Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Першого Суворовського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ, АА № 632022 на все майно, що належить боржнику [PERSON] В*ячеславу Олександровичу. Звільнити з-під арешту транспортний засіб типу легковий седан, марки СHRYSLER, модель SEBRING, 2006 року випуску, кольору чорного, шасі (кузов, рама, коляска) №ІС3АLB6R36N211061, реєстраційний номер ВН 0905 АХ, який знаходиться в заставі АТ «Ощадбанк», згідно договору застави транспортного засобу від 08.09.2006 р., накладеного майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказав, що 03.03.2010 року Першим Суворовським ВДВС ОМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника, [PERSON], та оголошення заборони на його відчуження. Цей арешт був накладений у зв*язку з виконанням виконавчого листа № 2-4069/09 Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2009 року по справі за позовом КС «Афіна» до [PERSON] Проте, 08.09.2006 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Ренійське відділення ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] В*ячеславом Олександровичем укладено кредитний договір № 5668 у сумі 29\~000,00 доларів США, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08.09.2013 року. Для забезпечення виконання зобов*язань із [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу від 08.09.2006 року, предметом якого є транспортний засіб типу легковий седан, марки CHRYSLER, модель SEBRING, 2006 року випуску, кольору чорного, шасі (кузов,рама,коляска) №ІС3АLB6R36N211061, реєстраційний номер ВН 0905 АХ. На сьогоднішній день, банком проводяться дії по добровільній реалізації заставного майна, але наявність арешту унеможливлює реалізацію банком цього майна, яку він проводить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. АТ «Ощадбанк» є обтяжувачем з найвищим пріоритетом, у зв*язку з тим, що на момент вчинення правочину, будь-яких інших обтяжень на предметі застави не зареєстровано, а отже, має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. У зв'язку з викладеним та згідно ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» заставодержатель має право звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Представник позивача надав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник Першого Суворовського Відділу ДВС Одеського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. А також надіслав заперечення на позовну заяву, в якій вказав на те, що виконавче провадження завершено на підставі п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу, проте підстав для звільнення майна боржника з-під арешту немає, оскільки на теперішній час у Відділі ДВС відсутні відомості щодо сплати боржником виконавчого збору, тобто на підставі ч.1ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт не може бути знятий. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини і підстави звернення до суду, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1ст.11 ЦПК України. суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Судом було встановлено, що 08.09.2006 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Ренійське відділення ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] В*ячеславом Олександровичем укладено кредитний договір № 5668 у сумі 29\~000,00 доларів США, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08.09.2013 року. Для забезпечення виконання зобов*язань із [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу від 08.09.2006 року, предметом якого є транспортний засіб типу легковий седан, марки CHRYSLER, модель SEBRING, 2006 року випуску, кольору чорного, шасі (кузов, рама, коляска) №ІС3АLB6R36N211061, реєстраційний номер ВН 0905 АХ. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 24.11.2014 року було вирішено стягнути з [PERSON] В*ячеслава Олександровича на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління суму боргу в розмірі 49\~430,15 доларів США та 5\~817,84 гривень. 03.03.2010 року Першим Суворовським ВДВС ОМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника, [PERSON], та оголошення заборону на його відчуження, у зв*язку з виконанням виконавчого листа № 2-4069/09 Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2009 року по справі за позовом КС «Афіна» до [PERSON] На сьогоднішній день, банком проводяться дії по добровільній реалізації заставного майна, але наявність арешту унеможливлює реалізацію банком цього майна, яку він проводить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно з п. 3.1.3 договору застави, Заставодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем зобов*язання в цілому чи тієї або іншої іі частини, а також в інших випадках, передбачених договором, заставодержатель реалізує своє право вимагати дострокового виконання зобов*язання шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному кредитним договором та договором застави. Відповідно до ст. 585 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Відповідно до ст..19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Враховуючи той факт, що запис внесений на підставі договору застави від 08.09.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 36370460 в державний реєстр обтяжень рухомого майна про заборону відчуження транспортного засобу типу легковий седан, марки CHRYSLER, модель SEBRING, 2006 року випуску, кольору чорного, шасі (кузов, рама, коляска) №ІС3АLB6R36N211061, реєстраційний номер ВН 0905 АХ, право АТ «Ощадбанк» на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, на яке накладено арешт, в будь-якому випадку є переважним перед іншими особами. Згідно ст.. 2 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» АТ «Ощадбанк» є обтяжувачем з найвищим пріоритетом, тому що на момент вчинення правочину, будь-яких інших обтяжень на предметі застави не зареєстровано, а отже, має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. В порушення вищевказаної правової норми, вжиті державним виконавцем вжиті заходи при закритті виконавчого провадження скасовані не були, у звязку з чим позивач не має можливості розпоряджатися своєю власністю. Тому суд приходить до висновку, що скасування накладеного арешту є належним способом захисту права позивача. Стосовно заперечень відповідача, щодо відсутності у відділі ДВС відомостей про сплату боржником виконавчого збору на підставі ч.1ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», то враховуючи, що виконавче провадження завершено на підставі п.4ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу, проте відповідно до ч.6ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 1ч.1ст.47, п.2,8ч.1ст.49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження, відкриває виконавче провадження про стягнення виконавчого збору. Тобто в межах окремого виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, ДВС має право за рахунок іншого майна позичальника, стягнути судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною четвертою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з-під арешту, що свідчить про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту. Так, за ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та зняття арешту з майна.

Outcome: approved