Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вимогами про позбалення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення з відповідача на особистий рахунок дитини аліментів у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів відповідача. Позов мотивовано тим, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батько в актовому записі про народження зазначено відповідно до ч.1ст.135 СК України. Рішенням Ананьївської районної державної адміністрації від 06.11.2017 року №932/А-2017 дитина влаштована до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» де знаходиться по теперішній час. За весь час перебування дитини у закладі мати відвідала дитину лише один раз - 25.04.2018 року, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює. Не цікавиться долею та здоров`ям дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Ананьївська районна державна адміністрація надала висновок від 01.11.2018 року №01-36/2211 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . В судове засідання сторони не з`явились повідомлені про дату, час та місце засідання належним чином. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, згодна з заочним розглядом справи. Судом встановлено: [PERSON] [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батько в актовому записі про народження зазначено відповідно до ч.1ст.135 СК України. Рішенням Ананьївської районної державної адміністрації від 06.11.2017 року №932/А-2017 дитина влаштована до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» де знаходиться по теперішній час. За весь час перебування дитини у закладі мати відвідала дитину лише один раз - 25.04.2018 року, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює. Мати дитини - [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - не піклується дитиною, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не займається її вихованням, що підтверджується актами обстежень умов проживання дитини, характеристикою з місця проживання, повідомленнями лікувальних закладів де перебуває дитина на лікуванні. Ананьївська районна державна адміністрація надала висновок від 01.11.2018 року №01-36/2211 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі №199/5032/16-ц. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, з урахуванням встановлених обставин, дійшов до висновку про наявність у відповідача винної поведінки щодо ухилення від виховання дитини - [PERSON] та свідомого нехтування нею своїми обов`язками, а також, про відсутність передумов для зміни поведінки матері дитини у кращу сторону. Разом з тим, позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дитини, через обставини встановлені в судовому засіданні, направлено саме на захист інтересів дитини. Тож позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 Сімейного України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину передбачені ч.3 ст.181 СК України, згідно якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ст.183 СК України). Отже позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved