Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» пред'явило позов до [PERSON] з вимогами стягнути з останнього на свою користь завдану майнову шкоду в розмірі 7569, 15 грн. в порядку суброгації та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за участю застрахованого позивачем транспортного засобу, 02 липня 2013 року, відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована ТДВ «СТДВ «Глобус» на умовах полісу обов'язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ № 7876634. Так як позивачем було виплачено страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 57 069, 15 грн., через настання страхового випадку, ПАТ «СК «УНІКА» звернулось з претензією щодо відшкодування заподіяних збитків до ТДВ «СТДВ «Глобус», на підставі чого отримало страхове відшкодування в розмірі 49 500 грн. Проте різницю між фактичним розміром шкоди (57069,15 грн.) та страховою виплатою, отриманою від ТДВ «СТДВ «Глобус» (49500,00 грн.), що становить 7569,15 грн. відповідач добровільно відшкодувати відмовляється, що і стало підставою для подання позову до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання, яким позовні вимоги підтримав в повному обсязі, розгляд справи просив провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з'явився, причини неявки суду не повідомив, сповіщений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Одеські вісті» від 21 жовтня 2014 року. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд допускає заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04.06.2013 року між ПАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті за № 027002/4002/0002558, відповідно до умов якого було застраховано належний страхувальнику автомобіль Nissan Qashqai, державний номер [NUMBER], 2010 року випуску. По справі № 520/8873/13-п постановою судді Київського районного суду м. Одеси Тонконоженко М.М. від 27.08.2013 року, яка набрала законної сили 09.09.2013 р., було встановлено, що 02 липня 2013 року о 14 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], при виїзді з Західного кладовища у місті Одесі, не надав переваги в русі автомобілю «Ніссан», державний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 350 гривень. Внаслідок ДТП власнику автомобіля Nissan Qashqai, державний номер [NUMBER], причинено матеріальну шкоду в розмірі 153 507, 09 грн., що підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 07-003 від 16.07.2013 року. На підставі зазначених документів, а також заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 03.07.2013 року, заяви [PERSON] про проведення доплати страхового відшкодування від 03.09.2013 року, страхового акту № 00120040/1 від 05.08.2013 р. та № 00120040/1 від 16.09.2013 року, наказу № 00120040/1/2 від 05.08.2013 року та № 001200400/1/3 від 17.09.2013 року ПАТ «СК «УНІКА» виплачено страхове відшкодування за загальну суму 57 069,15 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 028302 від 14.08.2013 року та № 033049 від 20.09.2013 року. Оскільки цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано ТДВ «СТДВ «Глобус» на умовах полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ № 7876634, ПАТ «СК «УНІКА» звернулось на адресу ТДВ «СТДВ «Глобус» з претензією щодо відшкодування заподіяних збитків та отримало страхове відшкодування в розмірі 49 500,00 грн. Різниця між виплаченим розміром шкоди та страховою виплатою, отриманою від ТДВ «СТДВ «Глобус» становить 7569,15 грн. (57069,15 - 49500,00), яка відповідачем в добровільному порядку не сплачується. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з виконанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому суд вважає за необхідне зазначити про різницю, яка існує між поняттями «регрес» та «суброгація», звертаючи увагу на наступне. Так, за суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні зі збереженням самого зобов`язання, тобто особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. Фактично страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Тобто ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовується щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. Отже, перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування наземного транспорту, не є регресом, (регрес виникає на підставі договору обов'язкового добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу), а є суброгацією. При цьому зобов'язання, що виникло між страхувальником та боржником, залишається чинним для страховика, який стає у ньому новим кредитором боржника. Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що в процесі розгляду адміністративної справи встановлено, що [PERSON] винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а ПАТ «СК«УНІКА» подію, що мала місце 02 липня 2013 року у м. Одеса із застрахованим автомобілем Nissan Qashqai, державний номер [NUMBER], визнала страховим випадком та виплатила суму страхового відшкодування власнику автомобіля, суд вважає, що відповідач повинен сплатити на користь ПАТ «СК «УНІКА» суму страхового відшкодування у розмірі 7569,15 грн. Враховуючи проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved