Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути на користь [PERSON] 106605,71 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 60000,00 грн. моральної шкоди, 2000,00 грн. витрати на експертні послуги, 1200,00 грн. послуг евакуатора. В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. 06.02.2016 року о 09-30 год. відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по проїзній дорозі пл. 30-річчя [PERSON] з боку мкр. Сонячний в бік вул. Соборна, виявив неуважність, не достатньо слідкуючи за дорожньою обстановкою, не реагуючи на її зміну, а саме перед початком здійснення обгону не переконався у тому, що смуга зустрічного руху вільна від інших транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» н/з [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок зіткнення автомобілю позивача завдано пошкоджень, та 13.02.2016 року на адресу відповідача направлено лист-повідомлення про проведення огляду пошкодженого автомобіля, однак відповідач на огляд не зявився. Згідно висновку судового експерта [PERSON] сума матеріальних збитків, спричинених дорожньо-транспортною пригодою складає 155605, 71 грн., також позивачем витрачено на експертні послуги 2000,00 грн., а також витрати на евакуатор 1200,00 грн. страховою компанією «ВУСО» позивачу сплачено страхове відшкодування у розмірі 49000,00 грн. Отже сума матеріальних збитків належна до стягнення з відповідача складає 106605,71 грн. Крім того, діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із пошкодженням майна. Протягом тривалого часу у звязку із пошкодженням автомобіля позивачу довелося самостійно шукати гроші на його ремонт, через що останній тривалий час не міг вночі спокійно спати. Сімейний бюджет позивача довелось спрямувати на ремонт пошкодженого автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситись. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждав не тільки позивач, а й члени його родини. Також позивачеві та членам його родини довелось користуватись громадським транспортом, що створювало додаткові незручності для родини. У звязку з чим позивач звернувся до суду із позовом. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву, відповідно до якої підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись з приміткою «за закінченням терміну зберігання», в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки повторно не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначеною постановою встановлено, що 06.02.2016 року о 09-30 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по проїзній дорозі пл. 30-річчя [PERSON] з боку мкр. Сонячний в бік вул. Соборна, виявив неуважність, не достатньо слідкуючи за дорожньою обстановкою, не реагуючи на її зміну, а саме перед початком здійснення обгону не переконався у тому, що смуга зустрічного руху вільна від інших транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» н/з [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія [PERSON] В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, водій [PERSON] та пасажир автомобіля «ВАЗ» тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3.б, 14.2 ПДР (а.с.9). Згідно акту виконаних робіт та товарного чеку №1 від 06.02.2016 року позивач сплатив за послуги евакуатора з транспортування автомобілю «Форд Транзит» н/з [NUMBER] з гіпермаркету «Ашан» до Саксаганського РВ 600,00 грн. (а.с.13,14). Також, згідно акту виконаних робіт та товарного чеку від 06.02.2016 року позивач сплатив за послуги евакуатора з транспортування автомобілю «Форд Транзит» н/з [NUMBER] з Саксаганського РВ до вул. Постишева, 100 суму 600,00 грн. (а.с.11,12). [PERSON] було сповіщено про час, дату та місце проведення огляду пошкодженого автомобіля «Форд Транзит» н/з [NUMBER] та попереджено що у разі його неявки такий огляд буде проведено за його відсутності (а.с.18). Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №29/16 наданого судовим експертом [PERSON] сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд Транзит» н/з [NUMBER] становить 155 605,71 грн. (а.с.19-59). Згідно квитанції №005841 від 11.02.2016 року за проведення авто товарознавчого дослідження [PERSON] сплатив СПД [PERSON] 2\~000,00 грн. (а.с.60). Згідно заяви 08.02.2016 року [PERSON] звертався до страхової компанії «ВУСО» з приводу страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06.02.2016 року, в результаті якої пошкоджено належний йому автомобіль «Форд Транзит» н/з [NUMBER] (а.с.17). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, вислухавши пояснення сторін, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що матеріальна шкода виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушеного належного йому майнового права. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди у розмірі 106605,71 грн., витрат на оплату послуг експерта у розмірі 2000 грн. та 1200,00 грн. на оплату послуг евакуатора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що ж до вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 60 000,00 грн., то суд зазначає наступне. Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, судом, на підставі наявних у справі доказів, встановлено, що матеріальна шкода позивачеві була заподіяна за вини відповідача. За таких обставин суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру її відшкодування, які вказував позивач, а саме: характер правопорушення, ступінь вини відповідача, який на протязі тривалого часу не намагався усунути шкідливих наслідків правопорушення, глибину душевних страждань позивача, пов'язаних з тим, що він тривалий час був позбавлений можливості користуватися автомобілем та отримати з боку відповідача відшкодування матеріальної шкоди, тож був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, тому суд вважає, що відповідач повинен відшкодувати позивачу компенсацію моральної шкоди, розмір якої визначає суд з урахуванням вимог розумності і справедливості, в сумі 10 000,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає, за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2966,06 грн. (а.с.1,2).

Outcome: approved