Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого, посилався на те, що до прокуратури Полтавського району, в порядку ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», надійшли матеріали з Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області (далі - Інспекція), щодо відшкодування громадянами втрат сільськогосподарського виробництва, загальною сумою 31,836 тис. грн., зумовлених вилученням земель сільськогосподарського призначення площею 1,2 га на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Перевіркою матеріалів встановлено, що розпорядженням Голови Полтавської районної державної адміністрації №778 від 15.08.2011 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га (сіножаті) для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель запасу, ненаданих у власність та користування за межами населених пунктів та території Новоселівської сільської ради, за яку передбачено сплату втрат сільськогосподарського виробництва. З метою погашення заборгованості, 25.09.2013 року Держсільгоспінспекцією в Полтавській області також був підготовлений відповідний лист гр. [PERSON] з проханням добровільно сплатити не відшкодовані втрати, який направлений рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на 17.02.2014 року, згідно виписок державного казначейства, втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 2653,00 грн., гр. [PERSON], яка отримала земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Новоселівської сільської ради, не відшкодовані. Оскільки несплата втрат сільськогосподарського виробництва гр. [PERSON] порушує інтереси держави в особі Новоселівської сільської ради у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів, просив стягнути з відповідачки втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 2653, 00 грн. на користь держави. В судове засідання прокурор з'явилась, позов підтримала. Позивач - Новоселівська сільська рада надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Державна інспекція сільського господарства у Полтавській області, до суду не з'явились, позов підтримали та просили слухати справу за їх відсутності. Представник відповідача, в судове засідання з'явився проти позову заперечив, посилаючись на те, що оскільки відповідачці земельну ділянку було виділено під дачне будівництво, а дачний будинок, це житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку, то вона є такою що повинна звільнятись від відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в силу положень ст.208 ЗК України. Також зауважив, що оскільки відповідачка отримала земельну ділянку в межах безоплатної приватизації у межах передбачених законом норм, то й підстави для стягнення з неї спірної суми відшкодування сільськогосподарських втрат законом не визначені. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. З огляду на положення ч. ч. 1, 2, 4 ст. 207 ЗК України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Порядок визначення втрат, які розраховуються на основі затверджених нормативів, урегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.97 року №1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» Згідно розпорядження голови Полтавської РДА від 15.08.2011року №778 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та передано у власність громадянці [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000га (сіножаті) для індивідуального дачного будівництва, що знаходиться за межами населених пунктів на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Відповідно до розрахунку від 26.08.10 року розміру втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для індивідуального дачного будівництва на території Новоселівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області у розмірі 2 653,00 грн., проведеному ТОВ «Регіон» у відповідності із урегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.97 року №1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» до (ліцензія Держкомзему України серії АБ № 349497 від 27.07.06 року) який був погоджений з [PERSON] та 26.08.10 року - затверджений заступником голови Полтавської РДА розмір втрат складає 2 653,00 грн. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.97 року №1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» передбачено, що відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання. Факт несплати відповідачкою суми відшкодування сільськогосподарських втрат у розмірі 2653,00 грн. не заперечував. Твердження апелянта, що при наданні відповідачці земельної ділянки безоплатно для дачного будівництва, сплата останньою втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва чинним законодавством не передбачена, не відповідає обставинам справи та положенням ЗК України, з огляду на наступне. За змістом ст. 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать, зокрема, земельні ділянки надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації. Статтею 208 ЗК України передбачено вичерпний перелік випадків, коли особа звільняється від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. Зокрема, ч. 1 цієї ж статті визначено, що від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва звільняються громадяни та юридичні особи у разі використання земельних ділянок під будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель. Судом встановлено, що , унаслідок зміни цільового призначення земельної ділянки, переданої у власність відповідачці на земельну ділянку для ведення індивідуального дачного будівництва, відбулося фактичне вилучення сільськогосподарських угідь з категорії земель сільськогосподарського призначення до категорії земель рекреаційного призначення. Відповідно до висловленої Верховним Судом України у постанові від 22 жовтня 2013 року у справі №21-313а13 правової позиції, обов'язкової для всіх судів України в силу положень ст. 360-7 ЦПК України, в разі вилучення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом, крім викупу земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, чинне законодавство передбачає обов'язкове відшкодування збитків та компенсацію втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва. Статтею 208 ЗК України передбачено вичерпний перелік випадків, коли особа звільняється від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. Наведений у цій статті перелік функціонального використання земельних ділянок є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. У свою чергу, вилучення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва до цього переліку не включено. Таким чином , суд дійшов висновку, що у даному випадку відбулося саме таке фактичне вилучення земель для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом, з одночасною передачею їх у власність відповідачки а отже наявні підстави для відшкодування [PERSON] сільськогосподарських втрат на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved