Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Представник позивача, посилаючись на те, що: -4 листопада 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в розмірі 5500 /п`ять тисяч п`ятсот/ євро, які відповідач зобов`язувався повернути в строк до 4 листопада 2020 року; -4 листопада 2019 року відповідач на підтвердження укладення договору позики та акту отримання ним грошових коштів власноручно написав розписку, яка була засвідчена його особистим підписом про те, що він взяв у борг від позивача [PERSON] суму в розмірі 5500 євро; -строк виконання зобов`язання за вищевказаним договором позики закінчився 4 листопада 2020 року, але до теперішнього часу відповідач борг не повернув; -в порядку досудового врегулювання спору 19 лютого 2021 року позивач надіслав листом пропозицію відповідачу про повернення позики, яка залишена останнім без реагування, звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 5500 /п`ять тисяч п`ятсот/ євро, судовий збір в сумі 1830грн.17коп. та 7000грн. витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву /а.с.40/, згідно якої просив позовні вимоги задовольнити та просив розглянути справу в його відсутність та в відсутність позивача. Ніяких інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.37,39/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Ухвалою від 24 квітня 2021 року було вжито заходи забезпечення позову - накладено арешт на майно /рухоме та нерухоме/, що належить [PERSON] на праві приватної власності і знаходиться у нього або інших осіб, в межах розміру заявлених позовних вимог, а саме: 5500,00євро, що еквівалентно 183016,90грн., до набрання рішенням по справі законної сили. Процесуальні дії /забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження по справі тощо/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України: на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.1049 ЦК України: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позивачем [PERSON] надано суду доказ, яким є оригінал письмової розписки /а.с.41/, згідно якої 4 листопада 2019 року відповідач отримав від нього в позику 5500євро, що згідно курсу НБУ на той день становило 151556грн.90коп., узявши на себе зобов`язання повернути суму боргу в строк до 4 листопада 2020 року. Таким чином, суд вважає, що між сторонами 4 листопада 2019 року був укладений договір позики на суму 5500євро. Умови договору позики відповідачем [PERSON] виконані не були, оскільки в зазначений в розписці строк - до 4 листопада 2020 року він не повернув позивачу суму боргу. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми боргу за договором позики в повному обсязі. З офіційного курсу НБУ вбачається, що станом на 13 квітня 2021 року /день звернення з позовом до суду/ НБУ був встановлений офіційний курс гривні до євро - 33,2758 /а.с.14/. Згідно квитанції №28510035ОХ від 19 квітня 2021 року /а.с.3/ - позивач при зверненні до суду поніс документально підтвердженні судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1830грн.20коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України. Крім того, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000грн.. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Суд дійшов висновку, що в цій частині вимог позивачу слід відмовити, оскільки ним не надано суду взагалі ніяких доказів оплати ним яких-небудь витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Outcome: partial