Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] з 17 квітня 2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 64. Від шлюбних відносин мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося через розбіжність характерів, різні погляди на життя та відсутність між ними кохання. Сторони разом не проживають, не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя позивача та відповідача, а також збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам позивача та дитини, яка тяжко переносить постійну невизначеність у майбутньому. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач після припинення шлюбних відносин не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В позовній заяві позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В підготовче засідання позивач не з`явилася, однак телефонограмою повідомила суд, що уточнює позовні вимоги щодо розміру аліментів, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти \~в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття; уточненні позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON] . Представник позивача в підготовче засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи остання повідомлялася судовою повісткою, надісланою їй рекомендованим листом з повідомленням, яку отримала 28.10.2019 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач також не з`явився в підготовче засідання, але надіслав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб, на примирення не згоден; згоден на стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, так як має мінливий дохід , просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає можливим в підготовчому засіданні ухвалити судове рішення. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 квітня 2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 64, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 6). Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. № 12). Шлюбне життя подружжя не склалося через розбіжність характерів, різні погляди на життя та відсутність між ними кохання. Сторони разом не проживають, не спілкуються, спільного господарства не ведуть. На примирення сторони не згодні, просять розірвати шлюб. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, прізвище у зв`язку з державною реєстрацією шлюбу змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. № 6). Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON] , про що зазначила у позові та у вищевказаній телефонограмі. В даний час дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Як зазначила в позовній заяві позивач, відповідач після припинення з нею шлюбних відносин не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей». \~ \~ \~ \~ Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком малолітньої дитини та зобов`язаний виконувати свій обов`язок по утриманню доньки до досягнення нею повноліття, встановлений ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді\~\~судового збору в розмірі 768,40 гривень, сплаченого останньою при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу (а. с. № 1), а на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved