Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Представник позивача Корсунський Володимир Володимирович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] , третя особа Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про скасування арешту майна. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що позивач з 1997 року, на підставі договору дарування є власником житлового будинку [ADDRESS] . В жовтні 2019 року позивач дізнався про те, що на його будинок накладений арешт для забезпечення позову у цивільній справі №2-1283. Ухвала про арешт його будинку було винесено без повідомлення власника, йому не надсилалася і він її не отримував. Також не приймав участі у розгляді вказаної справи. Позивач мешкає у вказаному будинку більш ніж 24 роки, володіє ним на підставі договору дарування, а тому жодної особи, якої б стосувалося питання права власності на будинок та зняття арешту не існує. Договір дарування є дійсним, не скасований в судовому порядку і ніким не оспорювався з 1997 року. 17.02.1997 Сєвєродонецький суд виніс ухвалу про зняття арешту з житлового будинку [ADDRESS] , але з невідомих причин вона не потрапила до нотаріуса та БТІ. На підставі викладеного позивач просив суд скасувати арешт майна, який накладено на житловий будинок [ADDRESS] , на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду від 17.02.1997. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 14.05.2021 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Відповідно до договору дарування житлового будинку від 15.08.1997 року №2572, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Наведене також підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №208828029. Також судом встановлено, що ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.02.1997 знято арешт з будинку [ADDRESS] . Разом з тим, згідно з рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Набатова В.В. №47905644 від 23.07.2019, позивачу відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження, арешт нерухомого майна на житловий будинок з реєстраційним номером 1867206744129, що розташований: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме Сєвєродонецьким міським судом Луганської області не надано належним чином засвідчену копію Ухвали суду від 17.02.1997 року, у зв`язку зі знищенням. Згідно відповіді Першої сєвєродонецької державної нотаріальної контори №322/01-16 від 12.05.2021, матеріали, які стосуються купівлі-продажу або дарування будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є неможливим через їх відсутність в нотаріальній конторі, у зв`язку з тим, що архівні матеріали включно до 2000 року передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву і знаходяться на території, що тимчасово непідконтрольна українській владі. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Отже, письмовими матеріалами справи встановлено, що ухвалою Сєвєродонецького суду Луганської області, було знято арешт з належного позивачу житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , разом з тим відповідні заходи щодо державної реєстрації зняття арешту з вказаного майна не були вжиті з незалежних від позивача підстав, що призвело до порушення його прав, оскільки він позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порушення прав позивача підлягає усуненню шляхом скасування арешту майна.

Outcome: approved