Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення родинних відносин та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ). Інша 1/2 частина житлового будинку належала матері позивача [PERSON] . Перед смертю [PERSON] заповідав позивачу 1/2 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] належне йому майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] позивач фактично прийняла спадщину за заповітом, оскільки була зареєстрована місцем проживання за вказаною адресою і фактично проживала за вказаною адресою та вступила в управління та володіння спадковим майном. Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстроване по 1/2 частині за [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] інше спадкове майно (майнового спору не має) успадкувала [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Оскільки заповітів на своє майно [PERSON] не залишала, то після її смерті спадкування відбувалось за законом. Так [PERSON] відповідно до свідоцтва на право особистої власності від 06.01.1981 року належала 1/2 частина житлового будинку в [ADDRESS] . На протязі 6-місяців з часу відкриття спадщини в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, але позивач була зареєстрована місцем проживання і фактично проживала з матір`ю в [ADDRESS] за вказаною адресою і фактично прийняла спадщину за законом відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отримати свідоцтво про право на спадщину позвач не буде мати можливості, оскільки необхідно встановити факт родинних відносин. Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив задовольнити позов без його присутності та присутності позивача. Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заперечень не має, позовні вимоги визнає. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.02.1976 в м. Кілія р/в ЗАГС Кілійського р-ну Одеської обл., запис акта про народження № 257 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 181, [PERSON] , помер [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 502, [PERSON] , померла [INFO] . Рос. « [PERSON] » заповідав рос. « [PERSON] » 1/2 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , що підтверджується заповітом від 21.04.1992 року. Відповідно до довідки КП КМР «БТІ» № 613 від 21.08.2019 року право власності на житловий будинок розташований в [ADDRESS] зареєстроване по 1/2 частині кожному за [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Кілійської міської ради № 1305 від 10.04.2019 р. та довідки виконавчого комітету Кілійської міської ради № 10334 від 03.08.2015 р., померла [INFO] [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.01.1995 р. по момент смерті [INFO] . На день її смерті разом з нею постійно проживала та була зареєстрована: [PERSON] , котра згодом проводила поховання [PERSON] . З акту про встановлення фактів наданого депутатом Кілійської міської ради від 24.06.2020 р. вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком, а [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] залишив заповіт на своє майно, а саме 1/2 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] доньці [PERSON] , [INFO] . Відповідно до технічного паспорта на будинок КП КМР «БТІ» від 08.08.2019 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. А1 - житловий будинок ( загальна площа 32,5 кв. метра, житлова площа 25,4 кв. метра), літ. Б1 - літня кухня, літ. Г1 - комора, літ. Е1- комора, літ. Ж1-сарай, літ. З1- сарай, літ. И1- убиральня, №1-5; I - надвірні споруди. Згідно свідоцтва виконавчого комітету Кілійської міської ради депутатів трудящих на право особистої власності на жилий будинок від 06.01.1981 р. житловий будинок, розташований в [ADDRESS] належав рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] ». Як вбачається з інформаційного листа від 22.06.2020 р. № 149/01-16, приватний нотаріус Юрченко М.Є. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] роз`яснив, що через відсутність встановлення факту родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, рекомендовано звернутися до суду. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 60645792 від 22.06.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація відносно [PERSON] , відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 61487425 від 01.09.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є.вбачається, що після смерті [PERSON] , 27.06.2006 р. Кілійською районною державною нотаріальною конторою, була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі № 40113075 та номером у нотаріуса 298/2006. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 61487457 від 01.09.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 2329234 дата посвідчення 17.02.1993 р., місце посвідчення - Кілійська районна державна нотаріальна контора. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача, щодо встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] і [PERSON] , [INFO] , а саме що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved