Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Представник позивачки за дорученням [PERSON], уточнивши позовні вимоги позивачки, звернулась до суду з позовом до [PERSON] де третьою особою є Юр'ївська сільська рада Тарутинського району Одеської області, Тарутинська селищна рада Тарутинського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визначення часток у спільній власності. Свої вимоги мотивує тим, що 03 серпня 1994 року на підставі розпорядження (наказу) від 24 липня 1994 року №409 Тарутинським агентством по приватизації житла [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на будинок №12 загальною площею 56 кв.м., розташований по [ADDRESS], про що зроблено запис у реєстровій книзі за № 409. Однак, у вказаному свідоцтві є описка, а саме ім'я позивачки вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». З заявою про виправлення помилки в свідоцтві про право власності на житло позивачка звернулася до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки вищезазначеного будинку. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року встановлено факт володіння [PERSON], померлим [INFO] року, на праві власності 1/2 часткою жилого будинку за адресою: [ADDRESS] та визнано за [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на 1/2 частку жилого будинку, розташованого в [ADDRESS], згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 12 серпня 2015 року. Проте, у зв'язку з вказаними розбіжностями позивачка не має змоги належним чином оформити свою частку у будинку №12 по [ADDRESS]. Враховуючи вище викладене позивачка просить в судовому порядку: встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність свідоцтва про право власності на житло, видане Тарутинським агентством по приватизації 03 серпня 1994 року, на підставі розпорядження № 409 від 24 липня 1994 року з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] - [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON]; визначити, що її частка та частка [PERSON] в будинку [ADDRESS] є рівними та складають по 1/2 частці за кожним. Позивачка в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує (а.с.32). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась. На адресу суду надійшла заява від відповідачки, в якій вона зазначила, що згодна з уточненими позовними вимогами позивачки та просить розглянути справу без її участі (а.с.31), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник третьої особи Тарутинського бюро технічної інвентаризації - директор у судове засідання не з'явилась. На адресу суду надійшла заява від представника третьої особи, в якій вона зазначила, що згодна з уточненими позовними вимогами позивачки та просить розглянути справу без її участі (а.с.33). В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, з матеріалів справи вбачається, що 03 серпня 1994 року на підставі розпорядження (наказу) від 24 липня 1994 року №409 Тарутинським агентством по приватизації житла [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на будинок №12 загальною площею 56 кв.м., розташований по [ADDRESS], про що зроблено запис у реєстровій книзі за № 409 (а.с.14). Відповідно до листа Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 29 червня 2016 року за № 520 виправити помилку в свідоцтві про право власності на житло, яке було видане 03 серпня 1994 року Тарутинським агентством по приватизації житла, не є можливим (а.с.10). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 20 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.13). Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року встановлено факт володіння [PERSON], померлим [INFO] року, на праві власності 1/2 часткою жилого будинку за адресою: [ADDRESS] та визнано за [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на 1/2 частку жилого будинку, розташованого в [ADDRESS], згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 12 серпня 2015 року (а.с.21-22). Факт, про встановлення якого просить позивачка [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй змогу належним чином оформити своє право на вказаний будинок. За таких обставин, суд вважає встановленим факт, що має юридичне значення, а саме належність свідоцтва про право власності на житло, видане Тарутинським агентством по приватизації 03 серпня 1994 року, на підставі розпорядження № 409 від 24 липня 1994 року з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] - [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON]. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч.3 п.17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриті спадщини. В судовому засіданні встановлено факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого Тарутинським агентством по приватизації 03 серпня 1994 року, на підставі розпорядження № 409 від 24 липня 1994 року з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] - [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Юр'ївської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 11 квітня 2016 року №371 вбачається, що дійсно будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 серпня 1994 року за реєстровим №409 перебуває у приватній спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). За цих підстав суд вважає, що можливо визнати ідеальні частки вищезазначеного будинку, а саме по 1/2 частині за кожним співвласником. На підставі викладеного,

Outcome: approved