Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Представник позивачів звернувся в суд з позовом, в якому вказав, що позивач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO], у відповідності до діючого законодавства представляє інтереси своїх дітей. 23 лютого 2016 року [PERSON] стало відомо, що 14 липня 2015 року Якимівським районним судом Запорізької області було розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Підставою звернення до суду стало те, що після смерті [PERSON] (далі за текстом спадкодавець - 1) відкрилася спадщина яка складалася із 1/3 частини зазначеної квартири. Оскільки жінка спадкодавця [PERSON] та їх син [PERSON] (останній доводиться батьком малолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON]) проживали разом із спадкодавцем-1, то зазначені особи вважаються як такими, що прийняли спадщину і оскільки вони були уже власниками в рівних частках, тобто по 1/3 частині зазначеної квартири, їхня частка в квартирі збільшилася за рахунок спадщини. Таким чином [PERSON] та [PERSON] стали власниками по 1/2 частині квартири ( 1/3 належна кожному частка в порядку приватизації + 1/6 частка в порядку спадкування = 2/6+1/6 = 3/6 =1/2). Після смерті [PERSON] (далі за текстом спадкодавець - 2), який помер 17 липня 2012 року, відкрилася спадщина, яка складалася із 1/2 частини зазначеної квартири, судом було визнане право власності в порядку спадкування за [PERSON] на зазначену частину квартири і таким чином позивач стала власником цілої квартири. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2016 року вищезазначене судове рішення скасовано, постановлено нове рішення відповідно до змісту якого відповідач [PERSON] успадкувала 1/6 частину зазначеної квартири після смерті свого чоловіка [PERSON], 1/6 частину зазначеної квартири після смерті свого сина [PERSON]. Таким чином після прийняття зазначеного судового рішення відповідач [PERSON] стала власницею загалом 2/3 квартири ( 1/3 частина в порядку приватизації та по 1/3 в порядку спадкування). Але 04 липня 2016 року представником [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] адвокатом [PERSON] , було з'ясовано , що 13 жовтня 2015 року відповідач [PERSON], шляхом укладання відповідного договору купівлі продажу, який в свою чергу було посвідчено приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу [PERSON]. здійснила відчуження зазначеної квартири на користь відповідача [PERSON]. Представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] адвокат [PERSON] вважає зазначений правочин купівлі - продажу недійсним у зв'язку з наступним: - у відповідності до вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного стану, а також моральним засадам суспільства. Як вбачається із вищеозначеного відповідач [PERSON], яка доводиться рідною бабою неповнолітній [PERSON] та малолітній [PERSON], достеменно знала про існування таких дітей, їй було достеменно відомо, що вони разом із нею є спадкоємцями після померлого [PERSON]. Але такий факт щодо наявності своїх онучок, щодо їх прав на спадкування, щодо порушення їх прав під час відчуження майна (квартири) відповідачами [PERSON] та [PERSON] ( остання доводиться зазначеним дітям рідною тіткою), було приховано, а відомості щодо прав на спадкування спотворені; - вимогами ст.215 ЦК України передбачені підстави для визнання правочину недійсним. Частиною 3 зазначеної норми передбачено, що у випадку якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа оспорює його дійсність за підставами, встановленими законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином представник позивача - адвокат [PERSON] зазначає, що [PERSON], яка діє в інтересах своїх дітей [PERSON] та [PERSON], є заінтересованою особою щодо захисту прав зазначених дітей. Відповідач [PERSON], виходячи із змісту рішення апеляційного суду, не являючись одноособовим власником спірної квартири, провела відчуження зазначеної квартири на користь відповідача [PERSON] Підсумовуючи викладене, представник позивача - адвокат [PERSON] зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], усвідомлюючи незаконність своїх дій щодо позбавлення неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] частини спадщини, яка належала їхньому батькові [PERSON], вчинили правочин,який відповідно до закону повинен бути визнаний недійсним. В звязку з вищевикладеним, просять суд визнати недійсним правочин купівлі - продажу квартири [ADDRESS], який було укладено 13 жовтня між відповідачами [PERSON] та [PERSON]. Під час розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги вказуючи, що відповідачі по справі утримували у себе правовстановлюючі документи щодо права власності на спірну квартиру, а після укладення правочин купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 2015 року такі правовстановлюючі документи перебувають в матеріалах справи на підставі якої видано відповідачу договір купівлі-продажу. Таким чином у випадку задоволення позовних вимог щодо визнання правочину недійсним позивач, яка діє в інтересах своїх дітей, має право звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право нас спадщину на ім'я [PERSON] та [PERSON], але у зв'язку із зазначеними незаконними діями відповідачів позивач звернутися до нотаріуса не може. Свої вимоги щодо визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності в порядку спадкування позивач обґрунтовує наступним: у відповідності до вимог Глави 84 ЦК України спадкуванням є перехід прав від спадкодавця до спадкоємців, спадкування здійснюється за законом або за заповітом, спадщина відкривається після смерті особи. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги відносяться діти спадкодавця та його батьки. Таким чином спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] та який помер 17 липня 2012 року, складалася ? частини квартири [ADDRESS], така спадщина повинна бути розподілена в рівних частках за кожним із спадкоємців, а саме між [PERSON] (мати спадкодавця-2), малолітньою [PERSON],[INFO] та неповнолітньою [PERSON], [INFO] (діти спадкодавця). У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України малолітні, неповнолітні діти спадкодавця вважаються як такими що прийняли спадщину. Крім того після смерті [PERSON] мати зазначених спадкоємців - [PERSON] 13 серпня 2012 року, тобто до сплину 6-ти місяців із дня смерті спадкодавця, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Про своєчасне звернення із відповідною заявою та наявність спадкової справи, яка була заведена нотаріусом [PERSON] свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Таким чином кожен із зазначених спадкоємців повинен спадкувати по 1/3 частині належної [PERSON] ? частини квартири. В звязку з чим, просив суд правочин купівлі - продажу квартири [ADDRESS], який було укладено 13 жовтня між відповідачами [PERSON] та [PERSON] визнати недійсним. Визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 17 липня 2012 року . Визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 17 липня 2012 року . Визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 01 липня 2016 року . Визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 01 липня 2016 року . Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину чотирикімнатної квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 01 липня 2016 року . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі наполягав на їх задоволені. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначала вони підлягають частковому задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2012 року помер [PERSON], який доводиться батьком малолітньої [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалася із ? частини квартири [ADDRESS]. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 14 липня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Договору купівлі продажу від 13 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продала [PERSON], вищезазначену квартиру. Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2016 року було визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 13 квітня 2011 року. Зазначеним судовим рішенням було встановлено, що неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON], вважаються такими, що прийняли спадщину і відповідно до положень ст.ст. 1261,1267 ЦК України, вони як діти спадкодавця [PERSON] являються спадкоємцями першої черги і їх частки є рівними з іншою спадкоємицею, матір`ю померлого їх батька [PERSON] , тобто по 1/6 частині від ? частки померлого 17 липня 2012 року [PERSON] Згідно до вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного стану, а також моральним засадам суспільства. Таким чином, [PERSON] , не мала права відчуження майна ( квартири) своїй дочці [PERSON] , оскільки була власницею лише 2/3 частин квартири. Положеннями ст.215 ЦК України передбачені підстави для визнання правочину недійсним. Частиною 3 зазначеної норми передбачено, що у випадку якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа оспорює його дійсність за підставами, встановленими законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За таких обставин заявлені вимоги, щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/6 частини (кожній) чотирикімнатної квартири [ADDRESS] (Леніна) в смт. Якимівка в порядку спадкування після [PERSON], який помер 17 липня 2012 року є законними та обґрунтованими. В іншій частині заявлені вимоги не підлягають задоволенню виходячи з тих обставин, що після смерті [PERSON] 01 липня 2016 року , відповідно до заповіту єдиною спадкоємицею її майна є [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до вимог закону та на вказані правовідносини не можуть застосовуватись положення ст.. 1266 ЦК України, щодо спадкування за правом представлення . На підставі викладеного,

Outcome: partial