Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що підставою для цього звернення прокурора стало те, що [PERSON] хворіє на тяжку хворобу, є непрацездатною, єдиним для ї неї засобом для існування є пенсія, розмір якої не дозволяє скористатися платною юридичною допомогою. Як зазначається при зверненні до суду, 07.11.2003 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір завдатку, посвідчений 07.11.2003 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр №66280), згідно п.1 цього договору [PERSON] видала [PERSON] завдаток у сумі 16 200 грн., що складало еквівалент 3 000,00 дол. США в рахунок підписання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] Відповідно до п.2 договору в разі відмови [PERSON] від договору укладання договору купівлі-продажу квартири [PERSON] зобов'язана повернути [PERSON] завдаток у подвійному розмірі, тобто 32 400 грн., що еквівалентно 6 000 доларів США. Строк дії договору сторони погодили до 28.11.2003 року. Утім, [PERSON] не виконала обов'язок укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири та продала квартиру [ADDRESS] свої доньці [PERSON] У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання за договором завдатку щодо продажу квартири, 17.12.2003 р. приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] вчинений виконавчий напис № 7357 про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 32 724,00 грн. ( 32 400 грн. - подвійна сума завдатку) та 324 грн. - сума сплачена [PERSON] за вчинення цього виконавчого напису. Ця сума боргу в грудні місяці 2003 р. була еквівалентна 6 060,00 дол. США. Відповідачка зверталася в Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська з вимогою про визнання договору завдатку від 11.11.2003 р. недійсним, судом було відмовлено через відсутність підстав. Вказаний виконавчий напис був направлений [PERSON] на виконання до АНД ВДВС ДМУЮ, проте, у зв'язку з численними скаргами [PERSON] на дії державного виконавця та позову про визнання договору завдатку недійсним, що розглядалися Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська до теперішнього часу виконавчий напис нотаріуса не виконаний. При зверненні до суду прокурор посилається на ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 610, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611, ч. 2 ст. 533 ЦК України, через що, на переконання прокурора, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню сума в розмірі різниці між стягнутими за виконавчим листом та сумою зобов'язання на даний час, а саме 45 397,77 грн. (77575,75 - 32 400). У судовому засіданні прокурор вимоги позову підтримав повністю та просив суд задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] за довіреністю надав до суду заяву про зміну предмету та підстав позову та збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошову суму боргу 62 097,60 грн., реальні збитки - 286 981,20 грн., упущену вигоду за час прострочення виконання грошового зобов'язання - 10 798,92 грн., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення - 10 798,92 грн., а також зобов'язати відповідача згідно договору ввід 07.11.2003 р. Виконати своє основне зобов'язання: у порядку проведення взаєморозрахунків передати квартиру [ADDRESS] на яку АНД ВДВС ДМУЮ накладав арешт з метою стягнення з відповідача боргових сум на користь [PERSON], у власність [PERSON] та додатково сплатити суму - 2 545,14 грн., стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, за договором завдатку, який був укладений 07.11.2003 р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] при підписанні цього договору видала [PERSON] завдаток в сумі 16 200,00 грн., що еквівалентно 3 000,00 дол. США, в рахунок грошей, які вона повинна сплатити [PERSON] при підписанні договору купівлі-продажу належної їй квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до даного договору [PERSON] отримала завдаток в сумі 16 200,00 грн., у випадку відмови від укладення договору купівлі-продажу належної їй квартири на вказаних у договорі умовах вона зобов'язалася сплатити [PERSON] суму в розмірі 32 400,00 грн. Зобов'язання з боку [PERSON] у частині укладення із [PERSON] договору купівлі-продажу зазначеної вище квартири виконано не було. 17.12.2003 р. приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] вчинений виконавчий напис № 7357 про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 32 724,00 грн. ( 32 400 грн. - подвійна сума завдатку) та 324 грн. - сума сплачена [PERSON] за вчинення цього виконавчого напису. Виконавчий напис був предялвений до виконання. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2013 р. у цивільні справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору завдатку недійсним та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення подвійної суми завдатку в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено повністю, зустрічний позов [PERSON] був задоволений частково: судом ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] подвійну суму завдатку згідно договору завдатку від 07.11.2003 р., відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.12.2003 р., в розмірі 32 400 грн. та 324 грн., сплачені [PERSON] за виконавчий напис нотаріуса від 17.12.2003 р., а всього 32 724 грн., в задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовлено. Рішення суду було звернуто до виконання. Державним виконавцем в порядку ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» 20.12.2013 р. виконавчі провадження об'єднані у зведене виконавче провадження №42932328; в ході проведення виконавчих дій з боржника стягнуто та перераховано на користь стягувача 20 663,02 грн. платіжним дорученням №3275 від 18.08.2014 р. та розпорядженням від 13.10.2014 р. на реквізити стягувача перераховано 1 980,00 грн. Отримання даних сум не заперечувалося представником [PERSON], разом з тим, відповідно до його пояснень були також отримані від [PERSON] 3 000,00 дол. США, які були видані [PERSON] [PERSON] за договором завдатку від 07.11.2003 р. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Завдаток одночасно є доказом самого факту існування зобов'язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов'язання. З огляду на зазначене та положення статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов'язання. Утім, між [PERSON] та [PERSON] не було укладено такого зобов'язання; сума завдатку 3 000,00 дол. була повернута [PERSON] [PERSON], разом з тим, з [PERSON] також стягнуті грошові кошти в розмірі 22 643,02 грн. (зведене виконавче провадження №42932328), через що посилання прокурора на можливість застосування до правовідносин, які виникли між сторонами, ст. 533 ЦК України не є слушними. Щодо заяви представника [PERSON] за довіреністю [PERSON] (а.с. 18-22), то чинним законодавством не передбачена можливість збільшення розміру позовних вимог, зміни предмету та підстави позову, який поданий прокурором в порядку ст. 45 ЦПК України. Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed