Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних витрат нарахованих на суму боргу на підставі ст.. 625 ЦК України, посилаючись на те, що 26.02.2013 року відповідно до рішення Берегівського районного суда Закарпатської області було задоволено позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості в повному обсязі на суму 240359,70 грн. Проте оскільки заборгованість за кредитним договором № 08/299/19 від 27.03.2008 року була стягнута судом станом на лютий 2013 року, а рішення суду виконано в повному обсязі 15.01.2019 року, АТ «Альфа-Банк» вважає, що за період прострочення виконання рішення суду стягував на підставі ст.. 625 ЦК України має право стягнути з боржника 3% річних та інфляційні витрати. Встановлено, що 27.03.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» «Кредитор» та громадянка України [PERSON] , надалі за текстом «Позичальник» уклали договір кредиту № 08/299/19 (надалі за текстом -Кредитний договір). 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно запису відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб 03.12.2019 року АТ «Укрсоцбанк» ( номер запису 10681120104002827) стан суб`єкта: припинено, а АТ «Альфа-Банк» є правонаступником. Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, «Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників». Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи вищенаведене, АТ «Альфа-банк» є правонаступником ( новим кредитором) щодо зобов`язань за кредитним договором № 08/299/19. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Таким чином, з ухваленням у 2011 році рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося, і таке рішення і на час розгляду даної справи відповідачами не виконано, а заборгованість за Кредитним договором - не погашена. Зобов`язання, яке існує у відповідача перед позивачем, є зобов`язанням, яке визначене за рішенням суду у національній валюті - гривні. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 ЦК України, в тому числі, і інфляційних втрат. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» надало розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи із заборгованості боржника за тілом кредиту, яка була встановлена рішенням Берегівського районного суду від 26.02.2013 року в справі № 297/223/13 - в сумі 240359,70 грн. Главою 19 ЦК України\~визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених\~статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Пунктом 6.8 Кредитного договору встановлено строк позовної давності тривалістю в 10 років.

Outcome: approved