Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Представник позивача ОСББ «Тичини-16/2» з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Тичини 16/2» заборгованість за період з 01 квітня 2013 року по 31 жовтня 2020 року 89 831,59 грн по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 9 245,90 грн заборгованість в фонд реконструкції та оснащення, 34 632,32 грн витрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 9 684,95 грн - 3 % річних. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачу на праві приватної власності належить нежиле приміщення № 1 - магазин для торгівлі непродовольчими товарами, загальною площею 367,6 м.кв. Приміщення належить на підставі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення серії НП № 010004493 виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва. Особовий рахунок відкритий позивачем ОСББ «Тичини -16/2» на відповідача [PERSON] 18.12.2006 року між ОСББ «Тичини -16/2» та [PERSON] було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг та обслуговування. Балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку є ОСББ «Тичини -16/2», що підтверджується рішенням вищого органу управління - протоколом загальних зборів членів ОСББ «Тичини -16/2» про прийняття будинку на баланс. Розміри обов`язкових щомісячних та розміри цільових внесків співвласників будинку на утримання будинку та прибудинкової території затверджені рішеннями загальних зборів. Неоплачена заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та інші житлово-комунальні послуги за період з 01 квітня 2013 року по 31 жовтня 2020 року складає 89 831,59 грн по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 9 245,90 грн заборгованість в фонд реконструкції та оснащення, 34 632,32 грн витрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 9 684,95 грн - 3 % річних. Відповідач в своїй запереченнях на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 1 від 18 грудня 2006 року про надання житлово-комунальних послуг та обслуговування. Доказів розрахунку заборгованості не було надано. За послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідач сплачує щомісячно 997,97 грн. В заборгованість за оплату послуг будинку і прибудинкової території та інших житлово-комунальних послуг відносить також витрати на надання послуг з технічного обслуговування ліфтів, консьєржної служби, та багато іншого, які відповідачу не надаються, оскільки нежитлове приміщення відповідача розташоване на першому поверсі і має окрему вхідну групу. Крім того, відповідач, також зазначає, що з позовної заяви та довідки про заборгованість неможливо визначити, яким чином проводилося перерахування інфляційних збитків та 3% річних. Представники позивача в судовому засіданні на позовній заяві з урахування заяви про збільшення позовних вимог наполягали в повному обсязі та просили її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити в її задоволенні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року заяву представника відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року задоволено. Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСББ «Тичини -16/2» до [PERSON] про стягнення боргу скасовано та прихначено справу у відкрите судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» до [PERSON] про стягнення заборгованості до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до ОСББ «Тичини-16/2» про визнання недійсними загальних зборів та рішення загальних зборів. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2016 року по справі № 755/15844/15-ц на підставі розпорядження № 523 призначено головуючого суддю по справі Яровенко Н.О. Ухвалою Дніпровського районного суду від 20 червня 2017 року у задоволенні заяви представника ОСББ «Тичини 16/2» про відновлення провадження по справі відмовлено. Ухвалою Дніпровського районного суду від 23 жовтня 2017 року апеляційну скаргу представника позивача ОСББ «Тичини -16/2» щодо оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.06.2017 року по справі за Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини 16/2» до [PERSON] про стягнення заборгованості повернуто заявнику. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про право власності на нежиле приміщення від 23 жовтня 2001 року, виданого Головним управлінням з питань майна, [PERSON] на праві приватної власності належить нежиле приміщення № 1 - магазин для торгівлі непродовольчими товарами, площею 357, 5 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30 березня 2001 року було проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» за адресою: [ADDRESS] . 15.12.2006 року між ОСББ ,,Тичини -16/2» та [PERSON] було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг та обслуговування. Таким чином між ОСББ ,,Тичини -16/2» та [PERSON] виникли правовідносини, які випливають з договору про надання послуг. Відповідно до п.4 Договору відповідач зобов`явся сплачувати житлово - комунальні послуги згідно квитанції протягом 10 днів але не пізніше 25 числа за визначеними п.3 Договору тарифами (централізоване постачання холодної води - 0,82 грн./кубометр; централізоване постачання гарячої води - 5,08 грн./кубометр; централізоване опалення - 1,13 грн./кв.м; по обслуговуванню будинку та прибудинкової території 0,58 грн. /кв.м.; фонд ремонту та оснащення будинку 0,10 грн./кв.м.). В подальшому загальними зборами ОСББ ,,Тичини -16/2» було встановлено тарифи, на підставі яких нараховувалась заборгованість за житлово-комунальні послуги, що підтверджується довідкою про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території, за житлово-комунальні послуги [PERSON] , власника офісу [ADDRESS] , загальна площа 366,9 кв.м. за період з 01.04.2013 по 31.10.2020 року. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст.ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно довідки ОСББ ,,Тичини -16/2», заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території, за житлово-комунальні послуги [PERSON] , власника офісу № 1 по [ADDRESS] , загальна площа 366,9 кв.м. за період з 01.04.2013 по 31.10.2020 року становить 99 116 грн. 54 коп. Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що відповідачем не сплачуються своєчасно грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги офісу №1 по [ADDRESS] , загальна площа 366,9 кв.м. власником якого є відповідач. Крім того, відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем також до сплати відповідачу розраховано за період з 01 квітня 2013 року по 31 жовтня 2020 року 3 % річних у розмірі 9684,95 гривень та інфляційні втрати у розмірі 34632 грн. 3коп.. Щодо правильності здійсненого розрахунку предстаником відповідача не надано жолного зауваження, а тому суд приймає за основу розрахунок позивача. Що стосується вимоги позивача про зазначення у рішення суду про нарахування інфляціних нарахувань та 3 % річних до моменту виконання рішення, то дана вимога задоволенню не підлягає як неогрунтована. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини - 16/2» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги підлягають задоволенню частково. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2150 грн.92 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial