Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Представник позивача - ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №BLаЖГА00065346 від 22.08.2011 року у сумі 27686,40 грн. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 50000,00 грн., встановивши термін повернення якого 22.08.2014 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в сумі 50000,00 грн., натомість як останній зобов'язання за зазначеним вище договором не виконує, в результаті чого станом на 17.08.2015 року має заборгованість в сумі 27686,40 грн. 30.10.2015 року представник позивача через канцелярію суду надав уточнену заяву, в якій уточнив суму стянення заборгованості та просить стягнути 26074,50 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглянути вищевказану справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечу. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, та за згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір №BLаЖГА00065346. Відповідно до вищевказаного договору, а саме п.п. 1.2 1.6 банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 50000,00 грн., термін повернення встановлений до 22.08.2014 року. Згідно п.2.4.2 договору проценти та комісію за управління кредитом, позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку № 1 цього договору. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. У відповідності до п. 2.5.2 договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових грошей через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені у графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Згідно п. 4.2 договору у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило шістдесят календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 Спеціальної частини договорів. Відповідач, не виконує належним чином зобовязання за договором №BLаЖГА00065346 від 22.08.2011 року, в результаті чого станом на 17.08.2015 року виникла заборгованість за кредитом на суму 26074,50 грн., що складається з: - прострочення до повернення суми кредиту 5827,72 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом 1014,18 грн.; - комісії за РО (комісія за управління кредитом) - 1750,00 грн.; - плата за пропуск платежів 17482,60 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 625 ЦК України передбачено, що відповідач, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу, відсотки, відповідно до умов договору. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав до суду жодного доказу і не спростував надані позивачем докази. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved