Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, по якому виникла заборгованість у зв`язку із невиконанням відповідачем його умов. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач був двічі належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки. З письмової згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено,\~що\~відповідачу\~позивачем на\~підставі\~анкети-заяви\~без\~номеру про\~приєднання\~до Умов\~та\~Правил\~надання банківських\~послуг від 25.10.2010 року було відкрито картковий рахунок та оформлено кредитну картку «Універсальна». Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В своїй позовній заяві позивач просить стягнути тіло кредиту, заборгованість за відсотками, пеню та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються розрахунком та випискою по особовому рахунку. Таким чином, суд вважає, що з відповідача як позичальника за кредитним договором належить стягнути на користь позивача заборгованість станом на 10.02.2020 року за тілом кредиту за період з 26.02.2014 року по 31.08.2018 року в розмірі 928,65 гривень. Щодо стягнення 8771,56 гривень заборгованості за відсотками, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки їх розмір та нарахування не передбачено в анкеті-заяві, а інших документів, які б підтвердили факт погодження відповідачем конкретної відсоткової ставки по даному кредиту суду надано не було. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення штрафів і пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.10.2010 року, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті:www.privatbank.ua. Згідно Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. Однак в матеріалах справи відсутні підтвердження, що саме цей Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, суд не може взяти до уваги як належний доказ роздруківку із сайту позивача, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також суд вважає, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Така правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного суду №342/180/17 від 03.07.2019 року. Враховуючи те, що вищевказані умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору, то в цій частині позовних вимог слід відмовити. Щодо судових витрат, то відповідно до ст.141 ч.2 п.3 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги заявлені на суму 12785,22 гривні, судом задоволено позовні вимоги на суму 928,65 гривень, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривні, відсоток задоволених позовних вимог становить 7,26 відсотків, а тому з відповідача слід стягнути 152,61 гривень судового збору. На підставі ст.ст.207, 634, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial