкодавцем, на теперішній час відновити їх неможливо, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, від її представника - адвоката Златі Н.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок [ADDRESS] , та в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 50,70 кв.м., підсобною площею 18,30 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, сараю літ. Г, вбиральні літ. Д, сараю літ. Е, огорожі № 1-5, споруди № 6. За час життя [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, яким заповідала усе своє майно позивачу (заповіт від 12 жовтня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 60). Однак до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач не зверталась, але вона проживала разом з померлою на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялась, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 16 жовтня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності померлої [PERSON] , докази сумісного проживання з [PERSON] , копію заповіту та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved