Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Відповідач не здійснював оплату за користування тепловою енергією, за період з 01 жовтня 2005 року по 01 січня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 37 374,76 гривень, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за користування тепловою енергією у розмірі 37 374,76 гривень, 3 % річних 6 167,28 гривень, інфляційні витрати 27 359,70 гривень, а також судовий збір 1 921 гривень. Представник позивача Коляда Ю.Г . надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем його реєстрації. Крім цього, відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. За загальним правилом ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , та відповідно до особового рахунку № [NUMBER] є споживачем теплової енергії. Згідно з розшифровкою особового рахунку № [NUMBER] , наданого ККП «Маріупольтепломережа», заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01 жовтня 2005 року по 01 січня 2019 року становить 37 374,76 гривень, 3 % річних 6 167,28 гривень, інфляційні витрати 27 359,70 гривень. 22 жовтня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя відмовлено ККП «Маріупольтепломережа» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією з [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 68, 162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники (наймачі) квартир зобов`язані вчасно оплачувати квартплату й комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач перебуває у фактичних договірних відносинах з позивачем, користуються його послугами з теплопостачання, однак не виконуєь зобов`язання щодо оплати за надані послуги теплової енергії, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, суд приходить до висновку, що ККП «Маріупольтепломережа» має право вимагати повернення заборгованості за користування тепловою енергією, 3 % річних, а також інфляційні витрати, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягненню сплачена позивачем при подачі позову сума судового збору в розмірі 1 921 гривень.

Outcome: approved