overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст.286 КК України, за вчинення ДТП під час якої потерпілі [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження та перебували на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЗБРР «Бородянської центральної районної лікарні». Оскільки на їх лікування були витрачені бюджетні кошти, просив стягнути з відповідача 5928,61 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення. В судовому засіданні прокурор прокуратури Бородянського району [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] відповідно до надісланої заяви позов визнав. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що вироком Бородянського районного суду від 21 січня 2015 року [PERSON] засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується копією вироку суду (а.с.10-11). Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Відповідно до Порядку сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. На лікування потерпілих [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було витрачено за рахунок бюджетних коштів 2032,46 грн., 1626,10 грн., 2270,05 грн. відповідно, що підтверджується копіями довідок про вартість їх лікування (а.с.6-8). Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з [PERSON] в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Бородянського районного суду Київської області від 27 травня 2015 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст.286 КК України, за вчинення ДТП під час якої потерпілі [PERSON] та [PERSON] отримали різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження та перебували на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня». Оскільки витрати на лікування [PERSON] повністю відшкодовані ПрАТ «СК Уніка», а на лікування [PERSON] витрачені бюджетні кошти в сумі 8941,05 грн., які винною особою не відшкодовані, просив стягнути з відповідача 8941,05 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення. В судовому засіданні прокурор прокуратури Бородянського району Храпа Ю.О. позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вважає, що розмір витрат на стаціонарне лікування потерпілої нічим не підтверджений і не обґрунтований. Вислухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що вироком Бородянського районного суду від 27 травня 2015 року [PERSON] засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується копією вироку суду (а.с.12-17). Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Відповідно до Порядку сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. На лікування потерпілої [PERSON] було витрачено 8941,05 гривень бюджетних коштів, що підтверджується копією довідки про вартість її лікування (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з [PERSON] в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаною заявою про визнання спадщини відумерлою. Заява мотивована тим, що після смерті гр. [PERSON] яка померла 06.07.2009року залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 4, 78 умовних кадастрових гектарів, вартістю 38252, 45 грн. Залишену після смерті спадщину, у встановлений законом термін, ніхто не прийняв. Просить визнати спадщину - право на земельну частку (пай) відумерлою. Прокурор заяву підтримав, просив її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що власником спірної земельної частки є [PERSON] яка померла 06.07.2009 року ( актовий запис № 83 ( а.с.4) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0125048 що підтверджується інформаційною довідкою про вартість земельної частки(паю). Згідно відомостей Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкові справи після сперті Шако В.М.1 не заводилися, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визначає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно вимогам ст. 278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про вищнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив термін більше ніж рік, суд вважає, що є підстави для визнання спадщини після її смертівідумерлою. На підставі ст. ст. 11, 218, 274, 277, 278 ЦПК України та ст. ст. 1220, 1222, 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави, посилаючись на те, що ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 30.12.2013 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Останній у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями в період з 23.11.2013 року по 09.12.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні. Вартість лікування склала 1911 грн. 70 коп. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров*я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин. Тому прокурор просить стягнути з відповідача на користь управління фінансів Іванківської РДА зазначену вище суму витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В судовому засіданні прокурор позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. У судовому засіданні відповідач фактично позов визнав, проте зазначив, що лише кілька днів як повернувся з АТО ( був демобілізований), роботи немає, і коштів для сплати вказаної суми також. Вислухавши сторони, оглянувши докази, додані до позову, зокрема ухвалу суду від 30.12.2013 року про закриття кримінального правопорушення у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, довідку Іванківської ЦРЛ про вартість лікування потерпілого [PERSON] - 14 ліжкоднів х 136,55 грн. (вартість одного ліжко дня) = 1911,70 грн., суд вважає, що на підставі ст. 1206 ЦК України позов слід задовольнити. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Іванківська ЦРЛ є лікувальною установою державної форми власності, а її фінансування здійснюється за рахунок районного бюджету Іванківського району. Враховуючи викладене, витрачені на лікування потерпілого внаслідок злочинних дій відповідача кошти, підлягають стягненню з відповідача, як і судовий збір на користь держави, оскільки органи прокуратури звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просить суд стягнути з відповідача на користь комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» збитки завдані внаслідок злочину вчиненого відповідачем в сумі 4119 грн. 14 коп.. Відповідач в судовому засідання позов не визнав, зазначивши, що потерпілому від злочину [PERSON] він надав кошти на лікування в сумі 6 000 грн.. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що відповідач дійсно надав кошти на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 6000 грн. Судом встановлено, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.06.2013 року [PERSON], визнано винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу 3400 грн. Внаслідок завданих травм [PERSON] у період з 28.11.2013 року по 07.12.2012 перебував на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня». Згідно довідки вказаного комунального закладу № 888 від 14.05.2013 року вартість лікування потерпілого становила 4156,64 грн., з яких останнім було сплачено 37,50 грн.. Таким чином різниця до сплати становить 4119,14 грн.. Вказаним вище доказом спростовується твердження відповідача про відшкодування ним збитків завданих лікувальному закладу. Дане встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Крім того, згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючи дані обставини, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просить суду стягнути з відповідача на користь комунального закладу Таращанської районної ради Київської області «Таращанська ЦРЛ» збитки завдані внаслідок злочину в сумі 2203 грн. 88 коп. та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 16.12.2013 року [PERSON], визнано винним у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я потерпілому [PERSON], вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу 850 грн. Внаслідок завданих травм [PERSON] у період з 12.11.2013 року по 21.11.2013 перебував на стаціонарному лікуванні в анестезіологічному відділенні комунального закладу Таращанської районної ради Київської області «Таращанська ЦРЛ». Згідно довідки вказаного комунального закладу № 2001 від 27.11.2013 року вартість лікування потерпілого становила 2203,88 грн.. Дане встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Крім того, згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючи дані обставини, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

прокурор звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що ухвалою Шевченківського райсуду м.Чернівці від 22 вересня 2014 року кримінальне провадження відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] закрито у зв»язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Під час досудового розслідування встановлено, що [PERSON] вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 125 КК України, а [PERSON] вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 122 КК України. У ході судового слідства обвинувачені визнали себе винними, повністю та щиро розкаялися. Вказував, що згідно довідки ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» №324 від 25 березня 2015 року витрати на стац.лікування потерпілого [PERSON] склали 2428,13 грн. Ці збитки під час судового розгляду кримінального провадження не відшкодовані. Просив стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код 353880776, та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], в солідарному порядку на користь Департаменту охорони здоров»я Чернівецької ОДА (р/р 31417544700001, МФО 856135, ГУДКСУ в Чернівецькій області: одержувач місцевий обласний бюджет Чернівецької області 24060300 «інші надходження», ОКПО 37836095) витрати на лікування у розмірі 2428,13 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю, пославшись на обставини, вказані у позовній заяві і пояснив, що даний цивільний позов є «похідним» з кримінальної справи, сума позову була однією із обставин обвинувачення відповідачів по тій справі, а тому просила даний позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що вбачається щ рекомендованих повідомлень та розписок про отримання ними судових повісток. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини вказані прокурором в позовній заяві, що стверджено копіями ухвали Шевченківського райсуду м.Чернівці від 22 вересня 2014 року, довідки ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 25 березня 2015 року, якою стверджена ціна позову. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки даний позов випливає з матеріалів розглянутої кримінальної справи про обвинувачення відповідачів у скоєнні злочинів, передбачених ст.122 ч.1, ст. 125 ч.2 КК України, по яких ними, при визнанні своєї вини, окремо не оспорювалася сума збитків, встановлена доказами, які є в матеріалах кримінальної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

прокурор звернувся до суду з даним позовом і вказав, що згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду від 02 вересня 2013 р. відповідача визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Однак витрати Жмеринської центральної районної лікарні на лікування потерпілого від даного злочину [PERSON] відповідачем не відшкодовано. Загальна вартість лікування потерпілого складає 443,69 грн.. Прокурор просив стягнути з відповідача вищезазначену суму, а також витрати на судовий збір. Прокурор в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій позов визнав повністю та безумовно та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом і вказав, що згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду від 09.10.2013 року відповідача визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Однак витрати Жмеринської центральної районної лікарні на лікування потерпілого [PERSON] від даного злочину відповідачем не відшкодовано. Загальна вартість лікування потерпілого складає 742,15 грн.. Прокурор просив стягнути з відповідача вищезазначену суму, а також витрати на судовий збір. В попередньому судовому засіданні прокурор Остапенко М.В. позов підтримала в повному обсязі і просить його задовольнити. Справу розглянути в попередньому судовому засіданні. Відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти його задоволення. Справу розглянути в попередньому судовому засіданні, надавши суду письмову заяву. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений прокурором, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, ч.1 ст.1206 ЦК України - особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до змісту ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved