Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Страховик) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу у сумі 6 349,09 грн., посилаючись на те, що 04 травня 2013 року Страховик та [PERSON] (далі - Страхувальник) уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АВ/3860443 (далі - Поліс), за умовами якого Страховик взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а Страхувальник та/або водій забезпеченого транспортного засобу, в свою чергу, зобов'язався виконувати вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01 липня 2004 року з наступними змінами і доповненнями (далі - Закон України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року). Згідно довідки ДАІ № 9283051 12 жовтня 2013 року, о 07 год. 35 хв., у м. Херсоні, на перехресті вул. Кременчуцька та вул. Українська сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу ИЖ 2715, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який у порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Іванівського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 14 жовтня 2014 року потерпілий [PERSON] звернувся до Страховика із письмовою заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, надав необхідні документи і пошкоджений транспортний засіб для огляду. Відповідно до висновку № Вє-491 від 29 жовтня 2013 року, проведеного на замовлення Страховика Херсонською торгово-промисловою палатою України, вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] склала 19 391,27 грн., ринкова вартість транспортного засобу склала 12 547,73 грн.; ремонт вказаного транспортного засобу є економічно необґрунтованим та відповідно до вимог ст. 30 Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року транспортний засіб вважається фізично знищеним (вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість до ДТП). Згідно звіту № 10421-зал. від 28 листопада 2013 року, проведеного ФОП [PERSON] на замовлення Страховика, залишкова вартість транспортного засобу ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] склала 6 619,52 грн. Позивачем на підставі заяви [PERSON] від 30 грудня 2013 року здійснене страхове відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 5 928,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3067 від 13 січня 2014 року. Крім цього, позивачем понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 420,88 грн, що були сплачені на користь Херсонської товаро-промислової палати України та є фактичними витратами Страховика, пов'язані із виплатою страхового відшкодування. Вважає, що оскільки [PERSON] не звернувся до Страховика у передбачений п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року строк із письмовою заявою про настання події, то у позивача наявні правові підстави перед'явити до відповідача регресний позов і вимагати відшкодування шкоди у порядку регресу, у межах витрат, пов'язаних із здійсненням страхового відшкодування. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 6 349,09 грн. у рахунок відшкодування шкоди у порядку регресу та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача Мусулевський А.А. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений двічі судовою повісткою, направленою за місцем реєстрації. За згодою представника позивача, суд виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2013 року між Страховиком та Страхувальником був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АВ/3860443, за умовами якого Страховик взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а Страхувальник та/або водій забезпеченого транспортного засобу ИЖ 2715-01, номерний знак [NUMBER], в свою чергу, зобов'язався виконувати вимоги Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року (а.с.5); відповідно до довідки ДАІ № 9283051 12 жовтня 2013 року, о 07 год. 35 хв., у м. Херсоні на перехресті вул. Кременчуцька та вул. Українська сталася ДТП за участю транспортного засобу ИЖ 2715, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який у порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с.6); 18 жовтня 2013 року Страховиком на адресу [PERSON] направлено запрошення для участі в огляді автомобіля ВАЗ 2121, номерний знак [NUMBER], що відбудеться 23 жовтня 2013 року, о 10 год., яке він отримав 22 жовтня 2013 року особисто під розписку в поштовому повідомленні (а.с.24); постановою Іванівського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за те, що він 12 жовтня 2013 року, о 07 год. 45 хв., в м. Херсоні, по вулиці Кременчуцькій, керуючи транспортним засобом - автомобілем ІЖ 2715-01, номерний знак [NUMBER], при виїзді з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2121, номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.4); 14 жовтня 2013 року водій транспортного засобу ВАЗ 2121, номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до Страховика із письмовою заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та просив Страховика оцінити та відшкодувати йому шкоду, завдану внаслідок ДТП, що сталася 12 жовтня 2013 року (а.с.7); згідно копії журналу вхідної кореспонденції, починаючи з 13 жовтня 2013 року водій забезпеченого транспортного засобу ИЖ 2715-01, номерний знак [NUMBER] [PERSON] не звертався до Страховика із письмової заявою про настання події (а.с.8-9); відповідно до висновку Херсонської торгово-промислової палати № Вє-491 від 29 жовтня 2013 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкоджень в ДТП складає 19 391,27 грн.; ринкова вартість транспортного засобу на момент пошкоджень становить 12 547,73 грн. (а.с.10-23); згідно платіжного доручення № 2957 від 04 листопада 2013 року Страховиком сплачено на користь Херсонської товаро-промислової палати витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 420,88 грн. (а.с.25); згідно звіту № 10421-зал. від 28 листопада 2013 року, проведеного ФОП [PERSON] на замовлення Страховика, залишкова вартість транспортного засобу ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] склала 6 619,52 грн. (а.с.26); 30 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Страховика з заявою про страхове відшкодування витрат, пов'язаних з пошкодженням його автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.27); відповідно до страхового акту № ОЦ/044/000/14/0002 від 11 січня 2014 року Страховик прийняв рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у сумі 5 928,21 грн. (а.с.28); згідно платіжного доручення № 3067 від 13 січня 2014 року Страховик перерахував на користь [PERSON] кошти у сумі 5 928,21 грн. згідноі страхового акту № ОЦ/044/000/14/0002 від 11 січня 2014 року (а.с.29). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із матеріалів справи видно, що ДТП, яка відбулася внаслідок зіткнення двох автомобілів 12 жовтня 2013 року, о 07 год. 35 хв., у м. Херсоні на перехресті вул. Кременчуцька та вул. Українська, між автомобілем марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем марки ИЖ 2715, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який при виїзді з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2121, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху. Даний факт був встановлений постановою Іванівського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка набрала законної сили та є обов'язковою для суду в силу положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 6 Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 1 ч.1 ст. 28 Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень п. 30.1, п. 30.2 ст. 30 Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено належними доказами факт того, що діями водія транспортного засобу ИЖ 2715 [PERSON] власнику транспортного засобу ВАЗ 2121 [PERSON] була заподіяна шкода у вигляді пошкодження транспортного засобу; відповідач [PERSON] не звертався до Страховика із письмовою заявою про настання ДТП; вартість відновлюваного ремонту пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу перевищувала його ринкову вартість до ДТП; Страховиком відповідно до положень п. 30.1 та п. 30.2 ст. 30 Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року прийнято рішення про відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП, що становить 5 928,21 грн. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON], який за змістом Закону України № 1961 - ІV від 01 липня 2004 року є водієм забезпеченого транспортного засобу, шкоди у порядку регресу у межах фактичних витрат, пов'язаних із здійсненням страхового відшкодування у розмірі 6 349,09 грн (5 928,21 грн. (страхове відкшодування потерпілому [PERSON]) + 420,88 грн. (витрати на проведення автотоварознавчого дослідження) = 6 349,09 грн.) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 243,60 грн., що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved