Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування посилаючись на те що, 28.10.2014 року відповідач рухаючись в м. Северодонецьку по вул.. Федоренко, керуючи транспортирним засобом ГАЗ д.н.з. [NUMBER], не надав перевагу у русі, в наслідок чого здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ д.н.з. [NUMBER], що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст.. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 37 063,01 грн.. Зазначена шкода не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. 13.05.2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 37 613,01 грн.. Також Моторним (транспортним) страховим бюро України, понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ст.. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону «Про обов'язкове соціальне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів після проведення виплати [PERSON] у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 07.05.2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення У зв'язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат 37613,01 грн.; витрати на правову допомогу 2000, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за слідкуючими обставинами: У судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2015 р. Постановою Лисичанського міського суду Луганської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу (а.с.7). Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку №197 (а.с.10-20) та №197-доп (а.с.24-28) про оцінку автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] та складає 37 063,01грн. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с.4) [PERSON] отримав страхове відшкодування в сумі 37 613,01 (а.с.8) згідно наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с.9) Положеннями ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Основним нормативним документом, що регулює правовідносини в даній сфері господарської діяльності є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «Про ОСЦПВ»). Положеннями пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ЗУ «Про ОСЦПВ» передбачено, що завданням Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах передбачених цим Законом. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про ОСЦПВ», МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобів. Згідно ст. 22 ЗУ «Про ОСЦПВ», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житію, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про ОСЦПВ», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Умовами п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВ» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, у відповідності до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про ОСЦПВ» та ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України у Моторного (транспортного) страховою бюро України виникло право зворотної вимоги до винної особи. Судові витрати по сплаті судового збору на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1378 грн. Разом з тим, витрати на надання правової допомоги стягненню не підлягають, оскільки згідно зі ст. ст.79 ч.1 і ч.3 п.2 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. У свою чергу ст.84 ЦПК України передбачає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони… На підставі ст.56 ЦПК України особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Клопотання про допущення до участі у справі якоїсь особи для надання позивачу правової допомоги ним не заявлялося, відповідна ухвала судом не виносилася. Складання позову, зібрання доказів до нього тощо можливе тільки до відкриття провадження у справі тому до правової допомоги не відносяться, бо у будь-якому випадку відбуваються до винесення ухвали суду про допуск особи у якості такої, що надає правову допомогу (уразі наявності такої ухвали). Окрім того, сам договір про допомогу суду не наданий, а у п.2 додаткової угоди №33 до нього зазначено, що оплата послуг здійснюється після підписання Акту виконаних робіт, який суду також не наданий. На підставі викладеного,

Outcome: partial