Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Любарської районної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь Любарської районної ради витрачені кошти на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON], що ухвалою Любарського районного суду від 05.08.2015 року у кримінальному провадженні №12015060210000287 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв'язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Відповідно до даної ухвали , 28.06.2015 року, близько 18.00 годин [PERSON], наніс [PERSON], чисельні удари, внаслідок чого заподіяв останньому чисельні тілесні ушкодження. У судовому засіданні [PERSON] визнав себе винним у вчиненому. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Любарській ЦРЛ у період часу з 28.06.2015 року по 06.07.2015 року, тобто 8 ліжко-днів. Загальна вартість лікування [PERSON] складає 4528,72 грн. Прокурор в судовому засіданні позовін вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Представник Любарської районної ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Вислухавхи думку учасників судового засідання, розглянувши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що ухвалою Любарського районного суду від 05.08.2015 року у кримінальному провадженню №12015060210000287 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв'язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Ухвалою суду встановлено, що 28 червня 2015 року, близько 18 години [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в приміщенні кімнати свого житлового будинку, що по [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розуміючи протиправність своїх дій, умисно наніс [PERSON], численні удари долонями рук по спині, в ділянку лівого плеча, в ділянки обох нирок, в ділянку правого попереку та сідниць, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді численних синців і саден спини, поперекових ділянок, сідниць, лівого плеча, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я.. Відповідно дост. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч. 3 вказаної статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням ліжко-днів, проведених у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Згідно довідки №1506 від 23.07.2015 року виданої Любарською ЦРЛ [PERSON] перебував в лікарні на стаціонарному лікуванні з 28.06.2015 року по 06.07.2015 року, що складає 8 ліжко-днів, вартість лікування становить 4528,72 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що прокурором належними та допустимими доказами доведено наявність витрат на лікування потерпілого від злочину, а отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з ст. 212 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн.00 коп.

Outcome: approved