Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 40 170, 54 грн., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також судових витрат на суму 4878, 80 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 01.04.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ марки Renault Fluence реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням власника [PERSON] та ТЗ марки Renault Sandero реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Сторонами було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а третьою особою також - повідомлення про подію, що може бути визнана страховою, згідно яких, на думку позивача, можна зробити висновок, що винним у скоєнні ДТП є [PERSON] .. Повідомлення про подію, що може бути визнана страховою, було прийнято представником ПАТ «Київський страховий дім», однак представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків Товариство не надало. У зв`язку із цим, позивач самостійно обрав експерта, яким було складено Протокол огляду транспортного засобу №986/18 від 16.04.2018 року та Протокол огляду транспортного засобу №986/18/1 від 26.04.2018 року. 10.01.2019 року отримав Звіт про оцінку автомобіля, в якому встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу в розмірі - 40 170, 54 грн. Представник позивача наголошує, що позивач звертався до ПАТ «Київський страховий дім» після складення протоколів огляду автомобіля із заявою про страхове відшкодування, яка була прийнята, однак жодної виплати здійснено не було, і ще раз, повторно, з врахуванням висновку експерта, однак йому було повідомлено, що Товариство перебуває у процесі припинення відповідно до рішення Загальних зборів, а строк звернення кредиторів із вимогами до третьої особи тривав з 10.08.2018 року до 10.10.2018 року, а тому позивач навряд, чи зможе отримати кошти за страховий випадок. Також зазначає, що на звернення позивача до центрального офісу ПАТ «Київський страховий дім» в Києві, останній не надав ніяких відповідей, на телефонні дзвінки не відповідав, а прибувши до головного офісу Товариства, позивач дізнався що він взагалі зачинений та не працює. Враховуючи факт, що ПАТ «Київський страховий дім» перебуває в процесі припинення та не відповідає на звернення позивача щодо відшкодування страхових виплат, у позовній заяві позивач просив стягнути матеріальну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки з [PERSON] . Подає розрахунок суми судових витрат, а саме сум судового збору та професійної правничої допомоги. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 17.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження. До підготовчого засідання у справі - 25.09.2020 року, представник позивача подав клопотання про заміну неналежного відповідача та залучення третьої особи, яке ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 07.10.2020 року задоволено. Замінено відповідача на належного - ПАТ «Київський страховий дім», залучено третьою особою [PERSON] надано учасникам строк для подання відзиву та пояснень третьої особи. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 03.11.2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явився. Були належно повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.89). Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся поштою. Відзиву на позов не подав. Поштові конверти, надіслані ПАТ «Київський страховий дім» з копіями ухвал суду, а також матеріалами позовної заяви повернувся до суду з відміткою поштового відділення «вибули» (а.с. 73). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Пояснень не подав. Про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся поштою та телефонограмою. Поштові конверти, надіслані третій особі за адресою, вказаною у позовній заяві, повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній» (а.с.84). Суд враховує обізнаність [PERSON] про розгляд справи Залізничним судом, оскільки про підготовче засідання, призначене на 18.09.2020 року, його було повідомлено телефонограмою (а.с.47). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про повідомлення ПАТ «Київський страховий дім» про дату, час та місце розгляду справи за позовом представника [PERSON] - [PERSON] до ПАТ «Київський страховий дім», третя особа [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.87, 88). Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак його представник не з`явився в судове засідання, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач не подав відзив на позов, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.04.2018 р. 0 12:15 год. по вул.Виговського, буд.100 у м.Львові мала місце ДТП за участю транспортного засобу марки Renault Fluence реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням власника [PERSON] та транспортного засобу марки Renault Sandero реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить останньому на праві власності, про що було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що в результаті вказаної ДТП транспортному засобу марки Renault Fluence реєстраційний номер [NUMBER] , що належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.10), були завдані механічні пошкодження (а.с.11). Разом з тим, як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на 01.04.2018 р. була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 7551174 від 18.09.2017 року (а.с.12). Відповідно до вказаного полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду майну становить 100 000, 00 грн. на одного потерпілого, при нульовій франшизі. [PERSON] 04.04.2018 року звернувся до свого страховика ПрАТ «Київський страховий дім» із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, де зазначає про обставини дорожньо-транспортної пригоди, завдані пошкодження та свою вину. Повідомлення було прийнято (а.с.13). Згідно п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Однак, як зазначає представник позивача, до дня подання позову відповідач ПрАТ «Київський страховий дім» свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків не надав, тому позивач самостійно обрав собі експерта, яким було складено протоколи огляду транспортного засобу від 16.04.2018 року (а.с.14), та від 26.04.2018 року (а.с.15). Відповідно до Звіту №25/19 про оцінку автомобіля Renault Fluence реєстраційний номер [NUMBER] вартість відновлювального ремонту автомобіля без ПДВ складає 51 281, 24 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику автомобіля Renault Fluence реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , без ПДВ, становить 40 170, 54 грн. (а.с.16-38). Виходячи із скріншоту сайту відповідача, ПрАТ «Київський страховий дім» повідомляє, що загальними зборами акціонерів від 10.08.2018 року про припинення ПрАТ «Київський страховий дім» шляхом ліквідації у добровільному порядку за рішення органу Товариства, уповноваженого на це установчими документами, встановлює строк для подання кредиторських вимог (а.с.42, 43). Встановлено також, що позивач звертався до відповідача із питанням відшкодування збитків, надсилаючи йому, зокрема, заяву про виплату страхового відшкодування, звіт про оцінку автомобіля (а.с.65,66). ПрАТ «Київський страховий дім» станом на дату подачі позову розрахунків з позивачем не провів. Доказів іншого судом не здобуто. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та з майнових інтересів страхувальників. Статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. За таких обставин, враховуючи, що транспортний засіб позивачки зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», страхова компанія свої зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не виконала, суд вважає, що з ПрАТ «Київський страховий дім» підлягає стягненню на користь позивача невиплачене страхове відшкодування в сумі 40 170,54 грн., що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки. Відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору, документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу. Суд зауважує, що процесуальний алгоритм доведення розміру витрат на професійну правову допомогу передбачає подання стороною судового процесу: попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат - разом із першою заявою по суті спору відповідно до ст. 134 ЦПК України;доказів понесення судових витрат - до закінчення судових дебатів або, за попередньою заявою, протягом 5 днів після ухвалення судового рішення (у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Зокрема, згідно з положеннями статей 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів:детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені(квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840, 80 грн. Враховуючи наведене, а також неподання представником позивача доказів підтвердження оплати позивачем витрат на правничу допомогу, з відповідача слід стягнути 840, 80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved