Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Представник Фізичної особи-підприємця [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою, в якому просить суд стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 3603,17 гривень, а також судовий збір у розмірі 768,40 гривні, та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. В обґрунтування своєї заяви представник позивача посилається на те, що 13.07.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8886563. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ГАЗ 24» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.12.09.2016 року о 14 год. 30 хв., в м. Одесі по вул. Центральний Аеропорт, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 24» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «MITSUBISHI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «MITSUBISHI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2016 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України. З огляду на вищевказане, постраждала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особа звернулась до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АЕ/8886563. ПрАТ «УПСК» на підставі Страхового акту №ОЦ/123/450/16/0528 від 27.02.2017 року було виплачено постраждалій особі страхове відшкодування в розмірі: 3 603 грн.17 коп., що підтверджується платіжним дорученням №249 від 28.02.2017 року. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 28 лютого 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №249 від 28.02.2017 року. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 02.08.2019 року, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] укладено Договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 др Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АЕ/8886563 від 13.07.2016 року. Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8л.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/8886563. Представник позивача в судове засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.07.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8886563. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки ГАЗ 24, державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 12.09.2016 року о 14:30 год. по вул. Центральний аеропорт у м.Одесі, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 24» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «MITSUBISHI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «MITSUBISHI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.(а.с.11) Постановою від 03 листопада 2016 року Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/17761/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с.12) Відповідно до ч.6ст.82ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. ПрАТ «УПСК» визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що 08.12.2016 року складений страховий акт № ОЦ/123/450/16/0528, відповідно до якого розмір страхового відшкодування власнику автомобіля «MITSUBISHI GALANT», державний номер [NUMBER] , [PERSON] , дорівнює 3603,17 грн. (а.с.21). Факт сплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 249 від 28.02.2017 року (а.с.22). З претензії про відшкодування збитків в порядку регресу за вих. № РУ/450/16/0528 від 07.11.2017 року вбачається, що ПрАТ«УПСК» звертався до відповідача [PERSON] із пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування розмірі 3603,17 грн.на рахунок ПрАТ «УПСК» (а.с.23), але вимоги страховика не були виконані. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «ґ» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Однак, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до теперішнього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Відтак, відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/8083864 та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АЕ/8083864. Між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] 02 серпня 2019 року укладено договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» відступив, а ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АЕ/8886563 від 13.07.2016 року (а.с.5-10). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу сплаченої ПрАТ «УПСК» суми страхового відшкодування в розмірі 3603,17 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. Разом з тим, відповідно до ч.2ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разомі з іншими судовими витратами. До позовної заяви долучено копію договору від 30.01.2019 року про надання правової допомоги №30.01.19, укладений між адвокатом Самойленком П.М. та ФОП [PERSON] (а.с.24); Додаткова угода № 192 від 03.10.2019 р. (а.с.25); акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03 жовтня 2019 р. (а.с.26); та платіжне доручення № Р24А662374282А33249 від 06.09.2019 року на суму 2000,00грн. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved