Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про відшкодування коштів, посилаючись на наступне. 14.08.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (далі - позивач), [PERSON] (далі - відповідач) та Технологічним інститутом Східноукраїнського національного університету імені [PERSON] було укладено договір № 055к про підготовку фахівця з вищою освітою (далі Договір). Предметом зазначеного договору, відповідно до п. 1.1, є підготовка фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» або «магістр» за напрямом «Компютерні системи та мережі» з терміном навчання 1 рік з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року. Форма навчання - денна. Відповідно до умов зазначеного договору, оплату за навчання здійснює позивач, яка становить 10529,00 грн. за рік. На підставі договору № 055к від 14.08.2012 року, між позивачем та відповідачем було укладено Індивідуальний договір № 36/УЦ-111 від 17.08.2012 року про цільову підготовку спеціаліста у Технологічному інституті Східноукраїнського національного університету імені [PERSON] по денній формі навчання на платній основі за рахунок коштів позивача (далі - Індивідуальний договір). Згідно умов Індивідуального договору, позивач бере на себе зобовязання за рахунок власних коштів забезпечити навчання відповідача у Східноукраїнському національному університеті [PERSON] по денній формі навчання за спеціальністю «Компютерні системи та мережі», а відповідач бере на себе зобовязання успішно оволодіти знаннями за спеціальністю та після завершення навчання продовжити працювати у позивача. [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот» свої зобов'язання за Договором та Індивідуальним договором виконало в повному обсязі, а саме на користь Технологічного інституту Східноукраїнського національного університету імені [PERSON] перерахувало 10529,00 грн. у якості оплати за навчання [PERSON], відповідно до умов договору № 055к від 14.08.2012 року. Отже, враховуючи, що строк навчання за договором № 055к від 14.08.2012 року закінчується 30 червня 2013 року, відповідач зобовязується, відповідно до умов Індивідуального договору №36/УЦ- 111 від 17.08.2012 року, пропрацювати на підприємстві позивача, як мінімум, до кінця червня 2016 року (3 роки). Відповідно до наказу № 0086-КП від 14.08.2014 року відповідач був звільнений з підприємства позивача на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. Таким чином, відповідачем не дотримано умови Індивідуального договору №36/УЦ-111 від 17.08.2012 року в частині взятих на себе зобовязань щодо відпрацювання на підприємстві позивача встановленого терміну після закінчення навчання, а, отже, кошти, сплачені позивачем на користь начального закладу за договором № 055к від 14.08.2012 року, повинні бути відшкодовані відповідачем на користь позивача у повному обсязі. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за Договором та Індивідуальним договором відповідач має заборгованість у загальній сумі 12936,55 грн., яка складається з наступного: 10529,00 грн. заборгованість по оплаті за навчання, 2213,70 грн. заборгованість щодо інфляційного збільшення суми відшкодування, 193,85 грн. три проценти річних від суми заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за Договором та Індивідуальним договором не погашає, що є порушенням законних прав [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот». В судове засідання представник позивача [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот» не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Зави про розгляд справи за її відсутності не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із п. 1.1 Договору № 055к від 14.08.2012 року, укладеного між Технологічним інститутом Східноукраїнського національного університету імені [PERSON] в якості Виконавця, [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» в якості Замовника, та [PERSON] в якості Студента (далі Договір), предметом зазначеного договору є навчання Студента за освітньо-професійною програмою підготовки «Спеціаліст» або «Магістр» на базі освітньо-професійної програми підготовки «Бакалавр» за рахунок Замовника за спеціальністю «Компютерні системи та мережі» протягом терміну з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року. Форма навчання денна. Згідно із п. 2.2 Договору, Інститут і Замовник досягли угоди, що вартість підготовки Студента 10529,00 грн. (без ПДВ), семестр 5264,50 грн. (без ПДВ). Згідно із п. 1 Індивідуального договору № 36/УЦ-111, укладеного між [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» в якості Роботодавця та [PERSON] в якості Студента (далі Індивідуальний договір), позивач бере на себе зобовязання за рахунок власних коштів забезпечити навчання відповідача у Східноукраїнському національному університеті [PERSON] по денній формі навчання за спеціальністю «Компютерні системи та мережі», а відповідач бере на себе зобовязання успішно оволодіти знаннями за спеціальністю та після завершення навчання продовжити працювати у позивача. Згідно із п. 3.4 Індивідуального договору, після закінчення навчального закладу, відповідач зобовязаний пропрацювати на підприємстві позивача не менше 3-х років. Згідно із 3.6.5 Індивідуального договору, відповідач у повному обсязі відшкодовує позивачу грошові кошти, перераховані позивачем на користь учбового закладу за навчання відповідача, з урахуванням індексу інфляції, у випадку звільнення за власним бажанням, або звільнення за ініціативою роботодавця згідно п. 3, 4, 7, 8 ст. 40, ст. 41 Кодексу законів про працю України, до настання строку, встановленого п. 3.4 цього договору. Згідно із копією виписки з наказу голови правління [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот» № 0031-КП (прийом) від 19.07.2013 року, [PERSON] була прийнята до [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот» на посаду економіста по збуту з 23.07.2013 року на період відпустки по догляду за дитиною [PERSON] Згідно із копією виписки з наказу голови правління [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот» № 0086-КП (зв) від 14.08.2014 року, [PERSON] була звільнена з [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот» на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з посади інженера-програміста. Згідно із платіжним дорученням № 13451 від 28.08.2012 року та платіжним дорученням № 4623 від 26.03.2013 року, [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот» перерахувало на користь Технологічного інституту Східноукраїнського національного університету імені [PERSON] суму в загальному розмірі 10529,00 грн. у якості оплати за навчання [PERSON], відповідно до умов договору № 055к від 14.08.2012 року. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив умови Договору та Індивідуального договору, адже після звільнення з підприємства позивача за власним бажанням до закінчення трирічного строку роботи відповідач має прострочену заборгованість у вигляді грошових коштів за навчання в учбовому закладі. Згідно із розрахунком заборгованості за Договором від 14.08.2012 року та Індивідуальним договором від 17.08.2012 року, відповідач має заборгованість у загальній сумі 12936,55 грн., яка складається з наступного: 10529,00 грн. заборгованість по оплаті за навчання, 2213,70 грн. заборгованість щодо інфляційного збільшення суми відшкодування, 193,85 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до [PERSON] про відшкодування коштів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 2924 від 30.03.2015 року про сплату судового збору в сумі 243,60 грн., у звязку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved