Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулися до суду із вищевказаним позовом, в остаточно уточненій редакції якого просили стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на їх користь суму збитку в розмірі 25 716 грн. 23 коп., стягнути з [PERSON] 1000 грн. франшизи, стягнути судові витрати. В обґрунтування позову посилалися на те, що 15.08.2013 року між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 653/13-Тз/Х/01, згідно якого вони взяли на себе зобов'язання компенсувати будь - яке пошкодження або знищення автомобіля «Mersedes-Benz E220», державний номер [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 29.05.2014 року на Узвізі Весніна в м. Харкові сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Mersedes-Benz E220», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ 699», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортному засобу «Mersedes-Benz E220», державний номер [NUMBER], спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Вартість матеріального збитку відповідно до рахунку-фактури № МБ-363318 від 25.06.2014 року, наданого ТОВ «Автомобільний дім «Соллі Плюс», становить 27 716 грн. 23 коп.. Позовні вимоги були заявлені до [PERSON] як до особи, цивільно - правова відповідальність якої не застрахована, оскільки поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рахується в базі МТСБУ як не чинний. Проте в судовому засіданні відповідачем надано Поліс № АС/9748154 від 10.04.2014 року. Оригінал Полісу відповідає чинному законодавству України та дає підстави вважати, що в базі МТСБУ, відомості з якої використовувалися позивачем, було допущено помилку. Оскільки ПрАТ «УТСК» застрахована цивільно - правова відповідальність винної в ДТП особи - [PERSON], до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Також Полісом № АС/9748154 передбачена франшиза у розмірі 1000 грн., у зв'язку з чим, просили стягнути дану суму з [PERSON], тоді як з ПрАТ «УТСК» стягнути 25 716 грн. 23 коп.. Представником позивача на адресу суду направлено клопотання з проханням розглядати справу без участі представника, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з урахуванням уточнення позовних вимог. Раніше у судових засіданнях, які проводилися в режимі відеоконференції, представник позивача також підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, якою визнав уточнені позовні вимог ПрАТ «СК «Арсенал страхування» у повному обсязі, просивши проводити судове засідання у його відсутності. Представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не з'явився, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечення проти позову не надали. Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, створення судом належних умов розгляду справи у суді, неприпустимість зловживання процесуальними права учасниками процесу, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника ПрАТ «УТСК». Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені факти та відповідні ним правовідносини. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 60 ЦПК України). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] 15.08.2013 року було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 653/13-Тз/Х/01, відповідно до умов якого страхова компанія взяла на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Mersedes-Benz E220», державний номер [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 29.05.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Mersedes-Benz E220», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ЗАЗ ТF 699 Р, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення в сумі 340 грн.. Провадження по справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в її діях складу адміністарвтиного правопорушення. Відповідно до Рахунку-фактури, наданого ТОВ «Автомобільний дім «Соллі Плюс», вартість матеріального збитку становить 27 716 грн. 23 коп.. Платіжним дорученням № 16047 від 14.07.2014 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» перерахував страхове відшкодування в сумі 26 716 грн. 23 коп. на рахунок ТОВ «Автомобільний дім «Соллі Плюс», про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», що підтверджено полісом №АС/ 9748154, строк дії якого з 10.04.2014 року по 09.04.2015 року, забезпечений транспортний засіб ЗАЗ ТF 699 Р, державний знак [NUMBER]. Полісом №АС/ 97488154 передбачений ліміт відповідальності 50 000 грн.. Також Полісом передбачено франшизу в розмірі 1000 грн., тому відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» несе відповідальність в межах ліміту, передбаченого Полісом за вирахуванням франшизи. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки ДТП виникла внаслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху України, відповідальність якого застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», яка відповідає за завдану шкоду, в розмірі 25 716 грн. 23 коп., як передбачено Законом та договором, тоді як сума франшизи стягується з [PERSON]. Судові витрати стягується відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного та

Outcome: approved