Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], вказуючи, що починаючи з 2013 року подружні стосунки між позивачкою та відповідачем перестали існувати, позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, сумісного господарства не ведуть, проживають окремо, у зв'язку з чим це суперечить інтересам позивачки. Спільних дітей у подружжя не має. Представник зазначив, що оскільки відповідач постійно знаходиться в місті Далян провінції Лаонін Китайської Народної Республіки, розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану є неможливим. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання сповіщалася належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання сповіщався належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №556 (Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують з 2013 року. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved