Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на ті обставини, що 21 вересня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір № 001-28017-210911 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п. 1.2. договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26259905121374 у національній валюті України гривні, оформив та надав у користування платіжну картку, надав кредит відповідачу шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000 гривень та на день укладення договору, встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 гривень. Кошти кредитної лінії та власні кошти відповідача використовувались для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються відповідачем у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Обслуговування рахунку відповідача позивач здійснював за кредитною схемою. \~ В порушення зобовязань за договором відповідач допустив заборгованість в розмірі 4748,36 гривень. Просив стягнути з відповідача вказані кошти в судовому порядку. У судове засідання представник позивача не зявився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання та за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач повторно не зявився до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 21 вересня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», та відповідачем укладено договір № 001-28017-210911 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п. 1.2. договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26259905121374 у національній валюті гривні, оформив та надав у користування картку платіжної системи Visa Класичний. Банк надав кредит відповідачу шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000 гривень та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 гривень. Вказані умови передбачені п. 1.3. договору. Згідно п. п. 1.5, 1.6 зазначеного договору кошти кредитної лінії та власні кошти відповідача використовувались для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються відповідачем у субєктів господарювання, та зняття готівки, виконання своїх зобовязань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Обслуговування рахунку відповідача банк здійснював за кредитною схемою. Моментом надання банком відповідачу кредиту відповідно до п. 2.1 договору є день здійснення операцій за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Відповідно до п. 3.6. договору відповідач зобовязаний був щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, обовязковими складовими якого є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобовязання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. З 25 вересня 2012 року відповідач припинив сплачувати кредит, внаслідок чого станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 4748,36 грн. Розрахунки позивача підтверджені розрахунком заборгованості, доданим до матеріалів справи. Таким чином, відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобовязання. Відповідач при укладанні договору отримав повну інформацію щодо умов надання кредиту, що відображено в п. 5.1 укладеного Договору. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень на позов та доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подав. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією статуту вказаного товариства. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. За правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 610 - 612, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved