Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

представник позивача просить суд зняти арешт з усього нерухомого майна [PERSON], ПІН [NUMBER], який зареєстрований 02.04.2009 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 8608133 реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України згідно постанови відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, прийнятої в ході примусового виконання судового наказу №2-н-42 від 04.08.2008 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] боргу на користь ЗАТ «ПриватБанк», посилаючись на те, що 17.08.2015 року він дізнався, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 02.04.2009 року за № 8608133 зареєстрований реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України арешт на все його нерухоме майно згідно постанови відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, прийнятої в ході примусового виконання судового наказу № 2-н-42 від 04.08.2008 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області. Оскільки він не отримував жодних документів щодо даного стягнення, з письмової відповіді № 8745 від 26.08.2015 року відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції стало відомо, що даний арешт накладений у зв'язку з виконанням судового наказу № 2-н-42 від 04.08.2008 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з нього боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Оскільки, згідно відповіді ВДВС Кагарлицького РУЮ виконавче провадження згідно вимог інструкції з діловодства вже знищено і неможливо ознайомитись та отримати жодних копій документів, він звернувся до Кагарлицького відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», де йому надали довідку про те, що він не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи вищевикладене, зрозуміло, що дана заборона на все його нерухоме майно є неактуальною і даний арешт не знятий до цього часу помилково. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчудження майна перешкоджає йому. Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з частиною першою ст. 318 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Представник відповідача в особі ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Представник третьої особи в особі Відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління Київської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Кагарлицьким районним судом Київської області був виданий судовий наказ № 2-н-42 від 04.08.2008 року, про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Відділом державної виконавчої служби Кагарлицького РУЮ на виконання наказу № 2-н-42 від 04.08.2008 року було накладено арешт, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно якого 02.04.2009 року за № 8608133 зареєстрований реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Згідно даних ЄДРВП на виконанні у відділі відносно боржника [PERSON] перебував судовий наказ № 2-н-42 виданий 04.08.2008 року Кагарлицьким районним судом про стягнення з нього на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 5598 грн. 34 коп. 25.03.2009 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 26.06.2009 року на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та надіслано на виконання до ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва. 14.09.2010 року вказаний вище виконавчий документ надійшов на виконання повторно на підставі заяви стягувача. 15.09.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 30.03.2010 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та надіслано за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50. Матеріали провадження ВП № № 177/1, 323/1 знищені згідно актів про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 22.02.2013 р. та від 21.02.2014 р. Згідно довідки виданої ПАК КБ «ПриватБанк» вбачається, що станом на 26.08.2015 року [PERSON] перед банком заборгованості немає. У відповідності до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з частиною першою ст. 318 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини. А у відповідності до ч. 5 вказаної статті у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. І ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його праве, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та необхідність зняти арешт з усього нерухомого майна [PERSON], ПІН [NUMBER], який зареєстрований 02.04.2009 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 8608133 реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України згідно постанови відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, прийнятої в ході примусового виконання судового наказу №2-н-42 від 04.08.2008 року, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] боргу на користь ЗАТ «ПриватБанк». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved