Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором споживчого кредиту № 574/18/05 від 30.01.2018 року, яка станом на 06.08.2019 року становить 43 404,87 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 30.01.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем був укладений договір споживчого кредиту № 574/18/05 від 30.01.2018 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30.01.2023 року у розмірі 50 000,00 грн. та зобов`язався належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних в порядку та строки, визначенні Договором. Відповідно п.п. 3.9.3 та п.п. 3.9.3.2. умов Договору, строком повернення кредиту та погашення заборгованості за ним настає у разі прострочення погашення заборгованості на строк понад 58 календарних днів. Оскільки відповідач у встановлений договором термін повернення наданого кредиту та сплати відсотків не виконував, представник позивача змушений звернуться до суду з вказаним позовом. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.5). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 30.10.2019 року суд постановив, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 29). Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує про заочний розгляд справи (а.с. 32). Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на зареєстроване місце проживання (перебування), про що свідчить почтове повідомлення з особистою відміткою відповідача. В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 34). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 30.01.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 574/18/05 від 30.01.2018 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30.01.2023 року у розмірі 50 000,00 грн. та зобов`язався належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних в порядку та строки, визначенні Договором. (а.с. 9-14). Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором споживчого кредиту № 574/18/05 від 30.01.2018 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. Однак у встановлений кредитним договором термін відповідач свої зобов`язання не виконував - не погасив кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. З розрахунку заборгованості, складеного позивачем, вбачається, що станом на 06.08.2019 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 43 404,87 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 37 500,05 грн., відсотками за користування кредитом - 5 351,97 грн., загальною сумою нарахованої пені - 477,55 грн., три проценти річні за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 14,87 грн., а також три проценти річні за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 33,64 грн. та втрати інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 26,79 грн. (а.с. 15-16). У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктом 3.9.3 умов Договору визначено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із передбачених Договором випадків. У тому числі відповідно п.п. 3.9.3.2. Договору, у випадку прострочення виконання зобов`язання Позичальника щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. З наданого до суду розрахунку заборгованості, встановлено, що останнє нарахування з метою погашення боргу за кредитним договором № 574/18/05 від 30.01.2018 року - [PERSON] було виконане 02.05.2019 року, за таких обставин, нарахована заборгованість у сумі 43 404,87 грн., яка виникла станом на 06.08.2019 року, нарахована у зв`язку з порушенням боржником погашення боргу більше ніж на 58 календарних днів. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків. Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. З наданих позивачем доказів, суд може дійти висновку про правильність і достовірність розрахунку заборгованості відповідача перед Банком. Оскільки відповідач у встановлений договором строк свої зобов`язання не виконав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог представника АТ «Ощадбанк». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved