Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Незамай А.Д. звернулася до суду з позовною заявою 15 січня 2021 року, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 0862362301/Т/972128 від 14 листопада 2013 року в розмірі 32 402 грн. 84 коп., з яких: 15 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 13 650 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією; 3 750 грн. 00 коп. - заборгованість за штрафами та пенею; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 14 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ «АКТАБАНК» був укладений кредитний договір № 0862362301/Т/972128, відповідно до якого, відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК » та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №2, відповідно до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками, в тому числі і до [PERSON] . Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги - Реєстру договорів, права вимоги за якими відпускаються, та боржників за такими договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором в сумі 32 402 грн., з яких: 15 000 грн. - сума заборгованості за основним боргом;2,00 грн. - заборгованість за відсотками;13 650 грн. - заборгованості за комісією;3 750 грн. - штрафи, пеня. На виконання вимог п.3.4 договору, на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про зміну кредитора в кредитно-договірних зобов`язаннях з ним. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] - з 23 березня 2018 року, новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування будь-яких штрафних санкцій. Оскільки позичальник наявну заборгованість в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду з даним позовом. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, згідно з клопотанням просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 14 листопада 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК » та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 0862362301/Т/972128. За умовами договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 15 000 грн. строком на 36 місяці, річна процентна ставка 0,01%, комісія за надання кредиту 2,25% одноразово від суми кредиту - 337,5грн та комісія за супроводження кредиту 3,25% щомісячно від суми кредиту - 487,5грн (а.с. 5-6). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України). Так, свої зобов`язання перед [PERSON] первісний кредитор ПАТ «АКТАБАНК» виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі, що підтверджується заявою на видачу готівки №466858 від 14 листопада 2013 року та квитанцією від 14 листопада 2013 року про сплату комісії [PERSON] на рахунок ПАТ «АТАБАНК» в розмірі 337 грн. 50 коп. (а.с.13, 14). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 листопада 2020 року (а.с.17), сума простроченої заборгованості становить 32 402 грн., з яких: 15 000 грн. - сума заборгованості за основним боргом;2,00 грн. - заборгованість за відсотками;13 650 грн. - заборгованості за комісією;3 750 грн. - штрафи, пеня. У ході судового розгляду також встановлено, що на підставі договору відступлення прав вимоги №2 року від 23 березня 2018 року ПАТ «АКТАБАНК», як первісний кредитор, відступило новому кредиторові ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 0862362301/Т/972128 від 14 листопада 2013 року на суму 32 402 грн. (а.с.21-22, 23). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Про зміну кредитора в кредитно-договірному зобов`язанні позичальника [PERSON] було повідомлено належним чином повідомленням від 27 березня 2018 року (а.с.17, 18). Враховуючи те, що ПАТ «АКТАБАНК» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд приходить до висновку про обґрунтованість його звернення до суду. Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №2 року від 23 березня 2018 року (а.с.23), розмір права відступленої вимоги за кредитним договором 0862362301/Т/972128 від 14 листопада 2013, укладеним з [PERSON] , становить 32 402 грн., з яких: 15 000 грн. - сума заборгованості за основним боргом;2,00 грн. - заборгованість за відсотками;13 650 грн. - заборгованості за комісією;3 750 грн. - штрафи, пеня. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як дійсним кредитором, які з урахуванням обсягу відступлених вимог є доведеними та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу - 15 000 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом - 2 грн., 3 900 грн. - заборгованості за штрафами, пенею. При цьому,суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за платою за комісією в сумі 13 650 грн. 00 коп. з огляду на наступне. Згідно з ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору), споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За положеннями ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16. Відповідно до умов кредитного договору п. 2.1.2. та п.2.1.2.1. №0862362301/Т/972128 встановлено, що позичальник сплачує комісію за надання кредиту в розмірі 2,25% від суми кредиту 337,5 грн. одноразово та за супроводження кредиту в розмірі 3,25% від суми кредиту 487,5 грн. щомісячно (а.с. 5). Разом з тим, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячних процентів як плату за управління кредитом, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачеві. Згідно пункту 3.5. кредитного договору нарахування комісій здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної кількості днів користування кредитом в поточному місяці. Сплата комісії здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги фактичне встановлення у кредитному договорі №0862362301/Т/972128 від 14 листопада 2013 року сплати комісії за супроводження кредиту (як це безпосередньо зазначено в розрахунку у Витягу з реєстру боржників, а.с.23), що не є послугами в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», та несправедливими положеннями договору про споживчий кредит, суд приходить до висновку про нікчемність зазначених умов договору та відсутність правових підстав для нарахування та, відповідно, стягнення з [PERSON] плати за управління кредитом в сумі 13 650 грн. Так як вимога позивача про стягнення з позичальника заборгованості зі сплати комісії за супроводження кредиту ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем договору, у цій частині позов задоволенню не підлягає. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по штрафам (пені) за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 3 750 грн., суд виходить з наступного. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (штраф, пеня), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Пунктом 5.1. договору передбачено, що у разі прострочення строків погашення щомісячного платежу/частини платежу Банк має право вимагати сплати штрафу у розмірі 150 грн, за кожний прострочений щомісячний платіж або його частину (а.с.6). Як визначено в п.5.5 договору №0862362301/Т/972128 від 14 листопада 2013 року (а.с.6), за прострочення повернення кредиту та сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,005% від суми прострочення за кожний день прострочення. З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобов`язань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру пені як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу, пені в сумі 3 750 грн., яка також підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №0862362301/Т/972128 від 14 листопада 2013 року в розмірі 18 752 грн., з яких: 15 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 750 грн. - заборгованість за пенею. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд,

Outcome: partial