Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.04.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №008-Z/0098402 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue. 09.04.2012 року між цими ж сторонами було укладено договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту №009-009352/12-00938-вкл-к. Предметом договору є надання позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів шляхом відкриття карткового рахунку, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням Картки Visa Electron Instant Issue №4476071680834973, відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту овердрафту в сумі 11536,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 54 % річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 24.04.2015 року за договором від 09.04.2012 року, укладеним між позивачем та відповідачем, рахується заборгованість на загальну суму 48704,30 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує та просить застосувати строки позовної давності до нарахованої пені, просить стягнути пеню із серпня 2014 року. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №008-Z/0098402 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue (а.с. 6-7). 09.04.2012 року між цими ж сторонами було укладено договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту №009-009352/12-00938-вкл-к (а.с. 10-14). Відповідно до пункту 2.1. предметом договору №009-009352/12-00938-вкл-к є надання позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів шляхом відкриття на картковий рахунок, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням Карти Visa Electron Instant Issue №4476071680834973, відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 11536,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 54 % річних, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 10.04.2015 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку й у строки, встановлені цим договором. Відповідно до п. 6.1 договору №009-009352/12-00938-вкл-к, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60 % річних від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 2.1.1., 4.3., 4.4. цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за договором від 09.04.2012 року, згідно з якими заборгованість [PERSON] становить 48704,30 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 11125,01 грн.; нараховані відсотки 20603,47 грн.; нараховані відсотки на прострочену заборгованість 3045,88 грн.; пеня за порушення сплати кредиту 13929,94 грн. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Як встановлено судом, відповідач заборгованість перед банком визнала, а тому суд вважає за можливе застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені з 22.08.2014 року - 10399,35 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial