Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 2015-01-00530 від 23.03.2015 року в сумі 12310 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1218 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 березня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 2015-01-00530 на суму 1000 грн. Відповідно до п.1 договору позикодавець надає позичальнику позику з урахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних). Позика взята строком на 19 днів з урахуванням дня отримання коштів. Пунктом 3.1. договору передбачено, що позичальник зобовязується 10 квітня 2015 року повернути позикодавцю суму позики та сплатити відсотки за користування позикою, що складає 1380 грн. Позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобовязання та надав відповідачу готівковими коштами позику в сумі 1000 грн., проте відповідач у зазначений в договорі строк борг не повернув, в наслідок чого за ним рахується заборгованість за договором позики в розмірі 12310 грн., від виплати якої в добровільному порядку позивач відмовляється. В судове засідання представник позивача ТОВ «Укрфінанс» не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити, а також не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Згідно довідки, наданої Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: [INFO], б. 67 з 13.03.2002 року. В судові засідання, які призначались на 30.11.2015 року та 28.12.2015 року відповідач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 2015-01-00530 на суму 1000 грн. Відповідно до п.1 договору позикодавець надає позичальнику позику з урахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних). Позика взята строком на 19 днів з урахуванням дня отримання коштів. Пунктом 3 договору позики № 2015-01-00530 передбачено, що позичальник зобовязується 10.04.2015 року повернути позикодавцю отриману позику, та сплатити позикодавцю відсотки за користування позикою 1380 гривень. Погашення позики та сплата відсотків проводиться разовим платежем. Відповідно до п. п. 4.1, 4.4 вищезазначеного договору, передбачено, що сплата Позичальником відсотків за користування позикою проводиться в момент погашення позики. При нарахуванні відсотків у розрахунок приймається фактична кількість днів в розрахунковому періоді (місяці), а в році 365 днів. Будь які кошти, отримані Позикодавцем від Позичальника спрямовуються на погашення зобовязань Позичальника в наступному порядку: штраф за прострочення сплати відсотків; відсотки по позиці; сума позики. Згідно п. 5.1., 5.2 зазначеного договору позики, дострокове погашення позики не допускається. Незважаючи на сказане у п. 5.1, Позичальник має право в будь який час в період дії цього договору внести на банківський рахунок Позикодавця, вказаний в п. 4.2, або в порядку, зазначеному в п. 4.4 цього договору суму грошових коштів, достатніх для виконання зобовязань по поверненню позики та с палати відсотків. При цьому, незалежно від дати фактичного внесення грошових коштів зобовязання Позичальника по поверненню позики буде вважатися виконаною в дату, зазначену в п. 3.1 цього договору. За ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Пунктами 7.1, 7.2, 7.2.1 договору встановлено, що при простроченні сплати відсотків більше ніж на три дні Позичальник сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 250 грн. У разі невиконання Позичальником зобовязань по погашенню позики у термін вказаний в п. 3.1 договору Позичальник сплачує Позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожень день від суми заборгованості, що накопилася. Сума заборгованості, що утворилась, включає в себе основний борг, капіталізовані відсотки, штраф та раніше нарахована пеня. 01 серпня 2015 року між ТОВ «Мігфінанс» та ТОВ «Укрфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 01/08/2015 року, відповідно до якого ТОВ «Мігфінанс» передало, а ТОВ «Укрфінанс» прийняло на себе право вимоги, що належало ТОВ «Мігфінанс», та стало кредитором за договором позики № 2015-01-00530 від 23.03.2015 року, укладеним з відповідачкою. За цим договором ТОВ «Украфінанс» одержало право вимагати від боржника [PERSON] належного виконання всіх зобов'язань за договором позики. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобовязання та надав відповідачу готівковими грошовими коштами позику у сумі 1000 грн., що підтверджено видатковим касовим ордером від 23.03.2015 року. Сума боргу на момент звернення позивача до суду становить 12310 грн. яка складається з: -суми основного боргу 1000 грн.; -2% відсотки за користування грошовими коштами за 161день -3600 грн.; -Штраф за прострочення сплати відсотків 250 грн.; -2% пені за кожен день, від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобовязань по поверненню позики у встановлений термін (кількість прострочених днів 161) 7710 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався здійснювати щомісячно сплату погашення заборгованості, відсотками та інших витрат. Оскільки умови зобовязання відповідачем не виконуються належним чином, суд має всі підстави стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» суму заборгованості за договором позики в розмірі 12310 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved