Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Прокурор Октябрського району м.Полтави [PERSON] в інтересах держави в особі Першої міської клінічної лікарні м. Полтави, Карлівської центральної районної лікарні ім. Л.В. Радевича, органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Бюджетно-фінансове управління виконавчого комітету Полтавської міської ради, Фінансове управління Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, понесених закладами охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. В якому прохав : стягнути з [PERSON], на користь Першої міської клінічної лікарні м. Полтави кошти, які підлягають зарахуванню до місцевого бюджету, в порядку відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоровя, Першою міською клінічною лікарнею м. Полтави, в сумі 1\~228 грн. 91 коп., та на користь Карлівської центральної районної лікарні ім.Л.В. [PERSON] коштів, які підлягають зарахуванню до місцевого бюджету, в порядку відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоровя, Карлівською ЦРЛ ім. Л.В. Радевича, в сумі 2\~006 грн. 08 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №12014170040000303 встановлено, що 01 лютого 2014 року близько другої години ночі [PERSON], перебуваючи в приміщенні розважального закладу «Вілла крокоділа», розташованого за адресою: м. Полтава, просп. Першотравневий, 20-6, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, застосовува до потерпілого [PERSON] фізичне насильство. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 251 від 21 березня 2014 року спричинено тілесні ушкодження, які кваліфікуються у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості. В звязку з отриманими травмами потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в травматологічному відділенні 1 МКЛ з 01 лютого 2014 року по 07 лютого 2014 року, тобто 6 ліжко-днів. Відповідно до довідки вартості лікування загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину становить 1126 грн. 78 коп. Крім того, потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Карлівської центральної районної лікарні ім.Л.B. [PERSON] з 08 лютого 2014 року по 24 лютого 2014 року, тобто 16 ліжко-днів. Відповідно до довідки вартості лікування загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину становить 2006 грн. 08 коп. Прокурор Петруня В.С. підтримував позов та прохав суд задовольнити його в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник позивача Першої міської клінічної лікарні м. Полтави, [PERSON], підтримував повністю позовні вимоги, та прохав стягнути кошти на корить Першої міської клінічної лікарні м. Полтави у сумі 1\~228 грн. 91 коп. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради [PERSON]подала до суду клопотання про розгляд справи без участі, позов повністю підтримувала, покладалась на справедливе рішення суду. Головний лікар Карлівської ЦРЛ [PERSON] направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Карлівської ЦРЛ, при цьому позов прокурора Октябрського району про відшкодування витрат, понесених закладами охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину задовольнити. Начальний фінансового управління Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області [PERSON] направив лист до суду про розгляд справи без участі представника фінансового управління Карлівської райдержадміністрації. Відповідач [PERSON], до суду 20 листопада 2015 року та 23 грудня 2015 року не з»явився, будучи повідомлений на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши прокурора, представника позивача Першої міської клінічної лікарні м. Полтави дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 04 вересня 2015 року у справі № 554/15621/14-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст.122 КК України у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення та примиренням і закрито кримінальне провадження. (а.с.10). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2015 року у справі № 554/15621/14-к виправлено технічну описку в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2015 року та вважати вірним, що позов прокурора залишено без розгляду. Відповідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішення 01 лютого 2014 року близько другої години ночі [PERSON], перебуваючи в приміщенні розважального закладу «Вілла крокоділа», розташованого за адресою м.Полтава, просп. Першотравневий, 20-6, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс [PERSON] один удар пальцями рук стиснутими у кулак правої руки в область обличчя. Після цього, вивів [PERSON] в фойє даного закладу, де продовжив застосовувати до потерпілого фізичне насильства, яке виразилось у тому, що він наніс йому один удар стиснутими пальцями рук у кулак в ділянку голови від якого той впав на підлогу. Скориставшись тим, що [PERSON] від спричинених йому тілесних ушкоджень не міг чинити активний захист, [PERSON] притис коліном потерпілого до долівки і наніс йому не менше восьми ударів пальцями рук стиснутими у кулак в область голови, потім піднявшись завдав ногою взутою у взуття один удар в ділянку голови. Згідно висновку судово-медичної експертизи №251 від 21 березня 2014 року заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого (вибухового) осколкового перелому нижньої стінки лівої орбіти, осколкових переломів обох носових кісток, гематоми мяких тканин лівого ока з субконьюктивальним крововиливом та садин шкіри носу і верхньої губи зліва, які кваліфікуються у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я. Згідно довідки №3854 від 14 жовтня 2014 року Першої міської клінічної лікарні про вартість лікування [PERSON],[INFO] витрати на перебування [PERSON] у лікарні 6 ліжко/днів х187,78 грн. =1126,68 грн.(а.с. 8) Згідно довідки №1358 від 09 жовтня 2014 року Карлівської центральної районної лікарні ім.. [PERSON] [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 08 лютого 2014 року по 24 лютого 2014 року 16 лікарняних днів. Вартість 1-го дня перебування хворого на ліжку становить 125 грн. 38 коп. 125,38 грн. х16л/дн. =2006,08 грн. (а.с.9). Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п.2 ст.121 Конституції України на органи прокуратури покладена функція здійснення представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ч.2 ст.3 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Згідно ст.45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу. Згідно із ч.ч.3, 4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України, п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року, цивільний позов про відшкодування (компенсація) шкоди у кримінальному провадженні в інтересах держави предявляється прокурором. Згідно ч.4 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1206 ЦК України, п.1 Порядку, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. При цьому, згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року, п. 2, 4 Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Так, Перша міська клінічна лікарня м. Полтави та Карлівська центральна районна лікарня ім. Л.В. Радевича являються комунальними організаціями у сфері охорони здоровя і фінансуються бюджетно- фінансовим управлінням виконавчого комітету Полтавської міської ради та Фінансовим управління Карлівської РДА відповідно, що обумовлює представництво інтересів вказаних установ з боку прокуратури,що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року за №545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних\~юридичних\~осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved