Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача [PERSON] кошти, витрачені КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в розмірі 1359 грн. 00 коп. та перерахувати їх на відповідний рахунок Управління фінансів Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації. Судові витрати просить покласти на відповідача. Посилається на те, що ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Ухвала набрала законної сили 25 лютого 2017 року. Досудовим розслідуванням встановлено, що злочинними діями [PERSON] [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. В період із 07 вересня 2016 року по 16 вересня 2016 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ». Вартість його лікування становить 1359 грн. Поскільки КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» та Переяслав-Хмельницька райдержадміністрація не звернулися до суду із позовом про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого, прокурор звернувся із даною заявою для захисту інтересів держави. КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» перебуває у власності територіальної громади Переяслав-Хмельницького району, тому кошти на відшкодування витрат на лікування повинні бути зараховані до місцевого бюджету. Відповідач на адресу суду заперечення проти позову не направив. 26 травня 2017 року направлений запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві щодо доступу до персональних даних відповідача (а.с.25). 14 червня 2017 року було відкрито провадження по даній справі (а.с.27). 15 лютого 2016 року направлений запит в електронному вигляді до Державної фіскальної служби щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків ([PERSON]В.). В судовому засіданні прокурор Кучер І.В. позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи, Управління фінансів Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації Київської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутності на підставі документів, що містяться в матеріалах справи. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Відповідно до ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року кримінальне провадження № 12016110240001139 від 23 вересня 2016 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України було закрито в звязку із відмовою потерпілого від обвинувачення (а.с.10). Судом було встановлено, що 07 вересня 2016 року близько 03 год. 00 хв. [PERSON], перебуваючи на території Комунального закладу Переяслав-Хмельницька ЦРЛ», що розташований по вул.Богдана Хмельницького, 137 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON], усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо допускаючи їх настання, підійшов до [PERSON] та наніс йому один удар правою ногою в область лівої ключиці. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 214 від 24 жовтня 2016 року в результаті злочинних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому ключиці. Відповідно до довідки КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» № 24 від 28 жовтня 2016 року вартість лікування [PERSON] в травматологічному відділенні з 07 вересня 2016 року по 16 вересня 2016 року становить 1359 грн. 00 коп. (а.с.8). Згідно калькуляції за 2012 рік вартість перебування одного хворого в стаціонарі Переяслав-Хмельницької ЦРЛ за один день становить 151 грн. 00 коп.(а.с.9). Відповідно до статуту Комунального закладу «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня», затвердженого рішенням Переяслав-Хмельницької районної ради № 195-14-VI від 03 квітня 2012 року, Лікарня заснована на спільній власності територіальних громад сіл Переяслав-Хмельницького району. Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрація Київської області є органом, який уповноважений управляти майном лікарні. Лікарня є неприбутковим закладом і фінансується з районного бюджету. Лікарня є самостійним субєктом господарювання зі статусом комунального некомерційного закладу та наділена всіма правами юридичної особи з дня її державної реєстрації (а.с.11-15). Згідно Положення про Управління фінансів Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації № 32 від 10 лютого 2014 року, Управління фінансів Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації є структурним підрозділом з питань фінансів Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації (а.с.16-23). Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами цивільного законодавства, що регулюють порядок відшкодування шкоди, завданої особою, яка вчинила кримінальне правопорушення; Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 р. «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя». Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 р. «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Приймаючи до уваги, що кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрите з нереабілітуючих підстав, його злочинним діями заподіяна шкода здоровю потерпілого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» , [PERSON] витрати за стаціонарне лікування потерпілого не відшкодовані, позовні вимоги підлягають задоволенню, поскільки невідшкодування [PERSON] до бюджету витрат, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, є порушенням інтересів держави щодо надходження належних коштів до бюджетів всіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави та місцевого самоврядування. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при зверненні до суду прокурор не сплачував судовий збір, так як звільнений від його сплати, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.1206 ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 р. «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя»,

Outcome: approved