Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Представник позивача ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» Дудуц О.В. звернулася до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 червня 2018 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ/6993184) (далі - Договір), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-2104», д.р.н. [NUMBER] . 04 червня 2018 року на автодорозі Р-14 39 км + 200 м відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів за участю «Ford Ranger», д.р.н. [NUMBER] , та «ВАЗ-2104», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача. 05 жовтня 2018 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою звернувся власник транспортного засобу «Ford Ranger», д.р.н. [NUMBER] , щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля «ВАЗ-2104», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, НАСК «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі 99 490 гривень. Відповідно до постанови Маневицького районного суду Волинської області від 02 липня 2018 року ДТП сталася з вини [PERSON] , який керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Позивач неодноразово вживав заходи щодо досудового врегулювання спору, проте відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу не здійснив, тому звернулися до суду та просили стягнути з [PERSON] 99 490 гривень страхового відшкодування і судовий збір у справі. В судове засідання представник позивача Дудуц О.В. не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позов задовольнити повністю. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про скерування копії позовної заяви та ухвали про відкриття позовного провадження на електронну адресу відповідача 03 листопада 2021 року, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 128 ЦПК України, згідно яких судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Правом подати відзив не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 09 листопада 2021 року постановлено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON] та ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить наступних висновків. Як вбачається з постанови Маневицького районного суду від 02 липня 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді 10 200 гривень штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки 04 червня 2018 року о 03 годині 20-30 хвилин [PERSON] , на автодорозі Р-14 39 км + 200 м, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21043», р.н.з. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не врахувавши дорожню обстановку та не вибравши безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Ford Ranger», д.р.н. [NUMBER] , чим порушив п. 2.9, 11.4 ПДР України (а.с. 11). 07 червня 2018 року за № 359 у НАСК «ОРАНТА» зареєстровано повідомлення про ДТП за договором обов`язкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 6993184 щодо транспортного засобу марки «ВАЗ-21043», р.н.з. [NUMBER] , водієм кого є [PERSON] (а.с. 12). Під час заподіяння матеріальної шкоди автомобілю марки «Ford Ranger», д.р.н. [NUMBER] , діяв договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ/6993184) від 06 червня 2018 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-2104», д.р.н. [NUMBER] (а.с. 6). 06 вересня 2018 року потерпіла сторона звернулася до позивача з заявою щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору (а.с. 13). Відповідно до розрахунку від 10 жовтня 2018 року, сума страхового відшкодування становить 99 490 гривень (а.с. 20). ПАТ НАСК «ОРАНТА» виплатило за вказаним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі 99 490 гривень, що підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 21-22). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (а.с. 993 ЦК України, ч. 1 с. 23 Закону України «Про страхування»). Згідно з ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З положень вказаної статті вбачається, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов як до страхувальника, так і до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Позивачем було скеровано на адресу відповідача регресні вимоги щодо добровільного відшкодування страхової виплати в сумі 99 490 гривень, проте [PERSON] не здійснено відповідного відшкодування (а.с. 23, 24). Частиною 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 12 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог повністю та стягнення з [PERSON] на користь ПАТ « НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» 99 490 гривень страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2270 гривень судового збору.

Outcome: approved