Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по оплаті за навчання, мотивуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про навчання і підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб № 297444 від 19.02.2015 року. Так, відповідно до наказу від 12.02.2015 року [PERSON] було поновлено у складі студентів юридичного факультету осіб, раніше відрахованих з Університету, на навчання за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до умов договору замовник зобов'язаний своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки встановлені договором. Загальна вартість освітньої послуги становить 10123,10 грн. Вартість навчання за однин семестр навчального року - 2977,30 грн. В порушення умов договору відповідачем не було внесено плату за навчання за перший семестр 2015-2016 року, однак освітня послуга Університетом була надана. Згідно з наказом від 15.04.2016 № 658-ст відповідача [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов договору з 01.02.2016 року. Відповідач умови договору належним чином не виконав у зв'язку з чим наявна заборгованість за навчання. Згідно з довідкою-розрахунком загальна заборгованість [PERSON] за період 01.09.2015-31.01.2016 року складає 2977,30 грн. 22.09.2015 року Державним вищим навчальним закладом ,,Київським національним економічним університетом імені Вадима Гетьмана» було надіслано відповідачу лис-притензію про сплату заборгованості у сумі 2977,30 грн. протягом 7 банківських днів з моменту одержання листа. Однак відповідачем було проігноровано вказаний лист. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши до суду заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу від 12.02.2015 року відповідача [PERSON] було поновлено у складі студентів юридичного факультету осіб, раніше відрахованих з Університету, на навчання за рахунок коштів державного бюджету. 19.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про навчання і підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб № 297444. Відповідно до умов договору, а саме п.3.1 замовник зобов'язаний своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки встановлені договором. Загальна вартість освітньої послуги становить 10123,10 грн. Вартість навчання за однин семестр навчального року - 2977,30 грн. Відповідно до п.4.3 договору відповідач [PERSON] мав внести плату за надання освітньої послуги за семестр. В порушення умов договору відповідачем [PERSON] не було внесено плату за навчання за перший семестр 2015-2016 року, однак освітня послуга Університетом була надана. Відповідно до п.п. 6.1.4 дія договору припиняється у разі відрахування студента з університету за порушення умов контракту. Наказом від 15.04.2016 № 658-ст відповідача [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов договору з 01.02.2016 року. Відповідач умови договору належним чином не виконав у зв'язку з чим наявна заборгованість за навчання. Згідно з довідкою-розрахунком загальна заборгованість [PERSON] за період 01.09.2015-31.01.2016 року складає 2977,30 грн. 22.09.2015 року Державним вищим навчальним закладом ,,Київським національним економічним університетом імені Вадима Гетьмана» було надіслано відповідачу лис-притензію про сплату заборгованості у сумі 2977,30 грн. протягом 7 банківських днів з моменту одержання листа. Однак відповідачем було проігноровано вказаний лист. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно договору та заборгованість не погашено, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 2977,30 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 1378 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved