Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Представник позивача звернулася із вказаним позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила, що 06.07.2016року помер чоловік позивача [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. 7-ма Західна, 36 та земельну ділянку\~ площею 0,0517 га за адресою: м. Херсон, вул. 7- Західна,36. В березні 2017 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі відсутності державної реєстрації правовстановлюючого документа на житловий будинок. У звязку з викладеним просить визнати за нею [PERSON], [INFO] право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Херсон, вул. 7-ма Західна, 36 та складається з\~ : житлового будинку літ. «А» приміщення(жиле) площею 40,8 кв.м., підвалу під двором, літ.\~ «Б», літня кухня, літ «В»; туалет\~ «Г», огорожі, будівлі №1-5 в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 05.07.2016 року . Позивача в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача та зазначили в заяві , що при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи\~ державний нотаріус надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Інші сторони в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва серії ІІ-АГ № 241879 між [PERSON] та [PERSON] 18.03.1967 року укладено шлюб, про що Міським відділом ЗАГС зроблено актовий запис № 390. Після реєстрації позивач змінила прізвище на «Атаманенко». Відповідно до\~ договору купівлі-продажу від 25.02.1998 року [PERSON] є власником будинку з надвірними прибудовами за адресою: м. Херсон, вул. 7-Западна,36. Домоволодіння складається з\~ житлового будинку літ. А (стіни бутові, дах з шиферу, житловою площею 40,8 кв.м.,) підвалу під двором літ. Б, літньої кухні літ В, туалету літ. Г, споруджень та огорожі - №1-5. За домоволодінням закріплено ділянку, площею 517 кв.м., на підставі рішення виконкому Міської ради народних депутатів м. Херсона за №560 від 10.04.1957 року. Зареєстрованого в реєстрову книгу №64 за реєстровим №11300 від\~ 20.02.1998 року. Відповідно до Державного акту на земельну ділянку\~ серії ЯА №248004\~ [PERSON] належить 0,0517 га земельної ділянки\~ за адресою: м. Херсон, вул. 7 Західна,36. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по вул. 7 Західна,36 в м. Херсоні, складеного станом на 21.09.2009року, власником є [PERSON], однак договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ №216879 виданого Комсомольським районим у м. Херсоні відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] помер 05.07.2016 року, про що зроблений актовий запис №507. Листом від 27.01.2017 року за вих. № 151/02-14 державним нотаріусом Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер 05.07.2016 року, у звязку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. А також повідомлено, що\~ із заявою про відмову від спадщини звертався 21.12.2016 року син померлого [PERSON], який відмовився на користь позивача [PERSON].\~ Відомостей про інших спадкоємців та фактичне прийняття спадщини відсутні. Відповідно до Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 28.03.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі\~ свідоцтва\~ про право на спадщину\~ за законом\~ на житловий будинок №36, що розташований за адресою: м Херсон, вул. 7 Західна після смерті [PERSON], померлого 05.07.2016 року. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.12.2016 року зареєстрована спадкова справа за №60022241. Згідно довідки № 27 від 19.12.2016 року виданої [PERSON] встановлено, що [PERSON] дійсно до\~ смерті проживав разом з дружиною [PERSON] за адресою: м. Херсон, вул.\~ 7 Західна,36.\~\~ Частиною 1 ст. 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом (стаття 8 Закону № 2453-VI). За статтею 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ, яке вона здійснює у відповідності до законодавства за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, до ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини; до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах; до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто; до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини; до ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі; до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно; до ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved