Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , 3-і особи: ПрАТ «СК Україна», Моторно (транспортне) страхове бюро України про стягнення грошових коштів. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 27.03.2015 року між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Автоформула Центр» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 480/15-Т/Зп115 від 27.03.2015 року, згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW 520і», д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 07.04.2015 року на перехресті проспекту Леніна та вул. Лєрмонтова у м. Запоріжжя, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «BMW 520і», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля Scoda Octavia [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «BMW 520і», д/н [NUMBER] . Були спричинені значні механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Відповідно до Рахунку-фактури № 26160 від 08.04.2015 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 120 968, 74 грн. На підставі умов договору страхування наземного транспорту № 480/15-Т/Зп115 від 27.03.2015 року, розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 480/15-Т/ЗП115-1-1 від 24.04.2015 року, та Рахунку № 26160 від 08.04.2015 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» провело виплату страхового відшкодування в сумі 120 968, 74 грн., а також 450 грн. за висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням вартості матеріального збитку № 39/04 від 15.04.2017 року, наданого ФОП [PERSON] . Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Також, ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» зазначає, що до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Цивільно-правова відповідальність водія «ВАЗ», д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Україна» відповідно до полісу АІ 5585763. Проте, відповідно інформації Центральної Бази МТСБУ даний поліс на дату ДТП не діяв. Крім того, вказана вище страхова компанія за систематичне та грубее порушення законодавства в сфері надання фінансових послуг була позбавлена права укладати договори страхування з липня 2015 року. Таким чином, ПрАТ «СК «Україна» вже тривалий час не здійснює виплати страхового відшкодування. Отже, цивільно-правова відповідальність водія «ВАЗ», д/н [NUMBER] на момент ДТП не була застрахована. Відповідно п. 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що «За вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.» Аналогічна правова позиція викладена колегією Верховного суду України по справі 6-2808цс15 від 20.01.2016 року «Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована...» Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» просить суд стягнути з [PERSON] на його користь страхове відшкодування в порядку регресу, в сумі 121 418 грн 74 коп.; а також судові витрати у сумі 1821 грн 28 коп. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2017 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 11.12.2018 року на 10 год. 00 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 20.06.2018 року на 09 год. 00 хв. В судовому засіданні представник ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилались на те, що ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» не надало суду документів підтверджуючих будь-яку виплату позивачем 27.03.2015 року [PERSON] страхового відшкодування в сумі 120 968, 74 грн., а також документів, які підтверджують, що пошкодження автомобілю «BMW F10 520і», який належить [PERSON] були спричинені під час ДТП 07 квітня 2015 року. Зокрема, в Постанові Жовтневого районного суду м. Запоріжжя відсутня будь-яка інформація про пошкодження автомобіля «BMW F10 520і», який належить [PERSON] , а позивач до своєї позовної заяви не надав Протокол про дорожньо-транспортну пригоду з якого б вибачалось наявність будь-яких пошкоджень автомобіля «BMWF10 520і». Додана до справи позивачем Довідка № 61155310 про дорожньо-транспортну пригоду не містить інформації про виникнення пошкоджень під час ДТП 07.04.2015 р. у автомобіля «BMW F10 520і», д/н [NUMBER] . Треті особи по справі - ПрАТ «СК Україна», Моторно (транспортне) страхове бюро України були повідомлені про час та місце судових засідань належним чином, їх представники до суду не з`явились, про при чини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. В судовому засіданні вивчено та оголошено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 480/15-Т/Зп115 від 27.03.2015 року, згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW 520і», д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Згідно договору, є страхувальником ТОВ «Автоформула Центр». Встановлено, що 07.04.2015 року на перехресті проспекту Леніна та вул. Лєрмонтова у м. Запоріжжя, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «BMW 520і», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля Scoda Octavia [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду міста Запоріжжя (справа № 331/2614/15-ц, провадження № 3/331/423/15), вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до Рахунку-фактури № 26160 від 08.04.2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «BMW 520і», д/н [NUMBER] складає 120 968, 74 грн. Вартість матеріального збитку, встановлена експертним автотоварознавчим дослідженням № 39/04 від 15.04.2017 року. Згідно з умовами договору страхування наземного транспорту № 480/15-Т/Зп115 від 27.03.2015 року, розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 480/15-Т/ЗП115-1-1 від 24.04.2015 року, та Рахунку № 26160 від 08.04.2015 року, платіжного доручення № 16954 від 28.04.2015 р. ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» провело виплату страхового відшкодування в сумі 120 968, 74 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Предметом позову є вимога про стягнення з [PERSON] страхового відшкодування в сумі 120968,74 в порядку регресу. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на вказане, суд доходить висновку про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. У цій справі ПрАТ «СК Україна» як страховик відповідача (завдавача шкоди) не набула право регресу до останнього. Таке право третя особа могла би набути, відшкодувавши потерпілій завдану їй шкоду, а також за наявності умов, визначених статтею 38 вказаного Закону. Вимога позивача (страховика потерпілої особи) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла особа) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» і відповідачем [PERSON] у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої сторони страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства суд дійшов висновку про те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 04.07.2018 року (справа №755/18006/15-ц) З огляду на вказане суд погоджується з доводами відповідача [PERSON] , який заперечував проти відшкодування вже виплаченого ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» потерпілій особі страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на третю особу ПрАТ «СК Україна» як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. Відповідно до ч.-ч. 1, 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що поліс АІ 5585763. на дату ДТП (07.04.15 р.) не діяв. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed