Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся в суд з позовом в якому вказав, що 24\~березня 2009\~року між\~ [PERSON] та [PERSON] \~і [PERSON] \~був укладений\~договір довічного\~утримання,\~який було\~посвідчено нотаріусом\~Якимівської державної\~нотаріальної контори\~Лісовою Н.В.\~і зареєстрований\~у реєстрі\~за №\~1-782\~та реєстрі\~заборон відчуження\~за №\~1-785.\~У відповідності\~до п.\~1\~договору позивач\~передав у\~власність відповідачам\~належний йому\~на праві\~приватної власності\~будинок,\~що знаходиться\~за адресою\~ [ADDRESS] \~в рівних\~частинах.\~За умовами\~п.\~4\~та п.\~5\~договору Відповідачі\~взяли на\~себе обов`язок: повністю та довічно утримувати Позивача, забезпечувати його одягом, їжею, поміччю. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно мало надаватись позивачу складало 100 (сто) гривень і підлягало порядку встановленому законом. Деякий час з моменту укладання вищезазначеного договору Відповідачі намагались виконувати умови вищезазначеного договору. Однак, з 2013 року [PERSON] жодним чином перестав допомагати батьку, а [PERSON] 28 липня 2015 року вийшла заміж і переїхала до Хмельницької області і також перестала виконувати свої обов`язки за договором довічного утримання. У зв`язку з вищенаведеним позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В зв?язку з чим, позивач просить суд розірвати договір довічного утримання укладений 24 березня 2009 року між позивачем [PERSON] , [PERSON] посвідчений нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстрований у реєстрі за № 1-782. Скасувати реєстрацію права власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . за [PERSON] . Скасувати реєстрацію права власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . за [PERSON] . Скасувати заборону на відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , накладену 24 березня 2009 року нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстровану у реєстрі заборон відчуження за № 1-785. Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, а саме: визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі. В судове засідання 27 січня 2020 року представник позивачів [PERSON] не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився без поважних причин, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази надані в обґрунтування позову, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24 березня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстрований у реєстрі за № 1-782 та реєстрі заборон відчуження за № 1-785. (а.с. 10). У відповідності до п. 1 договору позивач передав у власність відповідачам належний йому на праві приватної власності будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в рівних частинах. За умовами\~п.\~4\~та п.\~5\~договору Відповідачі\~взяли на\~себе обов`язок: повністю та довічно утримувати Позивача, забезпечувати його одягом, їжею, поміччю. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно мало надаватись позивачу складало 100 (сто) гривень і підлягало індексації порядку встановленому законом. У відповідності дост. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч. 1ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. В силу ст.\~756\~Цивільного кодексу\~України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем: обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Згідно із ст.\~651\~Цивільного кодексу\~України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друге сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В силу ч.ч.2.3 ст.653 Цивільного кодексу України,у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є: як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст. 12. ч. 1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання. Відповідачі в судове засідання не надали належних доказів, щодо виконання ними умов п. 4 та п. 5 за Договору довічного утримання від 24 березня 2009 року. За таких\~обставин \~ суд\~приходить до\~висновку,\~що відповідачі\~не виконали\~своїх обов`язків\~за договором,\~щодо \~ повністю та довічно утримувати Позивача, забезпечувати його одягом, їжею, поміччю. Крім того, щодо матеріального забезпечення, яке щомісячно мало надаватись позивачу та складало 100 (сто) гривень і підлягало індексації порядку встановленому законом. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договору довічного утримання слід задовольнити, оскільки відсутні докази, щодо належного виконання відповідачами своїх обов`язків.

Outcome: approved