Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Представник Трепшина К.О., що діє в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 22 червня 2020 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 37\~984,37 грн. \~ \~ \~ \~ Позовна заява мотивована тим, що 27 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено заяву про приєднання № 368467405/131118 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до якої відповідач отримав кредитні кошти на строк на умовах, вказаних у заяві. Позивач виконав умови заяви, грошові кошти надав, проте відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Ухвалою від 26 червня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася. Письмово просила справу розглядати без її участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками отримана відповідачем особисто 08 вересня 2020 року. Проте, відзив на позов відповідач суду не надав. Розгляд справи буде проводитись на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 27 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено заяву про приєднання № 368467405/131118 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до якої відповідач отримав кредитні кошти на строк та умова вказаних у заяві. (далі Договір) (а.с. 13-14). 27 грудня 2018 року між сторонами було укладено заяву про встановлення відновлюваної кредитної лінії, відповідно до якої відповідач ініціював одержання кредиту, погодився з умовами користування кредиту та підтвердив укладення між ним та Банком кредитного договору (а.с. 15-17). На підставі ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов`язання за договором виконав. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за Договором від 27 грудня 2018 року, яка відповідно до розрахунку станом на 02 червня 2020 року становить 37\~984,37 грн. та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 35\~270,43грн., заборгованості з сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2\~514,30 грн., комісії у розмірі 128,57 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 1,34 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 56,30 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 13,43 грн., (а.с. 31-32). Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved