Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування свого позову представник позивач зазначив, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 30.11.2012 року. 23.02.2017 року зі згоди [PERSON] і її законного представника у вказаному вище будинку було зареєстровано [PERSON] , [INFO] . Відповідач не є родичем а також членом сім`ї позивача, він хоч і був зареєстрованим в будинку, але ніколи за місцем реєстрації не проживав, речей не зберігав, місце проживання його не відоме. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві, а також додавши, що відповідач не проживає за даною адресою. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , та [PERSON] пояснили, що вонизнають позивача, а тому можуть підтвердити, що відповідач [PERSON] , не проживає за даною адресою більше двох років, позивачка проживає разом зі своєю матір`ю. На даний час фактичне місце перебування та проживання відповідача не відоме. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу по справі, на підставі Договору дарування житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями від тридцятого листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Костенко Н.В., та зареєстрованого в реєстрі за №1466, № 2966872. ( а.с.9-10). Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до будинкової книги вбачається, що в даному житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , а також син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та чоловік [PERSON] , [INFO] . Права власника житлового будинку визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до\~акту обстеження\~умов проживання\~ жителів\~населених пунктів\~Чигиринської об`єднаної\~територіальної громади\~від 19.07.2019\~року №\~435-02-33/7,\~ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований, але ніколи в домоволодінні не проживав і не проживає, його особисті речі відсутні. Згідно з ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Той факт, що з 2017 року [PERSON] жодного разу не з`являвся за місцем своєї реєстрації в судовому засіданні підтверджується зокрема і показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Тобто право члена сім`ї власника квартири користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника квартири на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім`ї на користування цією квартирою. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Тобто право члена сім`ї власника квартири користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника квартири на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім`ї на користування цією квартирою. А у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не проживаючи в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , більше одного року без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратив право користування даним жилим приміщенням.

Outcome: approved