Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №500413795 від 18 вересня 2013 року у розмірі 30717,18 гривень та судових витрат у розмірі 1378,00 гривень. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до умов укладеного договору [PERSON] 18 вересня 2013 року отримала кредит у сумі 24772,00 гривень під умовою сплати відсотків за його користування у розмірі 14,99% на рік з кінцевим строком повернення 19 вересня 2016 року. Умови договору відповідачка належним чином не виконала, у звязку із чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 19 червня 2016 року становить 30717,18 гривень та складається з наступного: заборгованість за кредитом 22408,91 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 2310,21 гривень, комісія у розмірі 4198,06 гривень, штраф 1800,00 гривень, котру позивач просить стягнути з відповідачки разом із судовими витратами. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у звязку з повторною неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. 18 вересня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500413795. Згідно з п.2.1 договору Банк надав відповідачці кредит у сумі 24772,00 гривень для власних потреб. Процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 14,99% на рік, є фіксованою. Кінцевий строк повернення кредиту не пізніше 19 вересня 2016 року, що є датою припинення нарахування відсотків та комісій. Відповідачка зобовязалася повернути кредит та відсотки за користування кредитним коштами та комісійну винагороду, сплачувати штрафи та інші передбачені договором платежі. Станом на 19 червня 2016 року відповідачка не виконала умови погашення кредиту та має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 30717,18 гривень, котра згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором складається з наступного: заборгованість за кредитом 22408,91 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 2310,21 гривень, комісія у розмірі 4198,06 гривень, штраф 1800,00 гривень. Із вимоги про досудове врегулювання спору вих.54085-102 б/б від 29.06.2016 року вбачається, що ПАТ «Альфа-банк» повідомляло [PERSON] про існуючу заборгованість, зверталося із проханням не пізніше трьох днів з моменту отримання вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. У реєстрі рекомендованих почтових відправлень, що пересилаються в межах України №557 міститься інформація про здані в відділення поштового звязку листи, де адресантом є ПАТ «Альфа-Банк», серед яких відправлений на імя [PERSON], за адресою: 87521, [ADDRESS]. Однак, до теперішнього часу, вимоги банку відповідачкою не задоволені. Відповідно до ст.1048, ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобовязується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки. Кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що невиконання відповідачкою зобовязань щодо повернення кредитної заборгованості порушує права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Разом з цим, суд виходить з того, що згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводилася антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що нарахування банком відповідачці відповідно до положень кредитного договору суми штрафу у розмірі 1800,00 гривень є неправомірним. А отже, з відповідачки на користь ПАТ «Альфа-банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 28917,18 гривень, за вирахуванням зазначеного штрафу. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою). Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1378,00 гривень, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційні до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 28917,18 гривень х 100% / гривень ціни позову = 94%), тобто 94% від ціни позову (94% х 1378,00 гривень / 100% = 1295,32 гривень), що складає 1295,32 гривень.

Outcome: partial