Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по березень 2017 року в сумі 18964 грн. 32 коп., 3% річних у розмірі 694 грн. 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 4410 грн. 38 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.12.2016 року позивачем було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надану теплову енергію, при цьому 18.01.2017 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивачеві відмовлено у прийнятті вказаної заяви. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрованою в ній. Окрім неї, у вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] . Отже відповідачі отримують послуги, які надає позивач. Однак, відповідачі вчасно не оплачують за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим станом на 24.05.2017 року виникла заборгованість у розмірі 18964 грн. 32 коп. Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачі, кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. Представник третьої особи до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Рязанцевої А.А. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрованою в ній. Окрім неї, у вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] . Отже відповідачі є споживачами комунальних послуг, які надає їм АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с.5,12-14). Згідно рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року, прийнято рішення про передачу об`єктів теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах м. Кривого Рогу від КПТМ «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль» (а.с.125). Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року ДП «Криворізька теплоцентраль» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги (а.с.3). Згідно актів, наданих позивачем, в опалювальних сезонах 2013-2014 р.р., 2014-2015р.р., 2015-2016р.р., 2016-2017р.р., 2017-2018р.р. до житлового будинку [ADDRESS] , подавалось теплопостачання та відповідно вимикалось по закінченню опалювального сезону (а.с.126-136). Представником відповідача на підтвердження відключення квартири відповідачів від мереж централізованого опалення та як наслідок не отримання ними послуг, які надає позивач та встановлення у квартирі автономного опалення надано акт про відключення квартири від мереж ЦО (ГВП) від 29.07.2011 року; акт №2 від 20.02.2012 року, згідно якого підписом представника КПТМ «Криворіжтепломережа» засвідчено наявність видимого розриву в системі центрального опалення; акт приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту, акт приймання газового лічильника та Договір №70711 на технічне обслуговування газового обладнання; робочий проект, виконаний ТОВ «Естрея» на виконання договору підряду від 28.04.2011 року (а.с.104,105,111,112,113-115,161-187). Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 вказаного Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, судом, із розрахунку позивача встановлено, що відповідачі з 01 жовтня 2013 року по травень 2017 року здійснювали оплату наданих послуг не у повному обсязі, внаслідок чого станом на 24.05.2017 року виникла заборгованість у розмірі 18964 грн. 32 коп. (а.с.4). Відповідачами, кожним окремо, до суду надано клопотання про застосування строків позовної давності, проте суд вважає, що такі клопотання задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, з огляду на звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів за надані послуги, у прийнятті якої відмовлено ухвалою суду від 18.01.2017 року, суд дійшов висновку, що в даному випадку позивачем не порушено строки позовної давності, оскільки такі переривалися подачею до суду заяви про видачу судового наказу та відлік строку розпочався заново. Також, суд не бере до уваги твердження відповідачів про неотримання послуг з централізованого опалення через встановлення ними автономного опалення, оскільки відповідачами не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту. Відповідно до п.п. 2.5, 2.6 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 року №4, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Таким чином, відключення споживачів від мереж централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням у подальшому дій заявником із дотриманням процедури визначеної Порядком. Акт відключення від централізованого опалення складається та підписується обов`язково представником власника будинку або уповноваженою ним особою, представником монтажної організації, представником виконавця послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання та власником квартири, який в десятиденний строк подається заявником до Комісії на затвердження. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами обов`язку щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення, було порушено право позивача на своєчасне отримання платні за надані послуги. Відтак позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів у розмірі 18964 грн. 32 коп. підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат (а.с.6). Враховуючи викладене суд уважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.ст. 141, 164 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в загальному розмірі сумі 1600 грн., з яких 911 грн. - судовий збір сплачений за подання до суду позовної заяви та 689 грн. - судовий збір сплачений за подання до суду заяви про видачу судового наказу, кожного окремо по 533 грн. 33 коп. (а.с.1, 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved