Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що відповідачі є батьками малолітніх дітей, які батьківських обовязків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей не виконують, не цікавляться їх здоровям, самоусунулися від виконання своїх батьківських обовязків. Представник позивача позов підтримала з вищезгаданих підстав, просив позбавити відповідачів батьківських прав та розглядати справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Протягом розгляду справи не добросовісно здійснювали свої процесуальні права і не виконували процесуальні обовязки, умисно затягували розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Третя особа вважає, що позов має бути задоволеним, так як відповідачі батьківських обовязків по відношенню до своїх дітей не виконують, просила розглядати справу у її відсутність. Прокурор не заперечував проти задоволення позову, просив його задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] народилася 12 квітня 1999 року в смт.Озерне, Житомирського району Житомирської області, в свідоцтві про народження якої батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [PERSON] народилася 27 березня 2006 року в с.Зарічани, Житомирського району Житомирської області, в свідоцтві про народження якої батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП №150040 видане 03 серпня 2010 року виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області [PERSON] помер 31 липня 2010 року у віці 39 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №17 (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №107 від 03 вересня 2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO] по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.14). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про стан здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обовязками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини В положеннях ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року закріплено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків (4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Зважаючи на вищенаведене, виходячи винятково з інтересів неповнолітніх дітей та враховуючи наявність факту ухилення відповідачами від обов'язку виховувати та утримувати своїх дітей, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, а саме про доцільність обрання такого способу захисту прав неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] як позбавлення батьківських прав по відношенню до них їх батьків. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Наявність порушення відповідачами своїх обовязків, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, є підставою для задоволення позову в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved