Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту № 979/696350-КV від 30.07.2008р. в сумі 13789,75грн. (а.с.28-29) Вимоги позову вмотивовані тим, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №979/696350-КV (далі - Кредитний договір), згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит на здійснення страхових платежів за Договором добровільного страхування транспортного засобу №К002-014/08/СТ від 30.07.2008 року - на загальну суму 4069,26грн., із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00% річних. В забезпечення виконання зобов'язання відповідача [PERSON] за кредитним договором, 13.07.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки №979/696349-РО, відповідно до умов яких поручитель, як солідарний боржник, зобов'язався перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком відповідачу [PERSON] у вигляді кредиту, згідно з Кредитним договором № 979/696350-КV від 13.07.2008 року, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. Однак, відповідачами не виконано умови Кредитного договору та Договору поруки, у зв'язку з чим наявна заборгованість з боку відповідачів, яка станом на 26.01.2016 року становить 13789,75грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 3263,65грн.; сума заборгованості за відсотками - 4663,64грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1712,87грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1585,48грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 1331,57грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 1232,54грн., стягнення яких є предметом позовних вимог. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причини неявки суду не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причини неявки суду не надав. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №979/696350-КV, згідно умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання окремими частинами у сукупності на загальну суму 4069,26грн., із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 29.07.2015 року (а.с.4-8). Згідно п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається позичальнику на здійснення страхових платежів за Договором добровільного страхування транспортного засобу №К002-014/08/СТ від 30.07.2008 року, укладеного між позичальником та НАСК «Оранта», відповідно до умов якого кредитор виступає вигодонабувачем. Відповідно до пп. 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7 п. 3.3. Кредитного договору, позичальник зобов'язався погасити кредитору в повному обсязі кредит в строк, встановлений п.п. 1.1.1, 1.1.3 цього Договору; сплачувати кредитору проценти в строки, встановлені в п. 2.4 цього Договору; сплачувати кредитору неустойку (пеню, штраф) в строк, встановлений у п. 2.6 цього Договору. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.1 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, зазначених у п.п. 1.1.1, 1.1.3, 3.3.13, 2.4, 2.5, 2.14 цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань за цим Договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Згідно зі статтями 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів №979/696344-КR від 30.07.2008 року, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (кредитор), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) укладено Договір поруки №979/696349-РО від 30.07.2008 року, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів №979/696344-КR від 30.07.2008 року, який був укладений між кредитором і боржником [PERSON], у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 12112,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 29.07.2015 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 9,00% річних. Крім того, відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за Договором відновлювальної кредитної лінії №979/696350-КV від 30.07.2008 року, який був укладений між кредитором і боржником [PERSON], за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 4069,26грн., з кінцевим терміном повернення 29.07.2015 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 24,00% річних. Відповідно до п. 4.1 Договору поруки, у випадку порушення поручителем вимог п. 3.1.1 цього Договору, поручитель зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми невиконаного забезпеченого порукою зобов'язання, за кожний день прострочення. Згідно п.6.2. договору поруки, він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (а.с.9-10). Як убачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.25). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як визначено ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу обумовлені кредитним договором грошові кошти (а.с.53). Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків (а.с.14), відповідачем [PERSON] порушено умови Договору відновлювальної кредитної лінії № 979/696350-КV від 30.07.2008 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та пені, у зв'язку з чим станом на 26.01.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком становить 13789,75грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 3263,65грн.; сума заборгованості за відсотками - 4663,64грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1712,87грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1585,48грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 1331,57грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 1232,54грн. Разом з тим, відповідно до змісту ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений, або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з частиною 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з частиною 1 статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно з частиною 2 статті 252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Як убачається з п.6.2. договору поруки, він діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань, отже ним не встановлений ані строк дії цього договору, ані строк припинення поруки (в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України), тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Разом з тим, згідно умов кредитного договору, боржник [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами не пізніше 29 липня 2015 року. При цьому, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Відповідно сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. ПАТ «Укрсоцбанк» з даним позовом звернувся до суду 28 лютого 2016 року (а.с.18), тому, з огляду на викладене, не підлягають задоволенню вимоги позову до поручителя [PERSON] Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, з відповідачів [PERSON] підлягає стягненню прострочена заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії №979/696350-КV від 30.07.2008 року на загальну суму 13789,75грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача до [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн. На підставі викладеного, ст. 525, 526, 536, 541, 543, 546, 549, 553, 554, 559, 610, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial