Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом з тих підстав, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] .. Як спадкоємиця за заповітом, з метою оформлення спадщини після смерті матері, позивач звернулась до Сумської райдержнотконтори однак, нотаріусом було відмовлено, в зв`язку з тим, що спадкове майно в цілому не охоплено заповітом. Посилаючись на ці обставини, просив визнати за позивачем право власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,83 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, розташовані в [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі. Представник відповідача для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник 3-ї особи в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без його участі, заперечень до позову не надав. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.06.1988 року, цілий житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, голова якого [PERSON] (а.с.5). 06 квітня 2000 року Сульською сільською радою Сумського району Сумської області на ім`я [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії I-СМ № 029787 на земельну ділянку площею 0.83 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,58 га, розташовану в [ADDRESS] (а.с.6), зареєстрований у книзі реєстрації державних актів 06 квітня 2000 року за № 159 (а.с.5). Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] мав право на житловий будинок з надвірними будівлями та на земельну ділянку і на законних підставах володів спірним житловим будинком та земельною ділянкою. 24 січня 2002 року [PERSON] уклав заповіт, згідно якого\~земельну частку\~(пай)\~розміром 5,57\~га,\~яка знаходиться\~в КСП\~«Дружба» він\~заповідав [PERSON] ,\~ [PERSON] в\~рівних долях,\~а все\~інше майно\~заповідав [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в\~рівних долях\~(а.с.7). Однак, згідно копії довідки виконкому Сульської сільської ради Сумського району від 05.07.2015 року, [PERSON] на час смерті був зареєстрований в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] .. Спадкоємицею на майно померлого являється дочка [PERSON] .. Заповіт від імені померлого у виконкомі сільської ради посвідчувався 24.01.2002 року за р.№ 17, не змінювався, не відмінявся. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли шляхом сумісного проживання дружина [PERSON] та син [PERSON] , однак юридично її не оформили. Спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] в Сумській районній державній нотаріальній конторі не заведено (а.с.18). Брати позивача [PERSON] та [PERSON] померли також після смерті батька. [INFO] в с. Печище Сумського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.10), мати позивача (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно. Серед спадкового майна, яке належало [PERSON] є житловий будинок та земельна ділянка розміром 0.83 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . 28 лютого 2002 року [PERSON] уклала заповіт, за яким сертифікат на земельну ділянку розміром 5,57 га, яка знаходиться в КСП «Дружба» заповідала [PERSON] , [PERSON] , а все інше майно - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.8). Відповідно до копії довідки виконкому Сульської сільської ради Сумського району від 05.07.2015 року, [PERSON] на час смерті була зареєстрована одна в [ADDRESS] . Спадкоємицею на майно померлої являється дочка [PERSON] .. Заповіт від імені померлої у виконкомі сільської ради посвідчувався 28.02.2002 року за р.№ 44, не змінювався, не відмінявся. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] мала право на житловий будинок та земельну ділянку і на законних підставах володіла ними. За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] належали спірні житловий будинок і земельна ділянка. Позивач є спадкоємицею за заповітом на частину спадкового майна. Спадщину прийняла після померлої [PERSON] шляхом звернення до Сумської райдержнотконтори. Спадкова справа після померлої [PERSON] заведена 03.08.2015 року за заявою [PERSON] .. Позивач зверталася до Сумської райдержнотконтори, однак оформити спадкові права не має можливості через те, що спадкове майно в цілому не охоплено заповітом. Зокрема нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, надала наступні роз`яснення. За заявою про прийняття спадщини Позивачки від 03.08.2015 року, було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкову справу до майна померлого, [INFO] , [PERSON] в Сумській державній нотаріальній конторі не заведено. Надалі в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка за життя склала заповіт від 28 лютого 2002 року. Сини померлої [PERSON] та [PERSON] померли раніше матері [PERSON] . Таким чином 2/3 частки спадкового майна після смерті матері [PERSON] переходять до Позивачки за законом, а 1/3 частки всього спадкового майна переходить до Позивачки за заповітом. У відповідності до свідоцтва виданого 03 червня 1988 року Виконавчим комітетом районної ради народних депутатів про право особистої власності на житловий будинок розташований в [ADDRESS] спадкове майно, а саме будинок на праві власності належав [PERSON] . Згідно Звіту з незалежної оцінки майна ФОП [PERSON] від 03.07.2020 року вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить35820,00 грн. (а.с.16). Згідно звіту з незалежної оцінки майна ТОВ «Консалтинг-Експерт I» від 29.09.2021 року, вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,83 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 29\~050 грн. 00 коп. (а.с.17). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, суд вважає встановленим, що спадкодавець [PERSON] володіла спадковим майном на законних підставах, проте спадкове майно в цілому не охоплене заповітом. Зокрема згідно рішення Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/964/19 в порядку спадкування по обставинам зазначеним у даній позовній заяві, було визнано за позивачем право власності на земельні ділянки, що зазначені в заповітах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме на: земельну ділянку площею 4,2482 га з кадастровим номером 5924787300:02:004:0011; земельну ділянку площею 0,2099 га з кадастровим номером 5924787300:02:005:0127; земельну ділянку площею 0,5826 га з кадастровим номером 5924787300:02:005:0278; земельну ділянку площею 0,1894 га з кадастровим номером 5924787300:02:002:0053; земельну ділянку площею 4,2502 га з кадастровим номером 5924787300:02:004:0013; земельну ділянку площею 0,5902 га з кадастровим номером 5924787300:02:005:0291, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] (а.с.11,12). А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на житловий будинок та земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved