Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] звернулась до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 13075,12 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКом і відповідачем відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умова та правил надання продукту кредитних карт б/н від 10.12.2015 року був укладений договір, по якому вона отримала кредит в сумі 17131,31 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору та закону відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11.02.2018 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку у добровільному порядку не погашає. Відомостей про звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 27.02.2018 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 15.03.2018 року, наступного дня 16.03.2018 року було відкрито та призначено судове засідання на 16.04.2018 року. 16.04.2018 року і 03.05.2018 року судові засідання були відкладені через неявку відповідачки. Представник позивача [PERSON] до суду надала клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити, не заперечувала проти прийняття рішення у заочному порядку ( а.с.3,40). 24.05.2018 року відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги про стягнення з неї суми боргу по кредиту в розмірі 13075,12 грн. та судового збору визнала повністю, сплачувати згодна, а також додала, що заборгованість по кредиту виникла у звязку з тяжким матеріальним становищем. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Встановлено, що згідно копії Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умова та правил надання продукту кредитних карт б/н від 10.12.2015 року, заяви-анкети та довідки про умови кредитування, між сторонами був укладений договір, по якому кредитор-позивач видав відповідачу строковий кредит на банківську картку в сумі 17131,31 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві і Умовах і правилах строки. Заборгованість погашається до «25» числа кожного місяця щомісячними платежами в розмірі 821,52 грн. , яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов і правил. Дата погашення заборгованості встановлена не пізніше 31.12.2018 року / п. 2.1. Генеральної угоди/. Згідно п. 2.2. Генеральної угоди вразі прострочки платежів більше ніж на 31 день позичальник сплачує Банку штраф. Як вбачається з тексту витягу Умов і правил надання банківських послуг, Банк надав клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення; кредитний ліміт у свою чергу клієнт зобовязався погашати заборгованість сплачуючи до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим щомісячні платежі, а також по кредиту, процентам за його використання…, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у випадку невиконання зобовязань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязався сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору, тобто 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій / п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс :Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.5-37). У порушення взятих на себе зобовязань по договору відповідачка умови надання і користування кредитними коштами належним чином не виконувала. Останній платіж по погашенню кредиту був внесений 16.01.2018 року в сумі 500 грн. (а.с.4), в результаті чого була допущена прострочка платежів. З наданого до суду розрахунку суми боргу відповідачки вбачається, що станом на 11.02.2018 року він складає: 10355,08 грн. заборгованість за кредитом; 835,31 грн. заборгованість за процентами, у тому числі несплачені проценти на поточну заборгованість 196,64 грн., прострочену - 638,67 грн.; 414,20 грн. нарахована комісія; а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 1470,53 грн., а всього на загальну суму 13075,12 грн. (а.с.4), про погашення якої у добровільному порядку відповідачкою на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка ухиляється від виконання умов договору та в добровільному порядку борг нею не погашено. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про доведеність позивачем того, що згідно з укладеним договором відповідачка досі не виконала взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, отже позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки було порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов'язаннями. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved