Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що 24 березня 2018 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої позивачці відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: Ділянка № 1 площею 3,1561 га з кадастровим номером 3221980300:05:008:0004 та Ділянка № 2 площею 1,1246 га, кадастровий номер 3221980300:04:011:0026, які розташовані на території [PERSON] сільської ради. Земельні ділянки належали [PERSON] на праві власності на підставі державного акту серії ЯА № 461120, виданого на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 05.07.2005 року № 397. В Державному акті прізвище власника зазначено з помилкою як «Калініченко». Позивачка спадщину за заповітом прийняла шляхом подачі у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини, її спадкові права ніким не оспорюються, вона є єдиним спадкоємцем. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у звязку із наявністю посилки в Державному акті. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку.\~ Враховуючи вищевикладене, представник позивачки просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу померлій, визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом право власності на спірні земельні ділянки та не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, відповідач [PERSON] сільська рада позовні вимоги визнала повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем та наявність для цього законних підстав. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: Ділянка № 1 площею 3,1561 га з кадастровим номером 3221980300:05:008:0004 та Ділянка № 2 площею 1,1246 га, кадастровий номер 3221980300:04:011:0026, які розташовані на території [PERSON] сільської ради. Право власності посвідчується Державним актом серії ЯА № 461120, виданим на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 05.07.2005 року № 397 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 23.08.2005 року за № 01:05:027:00210. В Державному акті прізвище власника зазначено з помилкою як «Калініченко» (копія державного акту а.с.10, копії витягів з ДЗК про земельні ділянки а.с.12,13). На території [PERSON] сільської ради ніколи не проживала та не була зареєстрована [PERSON] (довідка сільської ради а.с.16). Після смерті [PERSON], яка померла 24 березня 2018 року, позивачці відкрилась спадщина за заповітом на все майно померлої, зокрема і спірні земельні ділянки, позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інші спадкоємці відсутні, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.11), копії спадкової справи № 181/2018 до майна померлої 24 березня 2018 року [PERSON] (а.с.34-50). Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки у звязку із наявністю помилки у правовстановлюючому документі - Державному акті серії ЯА № 461120 (нотаріальна відмова - а.с.17). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ п. 6 ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК\~України\~у судовому \~порядку\~ може\~ бути встановлений\~ факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~ N 7 передбачено, що відповідно\~ до\~ статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~ на\~ землю\~ або\~ іншим правовстановлюючим документом. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В силу ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільноправових угод. \~\~\~ Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] належали на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: Ділянка № 1 площею 3,1561 га та Ділянка № 2 площею 1,1246 га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради. В Державному акті серії ЯА № 461120, яким посвідчується право власності на спірні земельні ділянки, прізвище власника зазначено з технічною помилкою. Після смерті [PERSON], яка померла 24 березня 2018 року, позивачка [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину у встановленому законом порядку прийняла, спадкові права позивачки ніким не оспорюються, вона є єдиним спадкоємцем, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився. Через наявність помилки в Державному акті, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельні ділянки у нотаріуса. Суд вважає за необхідне, встановити факт належності [PERSON] Державного акту серії серії ЯА № 461120, виданого на імя «[PERSON]М.», визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування право власності на спірні земельні ділянкі. Суд вважає\~за можливе\~не застосовувати\~до відповідача [PERSON] сільської ради\~ст.\~141\~ЦПК України\~та понесені\~судові витрати\~ залишити за\~ сторонами. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved