Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 26.08.2008 року в розмірі 29745,84 грн. якої 3000 грн. заборгованість за кредитом, 15508,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 9345 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1392,66 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач [PERSON] померла 19.12.2011 року. Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріали справи свідчать, що 26.08.2008 року між ЗАТ «Акцент банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7). В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 30.12.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 29745,84 грн. (а.с.4-6). Згідно довідки начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову харківського міського управління юстиції №2224/15-04.06 від 25.03.2016 року, [PERSON], [INFO], 19.12.2011 року помер, актовий запис №16656 від 20.12.2011 року (а.с.60-61). Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №43146923 від 03.03.2016 року, видана в.о.завідуючої державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] свідчить, що спадкові справи після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (в даному випадку сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право від боржника виконання його обовязку. Відповідно до статті 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.1282 ЦК України у разі смерті боржника, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Як вбачається з матеріалів справи боржник [PERSON] померла, спадкоємці боржника відсутні, а тому суд, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Потрібно також враховувати, що за ст.607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. У відповідності до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини сторін, приймаючи до уваги, що Банк не навів доказів в підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Outcome: dismissed