Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за отримані послуги з централізованого постачання холодної води в розмірі 18873 грн. 74 коп., 3% річних у розмірі 467 грн. 21 коп. та втрати від інфляції у розмірі 795 грн. 86 коп., а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що КП «Кривбасводоканал» надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги, здійснювалось постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого за період з 01.04.2014 року по 23.06.2019 року виникла вищевказана заборгованість. Окрім вказаної суми заборгованості, у зв`язку із невиконанням відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідачів 3% річних та втрати від інфляції, а також сплачений судовий збір. Ухвалою від 13.11.2020 року було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідачів - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в період з 01.04.2014 року по 23.06.2019 року були власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , та були зареєстровані за вказаною адресою (а.с. 14-16), а відтак були споживачами послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, які надаються КП «Кривбасводоканал». Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому постачанню холодної води і водовідведенню, які врегульовано Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду та питне водопостачання», Цивільним кодексом України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пунктів 17, 18, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Так, комунальним підприємством «Кривбасводоканал» щомісячно здійснюється централізоване постачання холодної води і водовідведення до квартири, в якій були зареєстровані відповідачі, тоді як із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що відповідачі своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги не виконували, у зв`язку з чим за період з 01.04.2014 року по 23.06.2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення утворилась заборгованість, яка складає 18873 грн. 74 коп. (а.с.5,7) та яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів в примусовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, позаяк таке прострочення є триваючим правопорушенням. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають також стягненню втрати від індексу інфляції у розмірі 795 грн. 86 коп. та 3% річних у розмірі 467 грн. 21 коп., згідно розрахунку доданого до позову (а.с.5, 5 зворот). Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів, на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати в сумі 2102 грн. (а.с.1), по 700 грн. 67 коп. з кожного відповідача окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved