Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору дарування дійсним, визнання права власності на майно, мотивуючи тим, що на підставі договору дарування від 17 травня 1991 року, який посвідчено відповідно до діючого на той час законодавства секретарем виконавчого комітету Красилівської сільської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі за № 30, позивачка отримала, а [PERSON] подарувала їй житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS]. Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, що було видане Козелецькою держнотконторою 26.02.1991 року [NUMBER] та зареєстрований в КП «Ніжинське МБТІ» 27 лютого 1991 року за № 9. З метою реєстрації свого права на майно, позивачка звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно, але отримала відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності чинному законодавству і поданим документам. У ході розгляду заяви позивачки було встановлено, що відомості про житловий будинок, який зазначений у договорі від 17 травня 1991 року № 30 зазначені не повністю, а саме: відсутні відомості про адресу будинку, що унеможливлює проведення державної реєстрації прав, так як відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно, зокрема, відомості щодо адреси об'єкта нерухомого майна. Доказом щодо відомостей про адресу об'єкта нерухомого майна, який придбано на підставі договору дарування від 17 травня 1991 року є довідка від 16.02.2015 року №56 Красилівської сільської ради Козелецького району про те, що житловий будинок, який подарувала [PERSON], а [PERSON] прийняла у дар дійсно розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки №55, яка видана виконавчим комітетом Красилівської сільської ради від 16.02.2015 року, договір дарування між [PERSON] та [PERSON] дійсно посвідчений секретарем виконавчого комітету Красилівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі № 30 від 17.05.1991 року в книзі нотаріальних дій сільської ради. Доказом щодо відомостей про адресу об'єкта нерухомого майна, який придбано [PERSON] на підставі договору дарування від 17 травня 1991 року є довідка № 28 від 04.02.2015 року за підписом начальника КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» про те, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] зареєстрований станом на 31.12.2012 року на праві власності за [PERSON] в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане Козелецькою нотконторою 26.02.1991 року. Оскільки умови договору дарування сторонами були виконані, а саме [PERSON]прийняла дар у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS], дарувальник [PERSON]передала їй правовстановлюючі документи на житловий будинок, власноруч підписала договір дарування, тому представник позивачки звернулася до суду з позовом і просить визнати дійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS], укладений 17 травня 1991 року між позивачкою та [PERSON] та визнати за позивачкою право власності на цей вищевказаний будинок. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши до суду заяву про підтримання позову і про розгляд справи за її відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмові заяви про визнання позову і про розгляд справи за їх відсутністю. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про визнання дійсним договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], укладений 17 травня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] та визнати за останньою право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, на підставі ч.1ст.88 ЦПК України, не стягує з відповідачів судовий збір на прохання позивача.

Outcome: approved