Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Представник позивачки уточнила позовні вимоги та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вона ([PERSON]) є власником даної квартири, яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2012 року та договору дарування від 08.08.2012 року. ЇЇ мама [PERSON], яка померла [INFO], за свого життя погодилась на реєстрацію у вказаній квартирі відповідача [PERSON] та його батька [PERSON], з яким проживала у фактичних шлюбних відносинах. З 11.05.2010 року відповідач був зареєстрований у спірній квартирі. Після смерті матері на прохання батька відповідача [PERSON] вона дала згоду на проживання [PERSON] в її квартирі до кінця 2012 року. На початку 2013 року відповідач та його батько забрали всі свої речі і виїхали з квартири, з того часу жодного дня у вказаній квартирі не проживали. Батько відповідача [PERSON] погодився добровільно знятись з реєстрації у вищезазначеній квартирі. Місце перебування [PERSON] ні його батькові, ні їй невідоме. Він не проживає в спірній квартирі з січня 2013 року, однак залишається у ній зареєстрованим, у зв'язку з чим вона несе зайві витрати з оплати комунальних послуг та не може оформити субсидію. Вважає, що оскільки відповідач без поважних причин не користується спірним житловим приміщенням понад термін, передбачений діючим законодавством, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом, у судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду шляхом поміщення оголошення в газеті «Високий замок» від 04 березня 2014 року, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення, враховуючи відсутність заперечень представника позивачки проти такого вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області, реєстр № 638, /а.с. 4-6/, та договору дарування частини квартири від 08.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області, реєстр № 636, /а.с. 7-8/, належить квартира [ADDRESS], де зареєстрований відповідач [PERSON], що стверджується копією будинкової книги /а.с. 13/ та довідкою КП «Світанок» № 409 від 06.02.2014 року /а.с. 9/. Як пояснила в судовому засіданні представник позивачки [PERSON], відповідач є сином [PERSON], з яким мама позивачки [PERSON], яка померла [INFO], перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Позивачка є власником спірної квартири, де немає жодних речей відповідача, який з січня 2013 року в спірному будинку не проживає без поважних причин. Місце перебування [PERSON] ні його батькові, ні позивачці [PERSON] невідоме. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім'ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок її відсутності понад встановлений строк, провадиться в судовому порядку. Відтак, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] понад один рік не проживає в [ADDRESS] без поважних причин, а тому втратив право на користування вказаним жилим приміщенням.

Outcome: approved