Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-24019-СГ від 14 вересня 2016 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6821286800:03:014:0004, що розташована за межами населених пунктів Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області; витребування у [PERSON] на користь держави земельної ділянки площею 2 га, в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-24019-СГ від 14 жовтня 2016 року у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Державному реєстрі прав) державну реєстрацію прав на земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002, а саме: номер запису про право власності 20025306 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1227500868212, рішення реєстратора Хмельницької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Осипенка І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 квітня 2017 року, індексний номер рішення 34825427); скасування у поземельній книзі Державного земельного кадастру державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002; поновити у державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0004 площею 2 га, що знаходиться за межами населених пунктів Остапковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 14 вересня 2016 року № 22-24019-СГ [PERSON] , за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] на користь прокуратури Хмельницької області 11561 грн. судового збору, сплаченого за пред`явлення позову за забезпечення позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] на час отримання зазначеної земельної ділянки використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок, а тому вищевказаний наказ підлягає визнанню недійсним та, у зв`язку з цим, на користь держави слід витребувати спірну земельну ділянку. На підставі договору купівлі-продажу від 25 лютого 2017 року №248 зазначену земельну ділянку [PERSON] продав [PERSON] 25 лютого 2017 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицею Л.М. зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №34037159. Крім того, вказував, що [PERSON] об`єднав належні йому земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0004, внаслідок чого було утворено земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002, площею 4 га. Відновлення державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є умовою захисту прав держави. 12 серпня 2020 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій зазначив, що 16 лютого 2018 року державним реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» Расновською Н.В. щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002 зареєстровано речове право право оренди земельної ділянки орендарем - ТОВ «СГП «Агропромтехніка» згідно договору оренди землі від 15 грудня 2017 року. Таким чином, на даний час вказана земельна ділянка перебуває у фактичному володінні ТОВ «СГП «Агропромтехніка». На підставі наведеного, змінив предмет позову та просив: визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-24019-СГ від 14 вересня 2016 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6821286800:03:014:0004, що розташована за межами населених пунктів Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області; витребувати у [PERSON] та ТОВ «Сільськогоподарське підприємство «Агропромтехніка» на користь держави земельну ділянку площею 2 га, в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-24019-СГ від 14 вересня 2016 року у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію право оренди ТОВ «Сільськогоподарське підприємство «Агропромтехніка» на земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002 та стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Сільськогоподарське підприємство «Агропромтехніка» на користь прокуратури Хмельницької області 11561 грн. судового збору . В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також подала відзив, в якому проти задоволення позову заперечила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка» в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що при прийнятті судом рішення по справі покладається на розсуд суду. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідача [PERSON] , дослідивши надані по справі письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно із ч. 1\~ст. 116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3\~ст. 116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно припису ч. 4\~ст. 116 ЗК України\~передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч. 1\~ст. 121 Земельного кодексу України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Крім того, як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 по справі № 525/1225/15-ц, з урахуванням вимог статей 7, 12 Закону № 973-IV, статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах. З долученої до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №206645175 від 13 квітня 2020 року вбачається, що [PERSON] отримав: 1) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-12035-СГ від 16 травня 2016 року у приватну власність (право власності зареєстровано 23 травня 2016 року) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5161 га за кадастровим номером 6825081800:02:004:0333, що розташована на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; 2) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-12875-СГ від 24 травня 2016 року у приватну власність (право власності зареєстровано 03 вересня 2016 року) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га за кадастровим номером 6825582600:06:042:0014, що розташована на території Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; 3) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-24842-СГ від 21 вересня 2016 року у приватну власність (право власності зареєстровано 05 жовтня 2016 року) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га за кадастровим номером 6825584600:07:052:0311, що розташована на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області (а.с.19-28). 30 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Пільноолексинецькоїсільської ради Городоцького району Хмельницької області, та передачу йому безоплатно у власність даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с.37). Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-24019-СГ від 14 вересня 2016 року затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер 6821286800:03:014:0004 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Пільноолексинецькоїсільської ради Городоцького району Хмельницької області (а.с.38). З Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~№ 206644895\~від 13\~квітня 2020\~року видно,\~що [PERSON] \~22\~грудня 2016\~року зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку (а.с.29-32). Отже, станом на 14 вересня 2016 року (набуття у власність земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6821286800:03:014:0004) у власності [PERSON] перебували земельні ділянки з кадастровими номерами 6825584600:07:052:0311, 6825582600:06:042:0014 та 6825081800:02:004:0333, котрі були йому надані безоплатно із земель державної власності, а, отже, він скористався своїм правом, передбаченим\~ст.116 ЗК України,\~повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку. Пунктом «г» ч.3 ст.152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] реалізував право на безоплатне одержання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства більше одного разу за цим видом використання, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-24019-СГ від 14 вересня 2016 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6821286800:03:014:0004,для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населених пунктів Пільноолексинецькоїсільської ради Городоцького району Хмельницької області, прийнятий із порушенням вимог ч. 4\~ст. 116 ЗК України, у зв`язку з чим такий наказ слід визнати недійсним. Щодо вимог прокурора про витребування у [PERSON] спірної земельної ділянки суд дійшов до наступних висновків. Ч. 1\~ст. 387 ЦК України\~визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом ч. 1\~ст. 330 ЦК України\~якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Згідно з ч. 1\~ст. 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10\~постанови від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», норма частини першої\~статті 216 ЦК\~не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 ЦК. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку незаконно та не мав права відчужувати її . Проте, [PERSON] за договором купівлі-продажу від 25 лютого 2017 року відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0004 [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 206644895 від 13 квітня 2020 року (а.с.29-32). Таким чином, суд вважає, що вказана земельна ділянка вибула з державної власності поза волею власника та може бути витребувана у [PERSON] як у добросовісного набувача. \~ \~ \~ \~При цьому суд згідно з положеннями статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, відповідно до практики ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». На думку суду, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Так,\~статтями 13, 14 Конституції України\~визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної власності. Прийняття рішення про передачу земель державної власності в приватну власність із земель державної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі державної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України (статті\~14,\~19 Конституції України). Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Судом встановлено, що [PERSON] незаконно отримав земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0004та відчужив її за договором купівлі-продажу. За таких обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокурора до суду з вимогою витребування спірної земельної ділянки з володіння [PERSON] є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно з практикою ЄСПЛ ( рішення від 8 липня 1986 року в справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства») одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації. У справах «Рисовський проти України» (рішення від 20 жовтня 2011 року, заява №29979/04), «Кривенький проти України» (рішення від 16 лютого 2017 року, заява № 43768/07), пов`язаних із земельними правовідносинами, ЄСПЛ, встановивши порушення статті 1 Першого протоколу, зазначив про право добросовісного власника на відповідну компенсацію чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на землю. При вирішенні спору суд, застосовуючи принцип диспозитивності, був позбавлений можливості вирішити питання про надання [PERSON] компенсації в зв`язку з витребуванням земельної ділянки, що не позбавляє останнього можливості звернутися до суду з відповідним позовом. Щодо вимог прокурора про витребування у ТОВ «Сільськогоподарське підприємство «Агропромтехніка» спірної земельної ділянки суд дійшов до наступних висновків. Як видно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 206725135 від 13 квітня 2020 року, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002, 16 лютого 2018 року зареєстровано договір оренди, укладений між [PERSON] та ТОВ «СП «Агропромтехніка». Враховуючи, що вказана земельна ділянка вибула з володіння держави з порушенням установленого порядку, внаслідок чого право державної власності порушено, а тому може бути витребувана у ТОВ «СП «Агропромтехніка». Щодо позовних вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002 та державної реєстрації права оренди ТОВ «Сільськогоподарське підприємство «Агропромтехніка» на вказану земельну ділянку, а також скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації даної земельної ділянки суд дійшов таких висновків. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~ кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 18 квітня 2017 року внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єднання об`єктів нерухомого майна земельних ділянок, належних [PERSON] , серед яких земельна ділянка з кадастровим номером 6821286800:03:014:0004, право власності на яке набуто [PERSON] з порушенням вимог закону. Окрім того, 16 лютого 2018 року державним реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» Расновською Н.В. щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0002 зареєстровано речове право право оренди земельної ділянки орендарем ТОВ «СГП «Агропромтехніка» згідно договору оренди землі від 15 грудня 2017 року. \~\~\~\~\~\~ Аналізуючи вищевикладене, суд погоджується із позивачем щодо обраного ним способу захисту порушених прав, оскільки наявність запису про реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером\~ 6821286800:03:014:0002, до складу якої входить незаконно отримана земельна ділянка, а також запису про державну реєстрацію права оренди унеможливлює поновлення прав держави щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0004, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved