Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить зняти арешт з автомобіля ВАЗ «210700-20», ідентифікатор [NUMBER], державний номер [NUMBER], належний [PERSON], накладений Відділом ДВС Чернігівського РУЮ згідно вих. №№ В6/1080 від 17.07.2009 р. (вх. № 3192 від 24.07.2009 р.), В6/1319 від 17.07.2009 р. (вх. №3168 від 22.07.2009 р.). В судове засіданні позивач та його представник не з'явились, надали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач - відділ державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надав заяву про розгляд справи без участі його представника. Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», не забезпечив явку свого представника в судове засідання, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на автомобіль марки «ВАЗ 210700-2», д.н.з. [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], яки належить позивачу, накладені арешти Відділом ДВС Чернігівського РУЮ згідно вих. №№ В6/1080 від 17.07.2009 р. (вх. № 3192 від 24.07.2009 р.), В6/1319 від 17.07.2009 р. (вх. №3168 від 22.07.2009 р.) /а.с. 6,7,8/. З представленої копії постанови про повернення виконавчого документа ВП 13776394 від 25.09.2009 року /а.с.11/, вбачається, що виконавчий документ - виконавчий напис № 1216 виданий 09.07.2009 року про стягнення 38000,18 грн з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», повернути за заявою стягувача. Строк повторного пред'явлення виконавчого документа для виконання в строк до 25.09.2010 року. З листа відділу ДВС Чернігівського МУЮ від 15.04.2015 року за № В11883/03/13, вбачається, що відновити виконавче провадження № 13776394 по виконанню вищезазначеного виконавчого напису, та зняти арешт з вказаного автомобіля належного позивачу, не має можливості, оскільки архів завершених виконавчих проваджень та журнали обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю за 2009 рік вже знищені. Згідно наданої копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.04.2015 року /а.с.10/, вбачається, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо обтяжень рухомого майна [PERSON] інформація відсутня. Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 16.04.2009 року) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40 1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою не вжито дій направлених на скасування арешту майна боржника, що призвело до порушення майнових прав позивача. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Зі змісту ст. 386 ЦК України вбачається, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ст. 391 ЦК України, вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За вказаних обставин, суд приходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та неможливості вирішення спору не інакше як судовому порядку, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved