Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеною позовною заявою та просила суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області матеріальні збитки, завдані рибному господарству у розмірі 17034 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2020 [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України за ознаками - незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду. Зазначений вирок суду не оскаржений, не скасований та набрав чинності. В результаті кримінального правопорушення [PERSON] здійснив незаконний вилов живих водних біоресурсів риби в кількості 585 одиниць загальною вагою 181.7 кг., чим спричинив істотну шкоду на суму 17034 грн., яка визначена висновками судової інженерно-екологічної експертизи, у зв`язку із чим представник позивача просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] спричинену ним матеріальну шкоду. Ухвалою судді від 02 листопада 2020 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не прибув, до канцелярії суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Крім того зазначив про те, що наполягає на задоволенні позовних вимог та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до канцелярії суду надав заяву в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам, наданим представником позивача в обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як встановлено судом, вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2020 року у справі № 177/1143/20 [PERSON] , [INFO] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 249 КК України по факту незаконного зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду (а.с.10-11). Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вироку є те, що в період часу з 00-00 години до 01-00 годин 25.04.2020, [PERSON] , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення прибув на берег річки Інгулець, русло якої проходить неподалік с. Вільне Криворізького району, Дніпропетровської області, привізши із собою в якості знаряддя вчинення кримінального проступку 9 сіток жилкових довжиною 120 м та висотою 3,5 м ( вічко сіток від 35 мм до 55 мм) та човен гумовий чорно-зеленого кольору «Лисичанка» з дерев`яним веслом, в порушення вимог законодавства України, що регламентує використання природних ресурсів, зокрема ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 26, 27, 63 Закону України «Про тваринний світ», п. п. 3.14, 3.15, 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, без передбаченого законом дозволу на спеціальне використання об`єктів тваринного світу та зайняття рибним добувним промислом, за допомогою гумового човна встановив на річці Інгулець вказані вище 9 жилкових рибацьких сіток. В подальшому, [PERSON] в цей же день, близько 05-10 год., продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом шляхом використання заборонених знарядь лову, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою фізичної сили рук, дістав з відповідної водойми раніше встановлені ним жилкові рибальські сітки, в яких вже знаходилися водні живі ресурси, а саме риба: «карась» в кількості 520 одиниць, «лящ» в кількості 33 одиниць, «плітка» в кількості 30 одиниць, «окунь» в кількості 2 одиниць, тим самим незаконно добув їх. Після чого, головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області [PERSON] близько 05:20 годин 25.04.2020 незаконні дії [PERSON] на водоймі річки «Інгулець», неподалік с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, було викрито та останнього затримано разом із засобами вчинення кримінального проступку та добутими раками. Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, вилученні з природного середовища вказаних вище водних біоресурсів, а саме риби в кількості 585 одиниць, [PERSON] , згідно висновку судової інженерно - екологічної експертизи від 19.08.2020 № 10580, водному об`єкту заподіяно істотну шкоду за ознакою незаконного зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду водним біоресурсам. Згідно додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» [PERSON] заподіяв державі в особі Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області майнову шкоду у розмірі 17034 грн. (а.с.10-11). Зазначений вирок суду не оскаржений, не скасований та набрав законної сили. Протилежне перед судом не доведено. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на положення ч.6 ст.82 ЦПК України, факт заподіяння відповідачем позивачу майнової шкоди під час подій які відбувалися 25.04.2020 року є встановленим вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2020 та не підлягає додатковому доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Як вбачається зі змісту вироку від 18.09.2020 року, питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним шкоди у сумі 17034 гривень вирішено не було. За умовами ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 4, 5 ст. 68, ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. В сенсі наведених норм та викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області спричинену його діями шкоду у загальній сумі 17034 грн. Крім того, у відповідності до положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли. Відповідно до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення будь-якого кримінального правопорушення, незалежно від суб`єкту посягання. З огляду на зазначене, з урахування того, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2102,00 гривень.

Outcome: approved