Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Прокурор Сокирянського району Чернівецької області в інтересах держави в особі Управління освіти, молоді і спорту Сокирянської РДА Чернівецької області звернувся до Сокирянського районного суду з вказаним вище позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної у зв'язку із незаконним звільненням працівника та оплатою працівникові часу вимушеного прогулу. Посилався на те, що [PERSON] звернулася до Сокирянського районного суду з позовом до управління освіти молоді та спорту Сокирянської РДА про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14.11.2013 року в задоволені позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 29.01.2014 року, рішення Сокирянського районного суду від 14.11.2013 року скасовано, позов [PERSON] задоволено частково. Поновлено [PERSON] на посаді в.о. директора Білоусівського НВК, при цьому на користь останньої з управління освіти, молоді і спорту стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 35642 грн. 95 коп., з відрахуванням з нього прибуткового податку та всіх обов'язкових платежів, а також моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.04.2014 року рішення апеляційного суду Чернівецької області від 29.01.2014 року залишено без змін. На підставі рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 29.01.2014 року та відповідно до наказу начальника управління освіти, молоді та спорту Сокирянської РДА №216\\о від 17.06.2014 року бухгалтерією управління освіти, молоді та спорту Сокирянської РДА 18.06.2014 року здійснено нарахування та виплату [PERSON] суми середнього заробітку за період вимушеного прогулу в сумі 35642,95 грн. та моральної шкоди в сумі 1000 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Оскільки [PERSON] звільнена з роботи без законних підстав, а наказ №89-к від 01.03.2013 року, на підставі якого її звільнено, був виданий начальником управління освіти молоді і спорту Сокирянської РДА [PERSON], вважає, що відшкодування в розмірі 35642,95 грн. підлягає стягненню з відповідачки. Просив стягнути з [PERSON] на користь управління освіти, молоді та спорту Сокирянської РДА шкоду, заподіяну у зв'язку з незаконним звільненням та оплатою працівникові [PERSON] вимушеного прогулу, у розмірі 35642,95 грн., а також на користь держави судові витрати. Прокурор Бандуряк Ю.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному об'ємі та з наведених у ньому підстав просила його задовольнити. Представник позивача Пастушок О.І. в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги прокурора підтримав та просив їх задовольнити, а розгляд справи провести за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги прокурора визнала в повному об'ємі та не заперечувала проти їх задоволення, просила розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши письмові докази подані на підтвердження позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.10 Положення про управління освіти, молоді і спорту Сокирянської РДА, затвердженого розпорядженням голови РДА 05.02.2013 року №26-р, начальник управління призначає на посаду і звільняє з посади працівників управління, керівників навчальних закладів та установ освіти комунальної та державної форм власності. Згідно п.2.19 Посадової інструкції начальника управління освіти, молоді і спорту Сокирянської РДА, затвердженої наказом управління освіти, молоді і спорту Сокирянської РДА від 05.02.2013 року №3/0, начальник управління у межах своєї компетенції видає накази, організовує та контролює їх виконання. Відповідно до п.2.22 Посадової інструкції начальник управління призначає на посаду і звільняє з посади керівників навчальних закладів та установ освіти (за узгодженням з головою РДА та рішенням сесії районної ради), педагогічних працівників установ освіти. Судом встановлено, що наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Сокирянської РДА [PERSON] №89-к від 01.03.2013 року [PERSON] звільнено з роботи з посади в.о.директора Білоусівського НВК на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання покладених на неї обов'язків з 01.03.2013 року. Рішенням Сокирянського районного суду від 14.11.2013 року в задоволенні позову [PERSON] до управління освіти молоді та спорту Сокирянської РДА про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовлено. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 29.01.2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано, а позов [PERSON] задоволено частково. Поновлено [PERSON] на посаді в.о. директора Білоусівського НВК, стягнуто з управління освіти, молоді і спорту Сокирянської РДА на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 35642 грн. 95 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.04.2014 року вказане рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд вважає доведеним незаконність звільнення працівника [PERSON] з роботи, яке відбулося на підставі наказу №89-к від 01.03.2013 року, виданого начальником Управління [PERSON] На підставі вказаних вище судових рішень, начальником начальником управління освіти, молоді та спорту Сокирянської РДА [PERSON] видано наказ №216/о від 17.06.2014 року про здійснення бухгалтерією нарахування та виплати [PERSON] суми середнього заробітку за період вимушеного прогулу в сумі 35642,95 грн. та моральної шкоди в сумі 1000 грн. Як встановлено із досліджених в судовому засіданні меморіального ордеру №16/а за червень 2014 року та платіжних доручень від 18.06.2014 року, судові рішення в частині виплати [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу та інших платежів виконані в повному обсязі. Відповідно до ст.237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Згідно п.8 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, зокрема у випадку коли службова особа, винна в незаконному звільнені або переведенні працівника на іншу роботу. У відповідності до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992 року, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Згідно п.20 вказаної Постанови Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вказані вище встановлені у справі обставини та вимоги закону, а також враховуючи те, що визнання відповідачкою [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що заявлені прокурором позовні вимоги слід задовольнити в повному об'ємі, стягнувши з відповідачки [PERSON] на користь управління освіти, молоді і спорту Сокирянської РДА 35642,95 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної у зв'язку із незаконним звільненням працівника та оплатою працівникові часу вимушеного прогулу. Крім цього, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 356,43 грн.

Outcome: approved