Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до договору № ABCIRX04970020 від 08.01.2008, позичальником був наданий кредит відповідачу у розмірі 2394 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 20.02.2014 загальна сума заборгованості по договору становить 16514,93 грн., яка на даний час не сплачена, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву в якій позов підтримав та просив суд справу розглядати без його участі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивач звернувся до суду з даним позовом 11.03.2014, тому відповідач просив застосувати вимоги 256-258 ЦК України та в задоволені позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до договору № ABCIRX04970020 від 08.01.2008, Закрите акціонерне товариство «Акцент-Банк» надав [PERSON] строковий кредит у сумі 2394 грн. на строк 12 місяців з 08.01.2008 по 08.01.2009. Відповідно до розрахунку ціни позову за договором № ABCIRX04970020 від 08.01.2008 за відповідачем станом на 20.02.2014, загальна сума заборгованості становить 16514,93 грн., заборгованість за кредитом 2246,96 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 141,47 грн., заборгованість за комісіями 586,50 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 13540,00 грн., від цієї заборгованості віднімається сума у розмірі 4616,21 грн., яка була задоволена рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 27.01.2009, різниця становить - 11898,72 грн., а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина); 594,94 грн. (процентна складова). Останній платіж відповідача проводився 25.02.2008. Виходячи з 3-ох річного строку позовної давності строк подання позову є 25.02.2011, а фактично позов подано 11.03.2014, тобто більш ніж 3 роки по спливу строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 266 ЦК України, застосування позовної давності до додаткових вимог, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed