Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду 06.01.2016р. з позовом до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 08.11.2005р. в розмірі 19947,85грн. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо порядку повернення кредитних коштів. Представник позивача Сафір Ф.О. надав суду заяву (а.с.21) про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач надав суду заяву (а.с.31), в якій зазначив, що обставини викладені в позовній заяві визнає повністю і просить суд розглянути справу у його відсутність. Також відповідач просив суд при розгляді справи звільнити його від сплати штрафних санкцій по кредиту через складне матеріальне становище та відсутність працевлаштованості. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 08.11.2005р. між сторонами був укладений договір, на підставі заяви відповідача (а.с.8), за яким позивач (кредитодавець) надав відповідачеві (позичальник) кредит у розмірі 1800грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - кредитка «Універсальна». З 01.01.2011р. розмір кредитної лінії збільшений до 10000грн. Укладений між сторонами договір складається з заяви позичальника, пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк». Умовами укладеного між сторонами договору передбачено наступне: ✓за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю відсотки в розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту; ✓погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником щомісяця до 25числа місяця, наступного за звітним, в розмірі не менш 7% від заборгованості, але не менш 50грн, та не більше залишку заборгованості; ✓при порушенні позичальником строків внесення платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн + 5% від суми заборгованості, п.8.6 Умов і правил; ✓за відсутністю на картковому рахунку грошових коштів в розмірі, достатності для продовження картки і при ненадходженні грошових коштів протягом трьох місяців з моменту спливу строку дії картки банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам банку, п.9.6 Умов і правил. З моменту отримання кредиту відповідач систематично виконував свої зобов'язання з оплати платежів за кредитом, проте починаючи з листопада 2014р. став допускати порушення оскільки не здійснював платежів, передбачених договором та достатніх для погашення його договірних зобов'язань з оплати кредиту, відсотків за його користування та пені за несвоєчасність виконання грошових зобов'язань. З липня 2015р. відповідач взагалі не здійснив жодного платежу на виконання умов кредитного договору, що підтверджується роздруківкою оборотної відомості грошових коштів по рахунку відповідача (а.с.4-7). У зв'язку з порушенням відповідачем умов повернення кредиту, позивачем були нараховані штрафні санкції до відповідача, відповідно до п.8.6 кредитного договору, розрахунок яких наданий позивачем (а.с.7). Внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань за кредитним договором б/н від 08.11.2005р. та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачкою утворилася заборгованість, яка складається з наступних сум: ✓за основним боргом - 10024,85грн; ✓за відсотками за користування кредитом - 7896,91грн; ✓комісія за прострочення внесення платежів - 600грн; ✓фіксована суму штрафу - 500грн; ✓відсоткова сума штрафу - 926,09грн. Окрім підтвердження зазначених обставин справами відповідними документами, наданими суду позивачем, вони також визнаються відповідачем у зв'язку з чим суд вважає їх доведеними. За таких обставин позивач вимагає стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 19947,85грн. Тож між сторонами кредитні правовідносини та існує спір щодо виконання кредитних зобов'язань, який регулюється нормами глави 71 Цивільного кодексу України (далі -ЦК). Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобов'язання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З обставин справи вбачається, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами кредитного договору, а відповідно право позивача, як кредитора, є порушеним і підлягає захисту. Тож на підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розглядаючи клопотання відповідача про звільнення його від сплати неустойки у вигляді штрафу суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду розрахунків сума неустойки (1426,09грн) складає 8% від суми заборгованості за кредитом та відсотками за його користування. Згідно ч.1 ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки за порушення відповідачкою своїх кредитних зобов'язань перед позивачем. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1378грн, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved