Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача, [PERSON], споживача електричної енергії, про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. В обґрунтування предявленого позову посилався на те, що між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та відповідачем виникли договірні відносини з постачання електричної енергії. Однак відповідач, що мешкає по вул. Фурманова 9 в. м. Маріуполі, не своєчасно вносить плату за спожиту ним електричну енергію, на підставі чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 9820,91 грн. станом на 4 червня 2015 року. Враховуючи наведене, просив суд стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі разом із судовими витратами на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Ухвалою суду від 21 листопада 2016 року зі згоди представника позивача в якості співвідповідача у вказаній справі була залучена [PERSON] В подальшому свої позовні представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» збільшив, на підставі чого просив суд в дольовому порядку стягнути з обох відповідачів заборгованість з електропостачання, що виникла станом на 9 листопада 2016 року перед позивачем, та яка складає загалом 23409,59 грн. Також просив суд стягнути з відповідачів судові витрати на користь позивача. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні на задоволенні заявленого позову в його уточненій редакції наполягала, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, при цьому не заперечуючи проти стягнення усієї суми боргу з [PERSON], як співвласника домоволодіння 9 по вулиці Фурманова в м. Маріуполі та фактичного споживача послуг позивача з електропостачання за період з липня 2014 року по листопад 2016 року включно. У судовому засіданні відповідач, [PERSON] В М., проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що він дійсно є співвласником будинку 9 по вулиці Фурманова в місті Маріуполі, де встановлений натомість один прилад обліку електроенергії. Іншим співвласником такого домоволодіння є [PERSON] Однак рішення суду від 17 вересня 1990 року, яким було визначено співвласниками по 1/2 частки кожного буд. 9 по вул. Фурманова в м. Маріуполі його та [PERSON] у Маріупольському БТІ не реєструвалось. Зазначав також, що він з 1991 року в будинку 9 по вулиці Фурманова в м. Маріуполі не мешкає, де мешкає його колишня дружина, [PERSON], разом із спільною донькою, [PERSON] Просив відмовити на підставі цього у позові. Відповідачка, [PERSON], в судовому засіданні, визнаючи предявлений до неї позов повністю, вказувала, що вона дійсно мешкає постійно по вулиці Фурманова 9 в м. Маріуполі разом із своєю донькою, [PERSON] Додавала, що вона є власницею 1/2 частки буд. 9 по вул. Фурманова в м. Маріуполі за рішенням суду. При цьому у такому будинку [PERSON] протягом останніх років не мешкає. Вказувала також, що у зазначеному будинку дійсно встановлений один прилад обліку електроенергії, який знаходиться на будинку, до якого доступ відкритий. Не заперечувала також проти зазначених у розрахунках представниками позивача показів приладу обліку по вул. Фурманова 9 в м. Маріуполі станом на 9 листопада 2016 року. Не була на підставі наведеного також проти стягнення з неї виставленої за уточненими позовними вимогами представником позивача суми заборгованості в розмірі 23409,59 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що особовий рахунок № 450-53 відкритий в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в місті Маріуполі по вул. Фурманова 9 на відповідача, [PERSON], що підтверджується копією електронної бази даних позивача (а. с. 10). Факт належності на праві власності [PERSON] будинку 9 по вулиці Фурманова в м. Маріуполі відповідно до договору купівлі-продажу від 26 лютого 1987 року підтверджується відомостями з Маріупольського міського БТІ Донецької області від 25 лютого 2016 року (а. с. 28). Натомість відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17 вересня 1990 року, яке набуло чинності, за [PERSON] та за [PERSON] відповідно було визнано право власності за кожним на 1/2 частку домоволодіння 9 по вулиці Фурманова в місті Маріуполі (а. с. 45). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Орджонікідзевського райвиконкому міста Маріуполя, актовий запис № 219 від 3 травня 1990 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після чого дружині залишено прізвище без змін «Цуканова» (а. с. 44). Згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим відділом РАЦС Приморського райвиконкому міста Маріуполя, актовий запис № 280 від 22 квітня 1993 року, вбачається, що [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 67). Суд зазначає, що за ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції на момент винесення рішення суду від 17 вересня 1990 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором, якою визнається вручення речі набувачеві. Згідно із п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 зазначено, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Суд при цьому зауважує, що виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права до набрання чинності Цивільним кодексом України (від 2003 року) та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (від 2004 року). На підставі переліченого суд робить висновок, що оскільки судове рішення від 17 вересня 1990 року набуло чинності, за яким було визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] за кожним на 1/2 частку будинку 9 по вулиці Фурманова в місті Маріуполі, то з моменту набрання таким рішенням законної сили [PERSON] набула право власності на 1/2 частку зазначеного будинку відповідно до положень цивільно-правових норм, що діяли на момент виникнення такого права власності відповідачки. Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року) (далі за текстом рішення - ЦК) право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Враховуючи, що [PERSON] правомірно набула право власності на 1/2 частку буд. 9 по вул. Фурманова в м. Маріуполі, то вона є співвласником такого домоволодіння нарівні із [PERSON] Згідно до ст. 714 ЦК за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За ч. 4 ст. 26 Закону «Про електроенергетику» передбачено відповідальність споживача електроенергії за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі за текстом - Правила) передбачено, що споживач електроенергії зобовязаний оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно до довідки про споживання електроенергії з 11 липня 2014 року по 4 червня 2015 року за особовим рахунком № 450-53 вбачається, що споживачі заборгували позивачу з врахуванням показів приладу обліку на підставі діючих у той момент тарифів споживання електроенергії загалом 9820,91 грн. (а. с. 9, 10, 72). Крім цього факт наявності заборгованості у споживачів підтверджується актом звіряння розрахунків за електроенергію від 12 травня 2015 року по вул. Фурманова 9 в м. Маріуполі, підписаною донькою відповідачів, яка, як було встановлено судом, фактично мешкає по вулиці Фурманова 9 в м. Маріуполі (а. с. 11). Також на підставі довідки про споживання електроенергії за період з липня 2014 року по листопад 2016 року включно вбачається, що за особовим рахунком № 450-53 за період з 11 липня 2014 року по 30 листопада 2016 року було за показниками приладу обліку спожито 26008 кВт/год., на підставі чого споживачі заборгували позивачу з урахуванням проведених оплат на підставі діючих у той момент тарифів споживання електроенергії загалом 23409,59 грн. (а. с. 73-74). З урахуванням переліченого суд вважає, що розглядом справи було встановлено факт порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, оскільки вони заборгували позивачу оплату зі спожитої електричної енергії по вул. Фурманова 9 в м. Маріуполі. Суд також зауваує, що відповідно до копії паспорту [PERSON] та відомостей з Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 19 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] з 15 січня 2003 року по теперішній час зареєстрований [INFO] (а. с. 22, 43). В свою чергу на підставі копії паспорту [PERSON] та відомостей з Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 14 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON] з 11 лютого 2000 року по теперішній час зареєстрована [INFO] (а. с. 60, 64-65). Також судом на підставі довідки № 72 було встановлено, що [PERSON] працює в теперішній час молодшою медсестрою прибиральницею палатного стаціонарного відділення № 2 КПЛУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» (а. с. 70). Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не зареєстрований та не мешкає протягом 2014 2016 років по вулиці Фурманова 9 в місті Маріуполі, тим самим не споживаючи електроенергію за цією адресою, що визнавалось також [PERSON], то фактично належним йому майном у вигляді 1/2 частки буд. 9 по вул. Фурманова в м. Маріуполі [PERSON] не користувався протягом такого часу, отже на підставі переліченого він не повинен брати участь у сплаті боргу перед позивачем, що виник в загальній сумі 23409,59 грн. зі споживання електроенергії за цією адресою. Таким чином, оскільки це не заперечувалось сторонами по справі, з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підлягає стягненню заборгованість, що утворилась за спожиту електроенергію по вул. Фурманова 9 в м. Маріуполі, яка складає загалом 23409,59 грн. Оскільки сума судового збору, внесена ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» при зверненні до суду із цим позовом, була повністю сплачена відповідачкою [PERSON] 21 листопада 2016 року в розмірі 1378 грн. на користь позивача, тобто до ухвалення судового рішення по вказаній справі, то вимоги представника позивача за ст. 88 ЦПК України про стягнення з відповідачів на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» судових витрат в сумі 1378 грн. не підлягають задоволенню (а. с. 69).

Outcome: partial