Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], яким просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] в користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 33458,81 гривень та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що за кредитним договором № [NUMBER] від 07.11.2013 року, що укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до умов даного договору відповідачу було надано кредит в сумі 30139,40 гривень для придбання товару. Строк повернення кредиту складав 36 місяців. Відповідач станом на 24 листопада 2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 33458,81 гривень, з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 26842,28 гривень; за відсотками користування кредитом 3414,21 гривень, заборгованість по комісії РО 3202,32 гривень, яку в добровільному порядку не погашає. На підставі договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року про відступлення права вимоги стягнення коштів, права на одержання яких первісно належало ПАТ «ОТП Банк». Представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] в користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 29.07.2013 року станом на 02.02.2017 в розмірі 14634,60 гривень, за кредитним договором № [NUMBER] від 07.11.2013 року станом на 24.11.2016 в розмірі 33458,81 гривень та судовий збір. Розгляд справи провести без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю.\~ Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Уточнені позовні вимоги визнає. Проти задоволення позову не заперечує. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав, постановляє рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ «ОТП Банк» і [PERSON] 29 липня 2013 року та 07 листопада 2013 року були укладені договори про надання споживчого кредиту № [NUMBER] та № [NUMBER], відповідно до яких Банк надав позичальнику кредит в сумі 16349,00 гривень та 30139,40 гривень на придбання товару. За змістом договорів в рахунок погашення кредиту,\~ відсотків та комісії, позичальник повинен щомісячно вносити на певний рахунок банку мінімальний платіж, строки і розмір якого, визначається Графіком платежів, що є невідємною частиною договору. Однак, у порушення умов кредитного договору № [NUMBER] від 07.11.2013, відповідач свої зобовязання не виконував в повному обсязі, у звязку з чим\~ станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 33458,81 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 26842,28 гривень; за відсотками користування кредитом - 2 - 3414,21 гривень, заборгованість по комісії РО 3202,32 гривень, та умови кредитного договору № [NUMBER] від 29.07.2013 року станом на 02.02.2017 року виникла заборгованість по поверненню кредиту на суму 14634,60 гривень, з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 10897,31 гривень; за відсотками користування кредитом 0,70 гривень, заборгованість по комісії РО 3736,59 гривень. Судом також досліджено та проаналізовано додатки до вищезгаданого кредитного договору, а саме: заява позичальника, копія паспорта. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило,\~ а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Договором про надання споживчих кредитів № [NUMBER] від 07.11.2013 року та № [NUMBER] від 29 липня 2013 року, які були укладені з відповідачем. У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позичальник має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки відповідач, укладаючи кредитні договори, взяв на себе зобовязання своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитами та повернути суму кредиту у строки визначені договорами, чого не виконував, при цьому порушуючи умови договорів, а тому позов слід задоволити та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] в розмірі 33458,81 гривень, за кредитним договором № [NUMBER] в розмірі 14634,60 гривень та 1378,00 гривень судового збору.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного,

Outcome: approved