Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного Кредитного договору № DNХRRX18770033 від 15.06.2008 року банк надав [PERSON] (далі - Відповідач) кредит у розмірі 6 114 (шість тисяч сто чотирнадцять) грн. 60 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.06.2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. 13 січня 2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ, яким було стягнуто з відповідача [PERSON] грошову заборгованість за зазначеним кредитним договором у розмірі 16 690 грн. 58 коп. Разом з тим, відповідачем після стягнення з нього заборгованості за кредитним договором заборгованість у повному обсязі погашена не була, кредитний договір не розірвано. Таким чином, у відповідача знову з'явилася заборгованість перед банком, яка ним не сплачується, та яка з урахуванням вже стягнутої суми заборгованості на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2010 року, станом на 10.02.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 16 792 грн. 72 коп. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № DNХRRX18770033 від 15.06.2008 року у розмірі 16 792 (шістнадцять тисяч сімсот дев'яносто дві) грн. 72 коп. та судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. 09 квітня 2014 року до суду надійшла заява від представника Позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.40). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 17, 22) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 38), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 15.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № DNХRRX18770033, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 114 (шість тисяч сто чотирнадцять) грн. 60 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.06.2009 року (а.с.6-9). Означений кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання споживчого кредиту, ознайомлення відповідача з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с.7), фактичне надання з боку позивача на користь відповідача кредитного ресурсу у вигляді грошових коштів для придбання товару. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідності до Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався повернути кредит та здійснювати плату за його користування, однак [PERSON] в добровільному порядку кредитні кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 01.10.2009 року заборгованість відповідача становила 16690 грн. 58 коп., де заборгованість за кредитом - 6114 грн. 61 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 445 грн. 68 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 168 грн. 19 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 8691 грн. 12 коп., а також штрафи відповідно до п. 6.3 Умов та Правил надання банківських послуг: 500(п'ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 770 (сімсот сімдесят) грн. 98 коп. - штраф (процентна складова). Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що судовим наказом Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 13 січня 2010 року з відповідача на користь банку було стягнуто заборгованість за Кредитним договором № DNХRRX18770033 від 15.06.2008 року у розмірі 16 690 грн. 58 коп. ( а.с.4). Означений судовий наказ скасовано не було. Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладений між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладений між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов'язань відповідні штрафні санкції. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом також встановлено, що до теперішнього часу договір, який було укладено між сторонами, розірвано не було, вищевказана заборгованість відповідачем погашена не була, відповідач свої зобов'язання за таким кредитним договором відповідач не виконує. Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із продовженням ухилення відповідача від виконання ним належним чином умов вищевказаного кредитного договору № DNХRRX18770033 від 15.06.2008 року та вказаних вимог чинного законодавства, за відповідачем по справі станом на 10.02.2014 року знов утворилась заборгованість, що була обрахована позивачем у розмірі 16 792 грн. 72 коп., де 6114 грн. 61 коп. заборгованість за кредитом, 445 грн. 68 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 168 грн. 19 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 25 478 грн. 98 коп. - пеня за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 775 грн. 84 коп. - штраф процента складова. Суд, частково погоджуючись із розміром вказаних майнових вимог, не знаходить підстав для стягнення з відповідача в повному обсязі суми пені у розмірі - 25 478 грн. 98 коп. та грошових сум, які були стягнути із відповідача згідно із судовим наказом від 13 січня 2010 року. Так, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За змістом ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, враховуючи ту обставину, що розмір неустойки (пені) в даному випадку значно перевищує розмір основного зобов'язання, обставини, що зумовили невиконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, вважає за можливе зменшити розмір неустойки та обмежитись стягненням з відповідача пені у розмірі, що дорівнює сумі основного боргу та процентів за кредитним договором, а саме: 6 560 грн. 29 коп. (6114 грн. 61 коп. + 445 грн. 68 коп.). Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню за Кредитним договором DNХRRX18770033 від 15.06.2008 року заборгованість у розмірі 6 565 грн. 15 коп., де пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом - 6 560 грн. 29 коп., а також, 04 грн. 86 коп. (775 грн. 84 коп. - 770грн. 98 коп.) - штраф (процентна складова). Суд зазначає, що означена заборгованість облікована із повним урахуванням стягнутої судовим наказом від 13 січня 2010 року сум заборгованості за кредитними зобов'язаннями. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial