Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Прокурор Старосинявського району звернувся до суду з позовом в інтересах Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації та Хмельницької обласної лікарні до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що [PERSON] 26.08.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з його участю, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, в результаті якого [PERSON] отримав тілесні ушкодження. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні з 26.08.2013 року по 02.10.2013 року. На лікування [PERSON] витрачено 10762,21 грн. А тому, відповідно до ст. 1206 ЦК України, прокурор просить стягнути з відповідача понесені витрати Хмельницькою обласною лікарнею у вказаних сумах. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, заперечив заміну відповідача на ВАТ НАСК «Оранта», вказав що належним відповідачем є [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, посилаючись на те, що витрати на стаціонарне лікування [PERSON] має відшкодовувати ВАТ НАСК «Оранта», оскільки цивільна відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, зарахована згідно полісу від 04.09.2012 р №АВ/4318981, прокурором не доведено розмір витрат на лікування. До того ж відповідач та його представник зазначали, що відповідач є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, теж отримав тілесні ушкодження від ДТП, а тому просили врахувати ці обставини при винесенні рішення. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» при розгляді справи поклалась на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], 26 серпня 2013 року близько 7 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Fiat 223L PHA 4» на автодорозі сполученням смт.Стара Синява - с.Ілятка Старосинявського району на ділянці дороги з обмеженою видимістю, виконуючи маневр об'їзду вибоїн на дорожньому покриттю, виїхав на зустрічний напрямок руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Opel Kadet» з причепом «КАМА - случ 500», яким керував [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, вироком Старосинявського районного суду від 26.05.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вказаний вирок ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04.11.2014 року в частині цивільного позову був скасований, а в решті вирок залишений без змін. Згідно довідки Хмельницької обласної лікарні від 17.10.2014 року №102, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні з 26.08.2013 року по 02.10.2013 року. На лікування [PERSON] витрачено 10762,21 грн. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючи викладене, позов прокурора про стягнення з особи, яка вчинила злочин, витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, підлягає задоволенню. Заперечення відповідача проти позову суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до абз. 3 п. 3 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. При цьому прокурором суду надані: довідка Хмельницької обласної лікарні від 17.10.2014 р. № 102; листом без № та дати (а.с. 5); лист від 13.01.2015 р. № 01-07/27, у яких наведено загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого - [PERSON] та розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня. Тому суд вважає, що розмір витрат закладу охорони здоров'я є обґрунтованим та доведений належним чином. Як вбачається із матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, на момент вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, була застрахована відповідно до полісу №АВ/4318981, виданого Старосинявським відділенням ВАТ НАСК «Оранта». Умовами вказаного полісу передбачено строк його дії з 07.09.2012 р до 03.09.2013 р., ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану життю і здоров'ю у розмірі 100000,0 грн., завдану майну у розмірі 50000,0 грн., страхувальником вказано - [PERSON], [INFO], забезпечений транспортний засіб Fiat 223LPHA-4, н.з. [NUMBER]. Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. У відповідності з п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. При цьому судом відповідно до пояснень [PERSON] та листа ВАТ НАСК «Оранта» від 16.12.20114 № 09-02-09/23686 встановлено, що відповідача [PERSON] не виконав обов'язку надати страховику письмове повідомлення установленої форми на протязі трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди про страховий випадок. До того ж, відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» самостійною підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому судом також встановлено, що відповідач - [PERSON] на протязі одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди не звертався до страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної майну. Окрім того, відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим у кримінальному проваджені №12013240230000232, в якому [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 286 КК України, було визнано [PERSON] Згідно закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п.1.3. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до п.1.12 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Відповідно ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Отже, обов'язок відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування [PERSON] не може бути покладено на ВАТ НАСК «Оранта», як співвідповідача у справі, також і тому, що Хмельницька обласна лікарня не третьою особою, якій завдано шкоди внаслідок дорожньо-транспортна пригода, що сталася під час руху транспортного засобу, в розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказана позиція відповідає висновку ВССУ, викладеному в ухвалі від 02.07.2014 р. по справі № 6-12284св14. Таким чином з відповідача - [PERSON], якого вироком Старосинявського районного суду від 26.05.2014 року було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на користь держави в особі Хмельницької обласної лікарні слід стягнути витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 10762,21 грн. Разом з тим, суд відповідно до ст. 217 ЦПК України, зважаючи на матеріальне становище, пенсійний вік, другу групу інвалідності, стан здоров'я відповідача, вважає за необхідне визначити порядок його виконання, надавши розстрочку його виконання. На підставі ст.ст. 1191, 1206 ЦК України,

Outcome: approved