Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP50650653 від 09.06.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 695,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов. В порушення зазначених умов договору, відповідач зобов’язання належним чином не виконав, у зв’язку з чим станом на 07.06.2013 року має заборгованість в сумі 79 946,95 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 5 695,69 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом – 25 837,83 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 44 130,24 грн., штрафу (фіксована частина) – 500 грн. та штрафу (відсоткова складова) – 3 783,19 грн. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 79 946,95 грн. за кредитним договором № DNH4KP50650653 від 09.06.2006 року; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 799,47 грн. В судове засідання представник позивача не з’явився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України. На підставі наявних у справі письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 09.06.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNH4KP50650653, про що свідчить заява з умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка»), підписана відповідачем (а.с. 5-9). Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов. Згідно з п. 5.5 Умов надання кредиту фізичним особам, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки – пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання за кредитним договором, згідно з розрахунком заборгованості за договором № DNH4KP50650653 від 09.06.2006 року, станом на 07.06.2013 року за відповідачем утворилася заборгованість на загальну суму 79 946,95 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 5 695,69 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом – 25 837,83 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 44 130,24 грн., штрафу (фіксована частина) – 500 грн. та штрафу (відсоткова складова) – 3 783,19 грн. (а.с. 4). Згідно з ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача та їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved