Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитнм договором № CL 215096 від 20.12.2018 року у розмірі 105 930,91 гривень, з яких 78 788, 89 грн - заборгованість за тілом кредиту, 24 996, 93 грн - заборгованість за відсотками, 2 145, 09 грн - заборгованість за пенею по простроченому тілу кредиту, а також судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.08.2019 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-215096. Відповідно до договору банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 80 000 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. Строк користування кредитом встановлено до 28.08.2024 р. включно. Загальна вартість кредиту становить 239 329,25 гривень. Банк в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором надавши відповідачу кредитні кошти, а відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначений кредитором ПАТ «Кредобанк» та станом на 24.11.2020 р., становить 105 930,91 гривень. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 11.02.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. 13.05.2021 року позивач подав клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання з метою надання додаткових прояснень по суті справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Як вбачається із позовних вимог, предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що для повного та всебічного встановлення обставин справи немає необхідності проведення судового засідання з повідомленням сторін, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити. 13.05.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому повністю заперечив позов і зазначив, що позивач безпідставно вважає, що відповідачу були нараховано кошти на поточний рахунок, оскільки про це не можуть підтверджувати меморіальні ордери, надані позивальником та виписка з особового рахунку клієнта [PERSON] , також заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу, просить відмовити у позові за безпідставності вимог. 04.06.2021 рову від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому вказує на безпідставність заперечень відповідача проти позову і просить позов задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.12.2018 року відповідачем був підписаний Кредитний договір № CL 215096 на отримання кредиту в розмірі 80 000 грн. на поточні потреби Позичальника шляхом перерахування коштів на поточний рахунок на строк 60 місяців, дата повного погашення кредиту 28.08.2024 р., загальна вартість кредиту для позичальника становить 239 329, 25 грн., розмір річної процентної ставки 55 % /а.с.11-16/. Відповідно до п.6.2 вищевказаного договору позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3983 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору. У пункті 7.1 вказаного договору зазначено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Отримання [PERSON] в кредит коштів на загальну суму 80 000 гривень підтверджується меморіальним ордером № 49959210 від 29.08.2019 року, № 49959214 від 29.08.2019 року /а.с.8,9/. Суд не бере до уваги заяви представника відповідача, що надані позивачем меморіальні ордери не містять всі реквізити , також не містять підписів посадових осіб банку уповноваженої на підписання такого роду документів. Відповідно до ч.2 ст. 9 ЗУ « Про бухгалтерський облік та фінансову звітнсть в УКраїні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції і правильність її оформленн; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Оригінали меморіальних одрерів № 49959214 від 29.08.2019 р. та №49959210 від 29.08.2019 р. містять всі обовязкові реквізити, такі як назва документа, дата, назва Банку, зміст та розмір переказу грошових коштів, реквізити, призначення, підписи уповноважених осіб, підпис, печатка, посада особи банку, яка уповноважена підписувати розрахункові документи: заступник директора Департаменту по роботі з непрацюючими активами АТ «Кредобанк» Гавриш О.О. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком по кредитному договору, яка відповідно до розрахунку заборгованості до Кредитного договору № CL - 215096 станом на 24.11.2020 року складає 105 930, 91 грн., а саме: 78 788, 89 грн. - заборгованість за тілом кредита, 24 996,93 грн - заборгованість за відсотками, 2 145, 09 грн. - заборгованість за пенею по простроченому тілу кредиту. Відповідач не надав жодних заперечень щодо суми заборгованості та контррозрахунок заборгованості. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Із матеріалів справи вбачається, що 30.11.2020 року представник кредитора АТ «Кредобанк» надіслав [PERSON] досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 30-ти днів з дня отримання цієї вимоги відповідно до умов п. 6 кредитного договору /а.с.23/. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). Відповідно до положень ст. 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виходячи з наведеного, отримання відповідачем кредиту банку, часткового погашення кредиту, невиконання відповідачем умов договору, що призвело до порушення графіку погашення кредиту за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла протермінована заборгованість по кредиту, а також несплата відсотків за користування кредитом, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача у стягненні з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 105 930, 91 грн. Крім цього, представник позивача у позові просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 593, 09 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У матеріалах справи відсутні будь-які докази вартості з детальним описом робіт (наданих послуг) та оплати витрат на професійну правничу допомогу позивачем, а тому така вимога також не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 гривень.

Outcome: partial