Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Представник позивача ФОП [PERSON] - Самойленко П.М. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 6736 грн. 88 коп., судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3700 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 17.04.2015 між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5126725. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «М 21251», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 26.05.2015 приблизно о 09 год. 45 хв. по вул. Леніна біля будинку № 131 в смт. Знамянка-Друга Знам`янського району Кіровоградської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «М 21251», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та мотоцикла «Suzuki», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водію транспортного засобу «Suzuki», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілого. Відповідно до вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.04.2016 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. З огляду на вищевказане, потерпіла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особа звернулася до страховика - ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АІ/5126725. ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акту № ОЦ/173/000/16/0113 від 30.09.2016 виплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 6736,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2752 від 30.09.2016. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 6736,88 грн. З моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Як вбачається з вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.04.2016, відповідач керував автомобілем «М 21251», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » без прав на керування транспортними засобами. Відтак, відповідачем порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/5126725 та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення позивача про настання страхового випадку. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, тому у розумінні ст.ст. 11, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки у межах сплаченого страхового відшкодування за Полісом № АІ/5126725 від 17.04.2015. Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 30.09.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 2752 від 30.09.2016. З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлено претензію про відшкодування збитків у порядку регресу. 02.08.2019 між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору, у тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АІ/5126725 від 17.04.2015. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2019 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 62-63). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представником надано клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 72, 89, 103-104). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судові засідання, призначені на 26.02.2020 та 30.03.2020, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 81, 97). Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з Полісом № АІ/5126725 від 17.04.2015 цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»; страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом); строк дії з 18.04.2015 до 17.04.2016; забезпечений транспортний засіб «М-21251», номерний знак [NUMBER] » (а.с. 11). Відповідно до довідки № 64537786 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Знам`янського МВ УМВС в Кіровоградській області 14.08.2015 за № 457 та вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.04.2016, [PERSON] визнано винним в настанні ДТП, що сталася 26.05.2015 о 09 год. 45 хв. по вул. Леніна напроти будинку № 131 в смт. Знам`янка-Друга Знам`янського району Кіровоградської області, а саме, що не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем «ИЖ Комби», державний номерний знак « [NUMBER] », у порушення вимог пунктів 2.3 (б), 10.1 та 16.13 ПДР України, не переконавшись, що виконаний ним маневр, а саме поворот вліво з перетинанням смуги зустрічного руху, буде безпечним, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля, що призвело до виїзду автомобіля на межі смуги зустрічного руху, де унаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР України, [PERSON] допустив зіткнення із мотоциклом «SUZUKI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », за кермом якого знаходився [PERSON] . У результаті даного наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого променю в типовому місці та шилоподібного відростку справа, закритого перелому лонної та сідничної кісток справа, сідничної кістки зліва без порушення тазового кільця, садна обличчя, забійної рани правого ліктьового суглобу, осаднених ран 3-го пальця правої кисті, садна лівого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 126 від 07.07.2015, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Згідно висновку інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 1988 від 06.11.2015 порушення та не виконання водієм [PERSON] пунктів 2.3 (б), 10.1 та 16.13 ПДР України призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди, та саме невідповідні дії водія [PERSON] знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням указаної ДТП. Таким чином, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно сумі 3400 грн. (а.с. 12-14). 29.07.2016 [PERSON] звернувся до Кіровоградської дирекції ПрАТ «УПСК» з заявою про страхове відшкодування, пов`язане з відшкодуванням витрат за шкоду, нанесену здоров`ю (лікування) внаслідок ДТП, що сталася 26.05.2015 на вул. Леніна в м. Знам`янка та відповідальним за вчинення якої є [PERSON] (а.с. 15). Фіскальними чеками та квитанцією до прибуткового касового ордеру достовірно підтверджується здійснення витрат [PERSON] на придбання медичних препаратів у період з 26.05.2015-30.05.2015, 01.06.2015-03.06.2015, 08.06.2015, 20.06.2015, 26.08.2015, 15.09.2015 на загальну суму 5144,24 грн. (а.с. 16-19). Листками непрацездатності та епікризами підтверджується, що [PERSON] перебував на лікуванні з 26.05.2015 по 07.06.2015 та з 14.07.2015 по 07.09.2015 (а.с. 23-29). 30.09.2016 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складено страховий акт № ОЦ/172/000/16/0113 (аварійний сертифікат), згідно якого сума страхового відшкодування становить 6736,88 грн., з яких: тимчасова непрацездатність - 1592,64 грн., витрати на лікування потерпілого - 5144,24 грн. (а.с. 30). Вказаний розмір суми страхового відшкодування підтверджується також наданим розрахунком, довідками про дохід [PERSON] (а.с. 20-22). 30.09.2016 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 6736,88 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2752 від 30.09.2016 (а.с. 30 на звороті). Після проведення виплати ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» пред`явило вимогу [PERSON] про відшкодування у добровільному порядку витрат у порядку регресу, направивши лист від 19.06.2017 за № РУ/0113/16/1, який залишено без задоволення. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно ст. 24 вищевказаного Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Згідно ст. 25 вищевказаного Закону , у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі. Відповідно до п.п. «б» та «ґ» 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п.п. 33.1.2 та 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі? визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, судом встановлено, що після проведення виплат ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у порядку регресу мала право пред`явити вимоги до [PERSON] про відшкодування збитків в межах сплаченого ПрАТ страхового відшкодування. 02.08.2019 між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір № 02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до вимог п. 2.1 якого первісний кредитор відступив (передав) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування згідно реєстру прав вимог (а.с. 5-10). Отже, фізична особа - підприємець [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АІ/5126725 від 17.04.2015. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізична особа - підприємець [PERSON] здійснює діяльність у сфері права (а.с. 4). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Оскільки ПрАТ «УПСК» відступив (передав) фізичній особі - підприємцю [PERSON] свої права вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] щодо відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АІ/5126725 від 17.04.2015, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з задоволенням позовних вимог суд покладає на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с. 1). Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід зазначити наступне. Згідно довіреності від 29.01.2019 № 277, на підставі договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.11.2019 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 6314 від 24.01.2019, адвокат Самойленко П.М. здійснював представництво позивача [PERSON] (а.с. 32, 36-37). Відповідно до додаткової угоди № 163 від 24.09.2019 та орієнтованого розрахунку, зазначеного у позові, вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги у даній справі становить 3700,00 грн. (а.с. 1-3, 33). Згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) адвокат Самойленко П.М. надав, а клієнт фізична особа-підприємець [PERSON] прийняв (отримав) послуги (правову допомогу) у формі надання юридичних послуг. Цим актом сторони підтвердили, що відповідно до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 та Додаткової угоди № 163 до вказаного договору, адвокатом надано послуги: аналіз судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції по справі - 4 годи на суму 500 грн.; написання позовної заяви - 5 год. на суму 1200 грн.; підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подання позову до суду - 2год. на суму 500 грн.; супровід та контроль судової справи - на суму 1500 грн.; загальна вартість наданих послуг становить 3700 грн.; послуги виконано повністю; клієнт претензій відносно обсягу, якості та терміну надання послуг до адвоката не має (а.с. 34). Згідно платіжного доручення № Р24А662377489А84957 від 06.09.2019 [PERSON] здійснено оплату послуг з надання правової допомоги Самойленко П.М. в сумі 3700 грн. (а.с. 35). Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, те, що позивачем заявлено про стягнення витрат на правову допомогу та подано докази понесення таких витрат, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну допомогу в розмірі 3700,00 грн.

Outcome: approved