Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору №9-14 від 24 листопада 2010 року, додаткового договору №1 від 13 червня 2014 року, додаткового договору №2 від 12 березня 2015 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 613267,00 грн. на будівництво житла загальною площею 112,25 кв.м. строком на 240 місяців, зі сплатою 10,50% за користування кредитом та встановленою черговістю сплати платежів. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 25 листопада 2010 року було укладено договір поруки між позивачем та [PERSON], відповідно до якого він взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязаннях відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31 грудня 2016 року має заборгованість 103345,40 грн. Просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в сумі 103345,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що згідно договору №9-14 від 24 листопада 2010 року, додаткового договору №1 від 13 червня 2014 року, додаткового договору №2 від 12 березня 2015 року відповідач [PERSON] отримав кредит у ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» у розмірі 613267,00 грн. на будівництво житла загальною площею 112,25 кв.м. строком на 240 місяців, зі сплатою 10,50% за користування кредитом. /а.с. 11-23/ У відповідності до п.4.3.2 договору №9-14 від 24 листопада 2010 року фонд/регіональне управління Фонду має право вимагати від позичальника аванс, кошти за понаднормативну площу, встановленою цим договором, заборгованість за цим договором, нараховані за користування кредитом відсотки, пеню, завдані внаслідок порушення умов цього договору збитки. При цьому встановлюється така черговість погашення боргу: пеня, прострочені відсотки, відсотки за користування кредитом, прострочені платежі, та основний платіж з погашення кредиту. /а.с. 14/ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У встановлені договором строки відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору №9-14 від 24 листопада 2010 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно п. 5.2.1 договору у кожному випадку несплати або часткової сплати визначеного згідно з додатком №2 до цього договору щомісячного платежу до останнього дня звітного місяця у період виконання зобовязань за цим договором, позичальник сплачує на рахунок регіонального уравління фонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення, строк виконання яких настав, але сума нарахованої пені не повинна бути більша, ніж сума прострочених зобовязань. /а.с. 15/ Станом на 31 грудня 2016 року, внаслідок порушення відповідачем [PERSON] зазначених умов закону та договору, заборгованість за кредитним договором №9-14 від 24 листопада 2010 року становить 36087,93 грн. заборгованість за кредитом, 63062,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4194,62 грн. - пені, а всього 103345,40 грн. На забезпечення виконання кредитного договору №9-14 від 24 листопада 2010 року між позивачем та [PERSON] року було укладено договір поруки від 25 листопада 2010 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязаннях відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи наведене суд вважає, що заборгованість за кредитним договором №9-14 від 24 листопада 2010 року, слід стягнути також і з відповідача [PERSON]П, як з поручителя. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved