overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною заявою посилаючись на ту обставину, що на території Кримської сільської Ради проживав громадянин [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 9,89 умовних кадастрових га., розташованої на землях Кримської сільської Ради, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0136135, виданого 4.04.1997 року на підставі розпорядження голови Слов'яносербської райдержадміністрації. Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв і на спадкове майно ніхто не претендує. Прокурор просив суд визнати відумерлою спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] і складається з права на земельну ділянку (пай) площею 9,89 умовних кадастрових га., розташованої на землях Кримської сільської Ради, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0136135, виданого 4.04.1997 року на підставі розпорядження голови Слов'яносербської райдержадміністрації. Зацікавлені в справі особи просили справу розглянути в їх відсутності, з заявою згодні. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом було встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. Йому належала земельна ділянка площею 9,89 умовних кадастрових га., розташована на землях Кримської сільської Ради на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0136135, виданого 4.04.1997 року на підставі розпорядження голови Слов'яносербської райдержадміністрації. З часу відкриття спадщини пройшло більше одного року. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з дійсною позовною заявою по наступним підставам: Вироком Володарського районного суду Донецької області від 20.01.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 296 ч.1 КК України. В результаті злочинних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні міської лікарні № 5 м. Маріуполя в період з 18.08.2013 року по 04.09.2013 року. Згідно довідки -розрахунку КЗ «Міська лікарня № 5» м. Маріуполя на лікування потерпілого [PERSON] витрачено 1868,47 гривень, які відповідно до ст. 1206 ЦК України повинні бути стягнуті з особи, яка вчинила злочин. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить суд її задовольнити. Також просить суд в зв'язку з повторною неявкою відповідача по справі постановити заочне рішення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення витрат на лікування потерпілого. Вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого: - згідно вироку Володарського районного суду Донецької області від 20.01.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 296 ч.1 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19.03.2014 року вирок суду залишено без змін. - згідно довідки-розрахунку Комунального закладу «Міська лікарня № 5» м. Маріуполя [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 18.08.2013 року по 04.09.2013 року. Витрати на його лікування складають 1868,47 гривень; Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин зобов*язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров*я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров*я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнень з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року, сума коштів, що підлягають відшкодуванню визначаються закладом охорони здоров*я, в якому перебуває потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-двін, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад охорони здоров*я. Таким чином в судовому засіданні було доведено, що діями [PERSON], в наслідок скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 296 ч.1 КК України злочину, потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, у зв*язку з чим він знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Міська лікарня № 5» м. Маріуполя, а тому витрати пов*язані з лікуванням [PERSON] в сумі 1868,47 гривень підлягають стягненню з відповідача. Також, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 25 липня 2005 року померла прабаба неповнолітньої [PERSON] [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки № 12 площею 4,82 га, що знаходиться на території Семидубської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Померла [PERSON] заповіту не склала, тому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а саме: донька [PERSON] [PERSON] (дівоче прізвище Бабій) [PERSON], яка [PERSON] Являлась рідною бабою, що підтверджено рішенням Голованівського районного суду від 06.02.2015 року. [PERSON] померла 25.11.2005 року, не прийнявши спадщину спадкодавця [PERSON]. Від першого шлюбу з [PERSON], [PERSON] 10.01.1974 року народила дочку [PERSON], яка померла 08.03.2003 року. Від другого шлюбу з [PERSON], [PERSON] 30.01.2000 року народила дочку [PERSON]. Враховуючи, що інших спадкоємців у [PERSON] не було, прокурор просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № 12, площею 4,82 га, що знаходиться на території Семидубської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. В судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, служби в справах дітей Голованівської районної державної адміністрації підтримала вимоги прокурора та просила їх задовольнити. Суд, заслухавши прокурора, представника третьої особи, ознайомившись із матеріалами позовної заяви, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. 11.02.2015 року прокурор Голованівського району Кіровоградської області,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельних ділянок розміром 0,22 га, 0,24 га, 2,99 га. З дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] ніхто з її спадкоємців з заявою про прийняття спадщини не звертався, про наявність спадкоємців прокурору нічого не відомо, у зв'язку з чим, він просив визнати спадщину відумерлою та передати її у власність територіальній громаді (а.с. 1-6, 33-37). Представники Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, Відділу Держземагентства у Печенізькому районі Харківської області заяву прокурора підтримали та просили провести розгляд справи за їхньої відсутності (а.с. 27, 29). Печенізька державна нотаріальна контора Харківської області також просила розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечувала (а.с. 26). Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується актовим записом про смерть № 08 від 25 лютого 2008 року (а.с. 20). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на земельні ділянки площею 2,99 га, 0,22 га, 0,24 га, які належать їй на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 769849, серії Р2 № 738853, серії Р2 № 738852, зареєстрованих у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю відповідно за номерами 395, 1492, 781 від 30 грудня 2002 року (а.с. 16, 17, 18). За довідкою Печенізької державної нотаріальної контори № 198/01-08 від 16 серпня 2014 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 7-8). Станом на [INFO] [PERSON] згідно погосподарської книги була зареєстрована та фактично проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до статті 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, що визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, оскільки ніхто не прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про визнання її відумерлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

прокурор звернувся до суду з заявою, яку підтримав в судовому засіданні і просив визнати спадщину після смерті [PERSON] відумерлою, мотивуючи тим, що [INFO] в с.Станіславчик, Шполянського району помер [PERSON], актовий запис про смерть №4 від 11.03.2005р. по Станіславчицькій сільській раді і після його смерті залишилася спадщина - земельна ділянка площею 2,61 га, вартістю 67695 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Станіславчицької сільської ради, Шполянського району, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія 111- ЧР №029028. Після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законом термін ніхто не прийняв, спадкова справа у нотаріальній конторі не заводилась. Спадкоємців, які могли б заявляти своє право на майно померлої немає. Після відкриття спадщини [PERSON] минуло 8 років, Станіславчицька сільська до Шполянського районного суду з заявою про визнання спадщини відумерлою не зверталася, в зв»язку з чим земельна ділянка площею 2,61 га у власність територіальної громади не перейшла. Вислухавши заявника - прокурора прокуратури, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, на тій підставі, що відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тому спадкову земельну ділянку площею 2,61 га. після смерті [PERSON] необхідно визнати відумерлою. На підставі викладеного, ст.ст. 1220,1277 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

прокурор звернувся до суду з заявою, яку підтримав в судовому засіданні і просив визнати спадщину після смерті [PERSON] відумерлою, мотивуючи тим, що [INFO] в с.Станіславчик, Шполянського району померла [PERSON], актовий запис про смерть №19 від 24.09.1996р. по Станіславчицькій сільській раді і після її смерті залишилася спадщина - земельна ділянка площею 2,21 га, вартістю 67695 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Станіславчицької сільської ради, Шполянського району, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія 111- ЧР №029458. Після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законом термін ніхто не прийняв, спадкова справа у нотаріальній конторі не заводилась. Спадкоємців, які могли б заявляти своє право на майно померлої немає. Після відкриття спадщини [PERSON] минуло 18 років, Станіславчицька сільська до Шполянського районного суду з заявою про визнання спадщини відумерлою не зверталася, в зв»язку з чим земельна ділянка площею 2,21 га у власність територіальної громади не перейшла. Вислухавши заявника - прокурора прокуратури, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, на тій підставі, що відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тому спадкову земельну ділянку площею 2,21 га. після смерті [PERSON] необхідно визнати відумерлою. На підставі викладеного, ст.ст. 1220,1277 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на користь Управління Пенсійного Фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області кошти на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10725 грн. 83 коп.. Зважуючи на необхідність в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в обґрунтування вимог якого зазначив, що рішенням Глевахівської селищної ради № 886-35-V від 16.03.2010 року відповідачу [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , що підтверджується відповідним державним актом на право власності на земельну ділянку на ім`я вказаної особи. Також, зазначив, що вказана земельна ділянка відповідача має перетин із земельними ділянками Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіоголії рослин і генетики НАН України» (далі по тексту також ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України»). Посилаючись на те, що прийняття вказаного рішення Глевахівської селищної ради здійснено з порушенням земельного законодавства, а саме: статей 20,21, 84, 116, 149 ЗК України, ч. 3 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», що полягає у тому, що при вирішенні питання щодо передачі у власність відповідачу вказаної земельної ділянки Національна академія наук України не погоджувала її вилучення, а Глевахівська селищна рада не приймала рішення про зміну її цільового призначення, прокурор просить визнати недійсним вказане рішення органу місцевого самоврядування з визнанням державного акту виданого відповідачу [PERSON] недійсним та витребування зазначеної земельної ділянки з володіння відповідача фізичної особи на користь держави. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Представник особи в інтересах якої подано позов ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіоголії рослин і генетики НАН України» Єрмаков М.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Представник особи в інтересах якої подано позов Головного управління Держгеокадастру у Кивській області в судове засідання не прибув; вказана особа була повідомлена про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судових повісток про виклик, про причини неприбуття свого представника суд не повідомила. Представник відповідача Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в судове засідання не прибув; вказаний учасник процесу був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судового виклику, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, була повідомлена про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судової повістки про виклик, про причини свого неприбуття суд не повідомила. Представником відповідача [PERSON] надано суду заперечення на позов та заяву про застосування строків позовної давності. Третя особа в судове засідання не прибула. Враховуючи, що судову повістку надіслану третій особі за останньою відомою адресою місця її проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат не проживає»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в якому просив накласти заборону на відчуження будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що вказаний будинок належить на праві власності відповідачу, яка позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], за яким закріплено право на проживання у вказаному будинку. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у позові. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що прокурор не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належить жилий будинок [ADDRESS], в якому проживав та зареєстрований її неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 05.06.2012 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] та 20.07.2012 року йому було призначено опікуна, як дитині позбавленої батьківського піклування. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповіднимм рішенням суду, розпорядженнями голови райдержадміністрації, рішенням виконавчого комітету сільської ради, іншими матеріалами справи та відповідачем не спростовуються. За таких обставин, в силу ст. 247 СК України, ст.ст. 17, 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», вимоги прокурора заявлені в інтересах неповнолітнього є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що у власності відповідача перебуває будинок, в якому проживав і зареєстрований неповнолітній [PERSON] та відносно якого відповідача позбавлено батьківських прав, а тому на будинок підлягає накладенню заборона його відчуження з метою захисту права неповнолітнього на житло. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Синельниківський міжрайонний прокурор на виконання покладених на органи прокуратури функцій, передбачених п. 2 ст. 121 Конституції України та п.2 ст. 5 Закону України «Про прокуратуру», з метою утвердження верховенства Закону, зміцнення порядку та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом зазначивши, що 03.03.2015 року о 16 годині, перебуваючи на р.Дніпро поблизу с.Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], з використанням забороненого знаряддя лову, займався незаконним добувним рибним промислом, виловивши риб цінних порід, чим спричинив істотну шкоду рибному господарству України, в розмірі 6902 грн. В судовому засіданні прокурор підтримала заявлені вимоги. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Заслухавши пояснення зявившихся учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт заподіяння відповідачем шкоди навколишньому природному середовищу. Так, вироком Ріпкинського районного суду від 14.07.2015 року встановлено, що [PERSON] визнаний винним у тому, що 03.03.2015 року о 16 годині, перебуваючи на р.Дніпро поблизу с.Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], з використанням забороненого знаряддя лову, здійснив незаконний вилов цінних видів риби, чим заподіяв істотну шкоду рибному господарству України, в розмірі 6902 грн. Вирок суду набрав чинності. Частиною 4 ст.61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. У відповідності до ст.63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про тваринний світ в повному обсязі. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] для обчислення шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених Постановою КМУ № 1209 від 21.11.2011 року, розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 6902 грн. Шкода, завдана рибному господарству, підлягає стягненню до бюджету Неданчицької сільської ради, оскільки збитки рибним запасам завдані на території вказаної сільської ради. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved