Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі. На обґрунтування своїх вимог прокурор в позовній заяві зазначив, що 30.12.2006 між [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі, який 27.02.2008 року було зареєстровано за №040800600346 в Державному реєстрі земель. Вказаний договір оренди є строковим та укладеним на 10 років. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] передала в оренду належну їй земельну ділянку розміром 5,44 га відповідачу на оплатних умовах - умовах сплати орендної плати щорічно до 31 грудня поточного року в розмірі 450 грн., але не менше 1,5 % нормативної грошової оцінки землі з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації. Орендну плату за 2013 рік відповідач сплатив з порушенням строків, встановлених договором, заплативши в лютому 2014 року. При цьому, орендну плату за 2014 рік в розмірі 714,68 грн. відповідачем на час звернення з позовом до суду не було сплачено. Пунктом 14 договору оренди передбачено сплату пені за невнесення орендної плати в передбачений договором строк у розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення, яка за період з 01.01.2015 року по 19.02.2015 року становить 357,34 грн. Внаслідок цих обставин прокурор просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі в сумі 1072,02 грн., розірвати вказаний договір оренди землі та повернути їй спірну земельну ділянку. Прокурор в судовому засіданні в частині стягнення боргу по орендній платі відмовився від позову, оскільки від імені відповідача орендна плата за 2014 рік було сплачено 24.02.2015 року, в іншій частині - підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. [PERSON] до суду не з'явилася, від неї надійшла заява про підтримання позову прокурора та не підтримання вимог щодо стягнення орендної плати у зв'язку з її фактичною оплатою. Відповідач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, хоча вважається, що про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений вчасно та належним чином (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач відсутній. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності юридичних осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається, що судовий виклик вручено їм належним чином). Тобто, в даному випадку, відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та відповідач вважається повідомленим належним чином, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення прокурора, свідчення [PERSON], дослідивши наявні в справі матеріали (заяву [PERSON] від 04.02.2015 року про представництво прокурором його інтересів в суді; світлокопію пенсійного посвідчення; світлокопію договору оренди земельної ділянки від 30.12.2006 року; світлокопію акту про передачу та прийом земельної ділянки від 30.12.2006 року; світлокопію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 744573; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4801271852015 від 10.02.2015 року; Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.02.2015 року № 32-28-0.4-553/2-15; світлокопію повідомлення Баштанського районного управління юстиції від 12.02.2015 року № /02-04/56; світлокопію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; довідку виконкому Старогороженської сільської ради Баштанського району № 126 від 17.02.2015 року; акт обстеження земельної ділянки від 18.02.2015 року; світлокопію повідомлення Баштанської ОДПІ № 572/9/14-11-17-30 від 19.02.2015 року; світлокопію акту Баштанської міжрайонної ДПІ від 14.08.2012 року; відомості про оплату орендної плати за 2014 рік; копію повідомлення Головного управління статистики у Миколаївській області від 13.03.2015 року №46/19-25), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених прокурором позовних вимог, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 30.12.2006 уклала з відповідачем договір оренди землі, який 27.02.2008 року було зареєстровано за №040800600346 в Державному реєстрі земель. Вказаний договір оренди є строковим та укладеним на 10 років. Відповідно до умов вказаного договору позивач передав в оренду належну йому земельну ділянку розміром 5,44 га відповідачу на оплатних умовах - умовах сплати орендної плати щорічно до 31 грудня поточного року в розмірі 450 грн., але не менше 1,5 % нормативної грошової оцінки землі з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації. Орендну плату за 2013 рік позивачу сплачено в лютому 2014 року. Орендну плату за 2014 рік від імені відповідача сплачено 24.02.2015 року. Вирішуючи питання про дострокове розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 11 Договору оренди землі, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного звітного року. Згідно з загальним правилом, визначеним ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Але, при цьому, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються земельної ділянки та відповідно до ч.1 ст. 2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, - при вирішенні питання про розірвання договору оренди землі (дострокового припинення земельних відносин) слід враховувати вимоги Земельного кодексу України щодо дострокового припинення права відповідача користуватись орендованою земельною ділянкою. Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. З загальноправового розуміння категорії «систематичність» випливає, що припинити право користування земельною ділянкою (припинити земельні договірні правовідносини) можливо лише в разі, невнесення орендної плати тричі та більше. При цьому, відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання поділяється на його невиконання та неналежне виконання (виконання з порушенням умов). Комплексний аналіз процитованих вище положень дає підстави для висновку, що відповідно до норм Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є не будь-яке порушення зобов'язання по сплаті орендної плати (наприклад повторне неналежне виконання обов'язку у визначений строк), а саме систематичне (не менше трьох разів) невиконання такого обов'язку. У випадку, який є предметом судового розгляду, в діях відповідача є саме повторне неналежне виконання свого обов'язку по своєчасному внесенню орендної плати, але в таких діях немає систематичного невиконання даного обов'язку, - вказане не є підставою для розірвання договору оренди землі. Такі висновки суду підтверджується також і правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постанові ВСУ від 12.12.2012 року по справі № 6-146цс12, яка є для суду обов'язковою. Таким чином заявлені прокурором обставини щодо несвоєчасної протягом двох років сплати відповідачем орендної плати не можуть мати своїм наслідком розірвання укладеного між сторонами договору, тому в задоволенні позову про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки слід відмовити, при цьому, вбачається інший можливий спосіб захисту інтересів позивача, проте суд обмежений предметом та підставами вказаними в позові і виходити за їх межі не в праві. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача боргу по орендній платі за 2014 рік, то ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.03.2015 року провадження в цій частині закрито. На підставі викладеного, п. «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed