Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регрессу суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 квітня 2013 року в м. Києві по вул. Н. Луговій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керування [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуваннням [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26 квітня 2013 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Пошкоджений з вини відповідача автомобіль [NUMBER] було застраховано позивачем відповідно до договору страхування транспортних засобів № 2987626 від 30.05.2012 року. Випадок було визнано страховим та на рахунок Страхувальника було перераховано страхове відшкодування в розмірі 3\~979,39 гривень. Страхова компанія відповідача сплатила суму страхового відшкодування у розмірі 3\~469,39, тому у відповідача залишилася заборгованість у розмірі 510 гривень ( франшиза), яку він в добровільному порядку не сплатив. Просить стягнути із відповідача страхове відшкодування у розмірі 510 гривень та судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд справи проводити за його відсутності . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню , виходячи із наступного. Так в суді встановлено, що що 02 квітня 2013 року в м. Києві по вул. Н. Луговій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керування [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26 квітня 2013 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Пошкоджений з вини відповідача автомобіль [NUMBER] було застраховано позивачем відповідно до договору страхування транспортних засобів № 2987626 від 30.05.2012 року. Випадок було визнано страховим та на рахунок Страхувальника було перераховано страхове відшкодування в розмірі 3\~979,39 гривень. Страхова компанія відповідача сплатила суму страхового відшкодування у розмірі 3\~469,39, тому у відповідача залишилася заборгованість у розмірі 510 гривень ( франшиза), яку відповідач в добровільному порядку не сплатив. Встановлені судом обставини об'єктивно підтверджуються : копією договору № 2987626 від 30.05.2012 року про страхування транспортного засобу ( а.с.-4), копією постанови Подільського районного суду м. Києва від 26 квітня 2013 року ( а.с.-3), копією розрахунку страхового відшкодування ( а.с.-5), копією страхового акту ( а.с.-6), копією звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 16С/04/13 від 11.04.2013 року (а.с.-7-8) копією протоколу огляду транспортного засобу ( а.с.-9), копією заяви потерпілого (а.с.-12), копією відомості про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.-14), копією листа про добровільну сплату страхового відшкодування (а.с.-17) Аналізуючи таким чином зібрані по справі та досліджені в суді докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст. 61 п.3 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини . Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку . Матеріалами справи встановлено, що внаслідок ДТП, що сталося з вини відповідача [PERSON] автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] було пошкоджено, внаслідок чого йому позивачем було виплачено страхове відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданий збиток. Відповідно до ст. 27 Закону України « Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування , має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved