Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за договором, посилаючись на те, що між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] 12 вересня 2008 року був укладений кредитний договір № 1089-0071002/ФК-08, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 89603 грн. з розрахунку в розмірі 18,7% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 11 вересня 2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1089-0071002/ Zфпор-08 за яким [PERSON] зобовязується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання кредитних зобовязань [PERSON] 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», таким чином ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитним договором № 1089-0071002/ФК від 12 вересня 2008 року. Відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 23 грудня 2015 року відповідачами було прострочено виконання зобовязань щодо повернення за кредитним договором cуми кредиту, у звязку з чим заборгованість становить 38274,31 гривень, що складається з: 18768,99 грн.- тіло кредиту; 5911,44 грн.- заборгованість за відсотками, 2553,60 грн.- сума заборгованості за комісіями; 10425,61 грн.- сума пені; 444,35 грн. сума за ставкою 3% від пристроченого тіла по кредиту; 170,302 грн. сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту. На підставі переліченого просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості разом із судовими витратами. Представник позивача, діючий за довіреністю, [PERSON], у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, при цьому на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка, [PERSON] до судового засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги визнала частково, а саме визнала суму заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2008 року з урахуванням положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин повторно, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. 12 вересня 2008 року між Товариством з Обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №1089-0071002/ФК-08 згідно з умовами якого [PERSON] надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 89603 гривень строком на 84 місяця з кінцевою датою повернення кредиту 11 вересня 2015 року для придбання автомобілю марки MITSUBISHI, моделі LANCER 1.6 ( а.с. 7) Згідно п. 1.5. кредитного договору процентна ставка за користування кредитом складає 18,7% річних Згідно п. 1.7 кредитного договору комісія за управління кредитом становить 0,15 % щомісячно від суми кредиту. Згідно п. 2.4 кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 1066,70 грн. по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Відповідно по п. 4.2 кредитного договору позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим договором у передбачені цим договором строки. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору у випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісій та інших платежів, передбачених цим договором [PERSON] має право вимагати, а позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. 20 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1089-0071002/ Zфпор-08. Відповідно до п. 1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором №1089-007100/ФК-08 від 12 вересня 2008 року за яким останній зобовязаний до 11 вересня 2015 року включно повернути кредит у розмірі 89603 грн. сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 2 договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п.3 договору поруки поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі , що і боржник включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, [PERSON] передає (відступає) [PERSON] банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] змінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить (відступається) право вимагати ( замість [PERSON]) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитами та забезпечувальними договорами. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення віл 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «[PERSON] банк» [PERSON], провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належними чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими озна¬ками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йо¬му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем [PERSON] умови кредитного договору виконувалися неналежним чином, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед [PERSON] станом на 23 грудня 2015 року в розмірі : - 18768,99 гривень тіло кредиту; - 5911,44 гривень заборгованість за відсотками; -2553,60 гривень сума заборгованості за комісіями; - 10425,61гривень сума пені; 444,35 гривень сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту; 170,32 гривень сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно п.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Відповідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено також кредитним договором. Таким чином судом встановлено у судовому засіданні факт наявності у відповідачів відповідальності перед ПАТ Дельта Банк за невиконане зобовязання по кредитному договору. Суд при цьому вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року. Так за ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. [PERSON] та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. В п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно Наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 7 жовтня 2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). На виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» за Розпорядженням № 1275-р від 2 грудня 2015 року Кабінету Міністрів України відповідно до п. 20 ч. 1 «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» місто Маріуполь Донецької області було віднесено до вказаного «Переліку». За матеріалами справи було встановлено, що відповідачі, [PERSON], та [PERSON], зареєстрована та постійно мешкають в м. Маріуполі, тому на них розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», які є досі чинними. З урахуванням наведеного суд вважає необхідним відмовити ПАТ Дельта Банк у його вимогах до відповідачів щодо стягнення суми пені за порушення виконання зобовязання за кредитним договором, що були наховані банком після 14 квітня 2014 року, оскільки зазначені вимоги банку суперечать ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», бо ця сума, нараховані після 14 квітня 2014 року, після набрання чинності Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не була представниками банку скасовані, що вимагає цей Закон. На підставі переліченого судом встановлено у судовому засіданні факт наявності у відповідачів відповідальності за невиконане зобовязання по кредитному договору № 1089-0071002/ФК-08 від 12 вересня 2008 року на загальну суму 27848,70 грн., що складається з наступного: 18768,99 грн.- тіло кредиту; 5911,44 грн.- заборгованість за відсотками; 2553,60 грн. сума заборгованості за комісіями; 444,35 грн. сума 3% від простроченого тіла по кредиту; 170,32 грн. сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту.. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). На підставі зазначеного з відповідача на користь позивача також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1002 грн. 64 коп. ( 1378*27848,70) / 38274,31). На підставі ст. ст. 526, 530, 553,554,549, 551, 610, 1054 ЦК України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ППВСС України №10 від 17 жовтня 2014 року,

Outcome: partial