Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом про скасування обтяження у вигляді заборони реєстраційних дій щодо нерухомого майна. Посилався на те, що 27.01.2020 року представник [PERSON] за довіреністю - [PERSON] , звернулася до Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, із заявою (реєстраційний номер 38146296) щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру з реєстраційним номером 954799973101, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 06.02.2020р. за результатами розгляду вказаної заяви від 27.01.2020р, державним реєстратором прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради Добка ОТ. було прийнято рішення №51005347 про зупинення державної реєстрації права власності на квартиру з реєстраційним номером 954799973101, що розташована за адресою: [ADDRESS] , через наявність в Державному реєстрі речових прав заяви №28128556 від 11.05.2018 р. по якій зупинено державну реєстрацію на підставі наявності у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав заяви типу рішення суду №219/770/11 від 21.04.2017 р., що забороняє проводити реєстраційні дії щодо даної квартири. Вважає, що заборона на проведення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, яке належить позивачу на праві власності, внесена в реєстр помилково. Зазначає, що існування заборони на вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна позивача перешкоджає йому розпоряджатися своїм майном та зареєструвати право власності на майно. З урахуванням викладеного просив скасувати заборону (архівний запис) щодо здійснення реєстраційних дій, яка зареєстрована 11.05.2018 р. за №28128556 Центром надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по якій зупинено державну реєстрацію на підставі наявності у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав заяви типу рішення суду №21977011 від 21.04.2017 року, що забороняє проводити реєстраційні дії щодо майна, а саме квартири з реєстраційним номером 954799973101 яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Представником Відповідача надано відзив на позовну заяву згідно якого зазначив, що [PERSON] через уповноважених осіб двічі звертався із заявами щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру з реєстраційним номером 954799973101, з них: 1. Заява №28128556 від 11.05.2018р. щодо державної реєстрації права власності, по якій згідно рішення №41134560 від 17.05.2018 р. було зупинено державну реєстрацію права власності на підставі ст..25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; 2. Заява №38146296 від 27.01.2020 року щодо державної реєстрації права власності, по якій згідно рішення №51005347 від 31.01.2020 р. було зупинено розгляд заяви на підставі зупинення державної реєстрації по заяві №28128556 від 11.05.2018 р. та наявності заяви типу-рішення суду №21977011 від 21.04.2017 р.. Зазначив, що державний реєстратор не встановлює правомірність та законність внесення заяви «21977011 від 21.04.2017 р., а тільки встановлює на стадії пошуку поданих заяв наявність чи відсутність заборон. Просили залучити до участі у розгляді справи як третьої особи Центр надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради та прийняти рішення згідно чинного законодавства без їх участі. В судове засідання позивач не прибув, через канцелярію суду представником подано заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У поданому відзиві просив розгляд справи провести без участі представника. Представник третьої особи у судове засідання не прибув. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.03.2011 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.51). 23.03.2011 року на підставі договору купівлі-продажу ВРІ/301510 від 09.03.2011 року право власності на квартиру було зареєстровано за [PERSON] (а.с.54). Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/1819/16-ц від 19.05.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права спільної сумісної власності подружжя та визначення частки у праві спільної власності, задоволено. Визнано договір між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Давньою А.І. недійсним в частині покупця [PERSON] .. Переведено права покупця за договором на [PERSON] та [PERSON] .. Визнано право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на дану квартиру та визнано ідеальні частки на квартиру по 1/2 кожного (а.с.89-90). 23.06.2016 року на підставі рішення суду №725/1819/16-ц від 19.05.2016 року за [PERSON] зареєстровано право власності на Ѕ частку квартири. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 09.03.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Скасовано заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.05.2016 року та в задоволені позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права спільної сумісної власності подружжя та визначення частки у праві спільної власності відмовлено. 20.04.2017 року [PERSON] подано до Центру надання адміністративних послуг заяву про призупинення будь якої перереєстрації спірної квартири у зв`язку із подачею касаційної скарги у справі №725/1819/16-ц. Державним реєстратором на підставі поданих документів було внесено запис типу-рішення про заборону здійснення реєстраційних дій за №21977011 від 21.04.2017 року. За заявою №28128556 від 11.05.2018р. щодо державної реєстрації права власності, прийнято рішення №41134560 від 17.05.2018 р. про зупинення державної реєстрації права власності на підставі ст..25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 27 листопада 2019 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду залишено без задоволення касаційну скаргу [PERSON] , рішення апеляційного суду Хмельницької області від 9 березня 2017 року залишено без змін. 27.01.2020 року представником [PERSON] за довіреністю - [PERSON] , було подано до Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, заяву реєстраційний номер 38146296 щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру з реєстраційним номером 954799973101, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 06.02.2020р. за результатами розгляду вказаної заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради Добка ОТ. було прийнято рішення №51005347 про зупинення державної реєстрації права власності на квартиру з реєстраційним номером 954799973101, що розташована за адресою: [ADDRESS] , через наявність в Державному реєстрі речових прав заяви №28128556 від 11.05.2018 р. по якій зупинено державну реєстрацію на підставі наявності у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав заяви типу рішення суду №219/770/11 від 21.04.2017 р., що забороняє проводити реєстраційні дії щодо даної квартири. Відповідно до ч.3 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав. Таким чином на момент звернення представника позивача із заявою щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру з реєстраційним номером 954799973101, що розташована за адресою: [ADDRESS] остаточне рішення у справі №725/1819/16-ц було вже прийнято та набрало законного сили. Враховуючи наведене державний реєстратор мав прийняти рішення про відновлення реєстраційних дій, однак натомість ним було прийнято рішення від 06.02.2020 року про зупинення розгляду заяви. Відповідно до ч.1 ст.136 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладене, встановлені судом фактичні обставини справи, що підтверджуються дослідженими та проаналізованими доказами по справі, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved