Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 85118 грн., а також стягнути 1921 грн. в рахунок сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 24.02.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики №15115 в електронній формі, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 14 днів, а відповідач зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Згідно п.1.4 вказаного договору дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником за домовленістю сторін вважається датою укладання Договору позики. Однак, відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 28.02.2019 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але разом з позовом надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, як убачається з матеріалів справи, ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (а.с.5, 7). На час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем порядок отримання та надання позики регламентувалось Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», затвердженими наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» Стензя Д.В. №2-1 від 27 жовтня 2015 року (а.с.8-14). Відповідач у порядку, встановленому пунктами 4.1.,4.2 Правил оформила Заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх обов`язкових полів Заявки (а.с.15-20). Так, на підставі заповненої відповідачем заявки, 24.02.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики №15115, невід`ємною частиною якого є вказані вище Правила (а.с.21-25). Згідно п. 1.1. Договору позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» надав позичальнику грошові кошти в позику в сумі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно п. 1.3. Договору позики позика надавалась строком на 14 днів. Таким чином, реєстрація відповідача на сайті позивача, подання нею заповненої заявки на отримання позики, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений п. 4.9 Правил спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що у відповідності до чинного законодавства вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Отже, позивач виконав своє зобов`язання щодо надання позики, яка була перерахована відповідачу на її картковий рахунок, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі Онлайн» від 18.02.2019 року, яке надає позивачу технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору доручення №ФБ211/11 від 18.11.2015 року (а.с.26,27,29-35). У відповідності до ст.1054 ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Однак, відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору позики свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 28.02.2019 рокуутворилась заборгованість у розмірі 85118 грн., яка згідно розрахунку заборгованості складається з наступного: 2000 грн. - основний борг; 83118 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.28). У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відтак, враховуючи те, що відповідач всупереч умов Договору позики не повертає позивачу кошти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1921 грн. (а.с.46). На підставі викладеного,

Outcome: approved