Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Руденко Ю.В звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №2-2614/10 від 29.06.2010 прийнято рішення, згідно якого розподілено майно подружжя [PERSON] та [PERSON] . За позивачем 1 та [PERSON] , кожним окремо, визнано право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 29672919 від 21.02.2012 року приватним нотаріусом Папуча М.О. у зв`язку з вищевказаним заведена спадкова справа № 02/2012 (копія Витягу №29672919 додається). Спадкоємцем по закону за померлим [PERSON] , який помер [INFO] є його і Позивач 1 рідний син [PERSON] , Позивач 2. Так, 02.03.2012 р. [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту про не проживання від 28.10.2019 року, який підписаний трьома сусідами Позивачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та посвідчений директором ТОВ «Керуючою компанією- Наш Дім» Савченко О.М., яким засвідчено факт не проживання доньки Позивача 1 та рідної сестри Позивача 2 [PERSON] , [INFO] з 2008 р., тобто більше одного року за адресою [ADDRESS] . Всі витрати по утриманню вказаної квартири несуть на собі Позивачі, як співвласники квартири [ADDRESS] , що підтверджується квитанціями до позову. Тобто у зв`язку з тим, що [PERSON] фактично не проживає більше року за адресою [ADDRESS] на неї комунальними службами міста нараховується плата за житлово- комунальні послуги, яка сплачується особисто Позивачами за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб. Позивачі та їх представник адвокат Руденко Ю.В. до зали судового засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач , будучи належним чином повідомленим, про дату, місце та час розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи [PERSON] Л.Б. до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила прийняти на розсуд суду. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову частково\~затаких підстав. На підставі витягу про державну реєстрацію прав №33263127 від 22.02.2012 [PERSON] та [PERSON] належить по Ѕ частки квартира [ADDRESS] . (а.с.14). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем зазначеного майна, тобто Ѕ частини квартири, у тому числі з урахуванням Ѕ частки , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , свідоцтво посвідчене приватним нотаріусом Папуча М.О. (а.с. 16). Згідно витягу про державну реєстрацію прав №33370522 від 02.03.2012 р. [PERSON] є власником Ѕ частки квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи відповідача, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради, з 13.12.1998 року та по теперішній час значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Таким чином, визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членом його сім`ї, у зв`язку з чим регулюються ст.405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319, ч.1 ст. 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З аналізу положень ст. ст. 391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до акту від 28 жовтня 2019 року, засвідчено факт не проживання [PERSON] , [INFO] з 2008 року, тобто більше одного року за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 19). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] задовольнити. Щодо позовних вимог про примусове зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] , суд зазначає таке. Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає процедуру реєстрації місця проживання особи, зокрема ч. 1 ст. 6 цього Закону передбачає, що «Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання». Окрім того, згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації. Зазначені докази в розумінні ст. 79 ЦПК України суд вважає достовірними, оскільки вони підтверджують дійсні обставини справи та доводи позивачів стосовно відсутності відповідача [PERSON] понад 1 року за місцем його реєстрації. Оскільки відповідач в належному позивачеві житлі не проживає з 2008 року, в той час як добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, а його реєстрація створює позивачам перешкоди в користуванні належною їм власністю, обмежуючи майнові права [PERSON] та [PERSON] , які вимушені сплачувати за відповідача [PERSON] додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ними вимог та необхідність їх задоволення із визнанням [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 768,40 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial