Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 60799.37 доларів США, що згідно розпорядження НБУ про офіційний курс гривні до іноземних валют від 22.09.2014 року становить 820183.47 гривень та судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що 16.07.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №HEK0GK0000000064 за яким позивач зобов'язувався надати відповідачеві кредит в розмірі 17269.43 доларів США на термін до 17.07.2023 року, а відповідач в свою чергу зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених цим договором. Однак, як вказує позивач, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконує не в повному обсязі та станом на 22 вересня 2014 року має заборгованість у розмірі 60799.37 доларів США, яка складається з наступного: 14937.33 доларів США - заборгованість за кредитом; 12175.66 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3231.93 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 27541.59 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 18.53 доларів США - штраф /фіксована частина/; 2894.33 доларів США - штраф /процентна складова/. Просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Романенко Т. М. позовні вимоги викладені у позові підтримала повністю за підставами вказаними у позові, наполягає на його задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, а також дослідивши надані матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» в особі керуючого Каховського відділення ХФ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № HEK0GK0000000064, відповідно до умов якого, [PERSON] отримала у вигляді не поновлюваної лінії в розмірі 17269.43 доларів США, строком до 17.07.2023 року. Повернення позичальником коштів здійснюється на відкритий йому позичковий рахунок. Сплату процентів в розмірі ..25% на місяць на суму залишку заборгованості за користування кредитним коштами [PERSON] зобов'язалася проводити щомісячно згідно з п. 8.1 Кредитного договору. Несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п. 8.1 Кредитного договору є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, процентів за їх користування та сплати неустойки. Позичальник також зобов'язався у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати процентів, сплатити на вимогу Банку штрафні санкції, передбачені розділом 5 Кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав: відкрив необхідні рахунки обліку на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності здійснив видачу кредитних коштів у межах 17269.44 доларів США, шляхом видачі готівки через касу банку. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, станом на 22 вересня 2014 року заборгованість [PERSON] перед Банком, згідно з останнім розрахунком, становить в розмірі: 60799.37 доларів США, що включає в себе суму основного боргу за кредитом, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитними коштами, пеня за несвоєчасну сплату процентів, та за несвоєчасне повернення кредиту, та понесені судові витрати - 3654 грн. судового збору. Відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, який встановлено на 22.09.2014 року Національним банком України, 100 доларів США дорівнює 1348 грн. 9709 коп. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова у станова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. У зв'язку з порушення [PERSON] умов Кредитного договору, а саме непогашення суми основного боргу та несвоєчасним погашенням процентів, банк відповідно до умов Кредитного договору пред'явив відповідачу вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за його користування та штрафних санкцій за невиконання умов договору. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, що був поданий позивачем до позовної вимоги, заявлена до стягнення сума у розмірі 60799.37 доларів США, складається з наступного: 14937.33 доларів США - заборгованість за кредитом; 12175.66 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3231.93 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 27541.59 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 18.53 доларів США - штраф /фіксована частина/; 2894.33 доларів США - штраф /процентна складова/. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Принцип свободи договору передбачає, як це закріплено у ст. 627 ЦК України, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі у контрагентів та визначенні умов договору тощо. Судом встановлено, що підписуючи спірний договір, отримуючи від відповідача кредит в доларах США, позивач ознайомлювався з його змістом та умовами, не заперечував проти його отримання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, сторонами кредитного договору була погоджена валюта, в якій видано кредит, сторони виконували обов'язки по договору - позивач видав суму кредиту, а відповідач певний час виконував договір у валюті договору. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved