Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Представник позивача КП ЖКС «Хмельницький» 19.05.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON]М про звільнення підсобного приміщення, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 07.09.2015 року, просив витребувати майно, у вигляді підсобного приміщення загальною площею 72, 2 кв.м. по вул. Степова, 48 з чужого незаконного володіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] та усунути перешкоди у користуванні [PERSON] шляхом звільнення даного приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що будинок № 48 по вулиці Степова у місті Одесі належить житловому фонду місцевих Рад та значиться на балансі КП ЖКС «Хмельницький» разом із нежитловим приміщеннями. З виходом на місце 22.08.2014р. комісією КП «ЖКС «Хмельницький» виявлено, що доступ в приміщення перекрито металевою огорожею закритою на замок, біля нежилого приміщення привязана на ланцюг собака, на вході в приміщення встановлені броньовані двері. На прохання комісії КП «ЖКС «Хмельницький» надати доступ до приміщення, яке належить Одеській міській раді відповідачами було відмовлено, що свідчить про те, що добровільно звільняти приміщення відповідачі не бажають. Оскільки єдиною підставою для заняття підсобного приміщення є розпорядження [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради, яке відповідачам не видавалось. КП ЖКС «Хмельницький» змушено звернутися до суду з відпвідним позовом. Таким чином оскільки своїми діями відповідачі створюють перешкоди у користуванні підсобним приміщенням, самоправно займаючи та перебуваючи в підсобному приміщенні без достатніх правових підстав. У судове засідання представник позивача КП ЖКС «Хмельницький», позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що відповідачі самоправно зайняли та перебувають в підсобному приміщенні, яке перебуває на балансі КП ЖКС «Хмельницький», без достатніх правових підстав, добровільно звільняти приміщення відповідачі не бажають.Окрім того, спірне підсобного приміщення закріпленно за покрівельником дільниці № 1 КП «ЖКС «Хмельницький» [PERSON] для тимчасового користування до отримання службового житла. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили суд у позові відмовити пояснили, що у конці двору по вул. Степова 48 розташоване старе, аварійне приміщення, яке 25 років нікому із ЖКС не було потрібним у ньому назбиралося повно сміття. У 2000 році завалився будинок по вул. Степова 46, після цього стало можливим проходити на паралельну вул. Михайлівську, мешканці будинку не одноразово зверталися до ЖКС з проханням щоб прохід було ліквідовано, але реакції не було. Тоді мешканці будинку 48 по вул. Степова звернулися до начальника КП ЖКС «Хмельницький» Малиновського району з вище описаною проблемою та отримали усний дозвіл своїми силами ліквідувати проблему. Самотужки звели стіну, по ремонтували дах, поставили металеву решітку, відгородив другий дальній двір від головного, зробили двір закритим, та вирішили звільнити приміщення від сміття та пристосувати його під підсобні приміщення мешканців комунальних квартирах яким потрібне покращення побутових умом. Таким чином відповідачі не бажають звільняти спірне підсобне приміщення, оскільки коли приміщення було розвалене, без даху, дверей та стіни, воно було нікому не потрібним. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи та заслухавши пояснення сторін приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. По даній справі обєктом спору є нежиле приміщення, тому режим володіння, розпорядження та користування вказаним спірним приміщенням регулюється нормами ЦК України. У відповідності до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України ). Згідно з ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ЦК (статті 2, 318, 324) суб'єктами права власності є: український народ, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією; Згідно зі ст. 143 Конституції майном, що є в комунальній власності, управляють територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування. У ст. 1 Закону від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що представницьким органом місцевого самоврядування є відповідна місцева рада, яка складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Також даною статтею встановлено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності (ч.5 статті). Більш того, згідно п. 8 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Цивільним кодексом України в главі 29 передбачені цивільно-правові способи захисту права власності. Відповідно до п.21 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Згідно до ст.. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Пунктами 23, 24 вищезгаданої постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини 3 статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітетам Одеської міської ради від 28.02.2013р. №67 вирішено передати майно, а саме нежитлове приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 48, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси в управління [PERSON] районній адміністрації Одеської міської ради. 26.03.2013 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради та [PERSON] районна адміністрація Одеської міської ради на виконання п.1 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.02.2013 року р. № 67 підписали відповідний акт приймання передачі нежитлового приміщення. Розпорядженням [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради від 01.06.2013 року № 235/01-06 на баланс дільниці № 4 КП «ЖКС «Хмельницький» було передано вище зазначене нежитлове приміщення в якості підсобного. КП ЖКС «Хмельницький» утворене на підставі рішення Одеської міської ради № 888-24 від 27.12.2002 року. Згідно витягу з розпорядження [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради № 136/01-06 від 11.04.2014 року, відповідно до клопотання директора КП ЖКС „Хмельницький від 03.03.2014 року (лист №°23), надати згоду на звернення до інспекції ДАБК на отримання дозвільних документів на реконструкцію нежитлового приміщення в будинку №«48 по вулиці Степовій, загальною площею 72.2 кв м, покрівельнику виробничій дільниці №°1 [PERSON]. 26.08.2014 року КП ЖКС «Хмельницький» звернулось до [PERSON] районного відділу ОМУ ГУМВС України в Одеській область з проханням прийняти заходи до мешканців, що незаконно зайняли приміщення що розташоване за адресою м.Одеса, вул.Степова,48. 02.09.2014 року [PERSON] районним відділом ОМУ ГУМВС України в Одеській область, надано відповідь на лист КП ЖКС «Хмельницький» від 26.08.2014 року, з якого вбачається що на підставі висновку по матеріалам перевірки ЖЄОЗП від 02.09.2014, в ході відпрацювання матеріалу була відвідана адреса м. Одеса, вул. Степова 48, де було встановлено, що з 22.08.14 року доступ до цього приміщення був самовільно перекритий на замок, в ході співбесіди з мешканцями буд. 48, по вул. Степова, було встановлено, що цім приміщенням користуються [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Враховуючи вищезазначене, дану ситуацію треба вважати цивільно-правовими відносинами, для вирішення яких заявнику рекомендовано звертатись до суду. В звязку із вказаними обставинами, представниками Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» 29.01.2015 року на адресу відповідачів було направлено припис про звільнення самовільно зайнятої підсобного приміщення. Проте, вказаний припис відповідачкою на теперішній час не виконано. Віповідно до п. а п.п.2 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. Відповідно до Положення про [PERSON] районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 4584-VI від 13.02.2014 р., [PERSON] районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Малиновського району міста Одеси, згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» [PERSON] районна адміністрація виконує функції уповноваженого органу власника житлового фонду жилих та нежилих приміщень, а також комунальних підприємств житлово-комунальних сервісів. До компетенції районної адміністрації Одеської міськ ради належить здійснення контролю за утриманням житлового фонду та нежилих приміщень на території відповідного району. Таким чином, будинок № 48 по вулиці Степова у місті Одесі територіально належить до Малиновського району м. Одеси. Відповідно ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Як встановлено, у судовому засіданні розпорядження про надання підсобного приміщення відповідачам [PERSON] районною адміністрацією Одеської міської ради не видавалось. Окрім того відповідачами, не доведено\~\~обставини, на які\~\~вони посилаються як на підставу своїх заперечень не надано до суду належних та допустимих доказів виникнення у них права володіння спірним приміщенням. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачі самовільно, без відповідного дозволу зайняли спірне приміщення, та перешкоджають користуватися цим приміщенням, а підстав на встановлення факту правомірного володіння відповідачами спірним приміщенням судом не знайдено. ст.400 ЦК України, передбачено що недобросовісний володілець зобовязаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З частини 1 статті 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, всебічне , повне дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи,

Outcome: partial