Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення сум неповернутого спеціального одягу. В обґрунтування предявленого позову посилався на те, що відповідно до наказу ТОВ «[PERSON] Гарант» від 13 липня 2012 року [PERSON] було прийнято на роботу в ТОВ «[PERSON] Гарант». На виконання вимог ст. 8 Закону України «Про охорону праці», ст. 163 Кодексу законів про працю України, п. 7.11 Колективного договору ТОВ «[PERSON] Гарант» відповідно до встановлених норм видачі спецодягу [PERSON] видав 3 жовтня 2012 року куртку утеплену\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~із терміном використання до 2 жовтня 2015 року, брюки утеплені із терміном використання до 2 жовтня 2015 року, а також видав 11 грудня 2013 року костюм бавовняний із терміном використання до 10 грудня 2014 року, черевики з металевим носком із терміном використання до 10 грудня 2014 року, що підтверджується підписами [PERSON] у його особистій картці спеціального одягу, спеціального взуття і інших засобів індивідуального захисту. Відповідно до наказу ТОВ «[PERSON] Гарант» від 5 березня 2014 року [PERSON] було звільнено з ТОВ «[PERSON] Гарант» за переведенням. Однак при звільненні відповідач отриманий раніше спецодяг не повернув. Залишкова вартість неповернутого відповідачем спецодягу складає 593,84 грн. На підставі переліченого просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «[PERSON] Гарант» 593,84 грн. залишкової вартості неповерненого [PERSON] спецодягу. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні на задоволенні заявленого позову наполягав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач, [PERSON], заявлені до нього позовні вимоги визнав повністю, надавши пояснення, за якими визнав факт неповернення при звільненні виданого йому спеціального одягу. Не заперечував проти ухвалення рішення про стягнення з нього вартості спеціального одягу в сумі 593,84 грн. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 130 Кодексу законів про працю України (далі за текстом рішення - КЗпП) працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано недостачею спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Згідно до п. 4.1 «Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту», затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 24 березня 2008 року № 53, засоби індивідуального захисту видаються працівникам безплатно, є власністю підприємства, обліковуються як інвентар і підлягають обов'язковому поверненню при звільненні з підприємства. Судом було встановлено, що на підставі заяви від 5 липня 2012 року на роботу до ТОВ «[PERSON] Гарант» з 13 липня 2012 року на підставі відповідного наказу був прийнятий [PERSON] (а. с. 3). При цьому відповідачу було видано на підставі записів у особовій картці спеціальної одежі та засобів індивідуального захисту 3 жовтня 2012 року - куртку утеплену (термін використання 36 місяців), брюки утеплені (термін використання 36 місяців), а також 11 грудня 2013 року - костюм бавовняний (термін використання 12 місяців), чоботи з металевим носком (термін використання 12 місяців). Однак записів про повернення відповідачем зазначеного одягу в картці не міститься (а. с. 4). Згідно до заяви від 5 березня 2014 року на підставі наказу від 5 березня 2014 року [PERSON] був звільнений з роботи з ТОВ «[PERSON] Гарант» за переведенням до ПАТ «Запоріжвогнетрив» (а. с. 5, 6). На підставі довідки та розрахунку ТОВ «[PERSON] Гарант» вбачається, що залишкова вартість спеціального одягу, який не був повернутий [PERSON], становить 593,84 грн. (а. с. 7, 8). З огляду на те, що відповідач повністю визнав заявлені позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «[PERSON] Гарант» вартість неповернутого відповідачем спеціального одягу в розмірі 593,84 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved