Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свій позов мотивує тим, що виконавчим написом за №14207 від 26.01.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, із [PERSON] , як боржника, стягується на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість у розмірі 13937,00 грн. За виконавчим провадженням № 64541405 на підставі постанови ДВС від 22.02.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника. Стверджує, що жодних правовідносин з ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» у [PERSON] не має, і не було, ніяких кредитних договорів він не укладав. Просить також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5500 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив, просив відмовити у задоволені позову, мотивуючи тим, що виконавчий напис нотаріусом вчинений з дотриманням вимог чинного законодавства. На підтвердження суми заборгованості позивача було надано нотаріусу всі необхідні документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначає, що відповідно до укладеного договору № 1849661 від 24.01.2020 року, [PERSON] отримав кредит за яким заборгованість становить 13937,00 грн. в тому числі: прострочена заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 9050,00 грн., прострочена заборгованість по відсоткам - 4887,00 грн. Також просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, при цьому, сторони просили проводити розгляд справи без їх участі, водночас представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача позовні вимоги заперечував. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, 26.01.2021 року приватним нотаріусом Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за №14207 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором №1849661 на загальну суму 13937,00 грн. 05.10.2020 року між ТОВ «ФК Профіт Капітал» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір факторингу №20201005. Згідно реєстру прав вимог №1 від 05.10.2020 року відповідач прийняв право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1849661. 16.02.2021 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження по примусову виконанню виконавчого напису №14207 від 26.01.2021 року. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості за кредитним договором, здійснення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України\~кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України\~передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). Згідно з п.2 Переліку для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону від 02.09.1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною\~постанову КМУ №662\~\~від 26.11.2014\~в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За конкретних обставин справи та наявних в справі доказів суд позбавлений можливості встановити факт відсутності безспірності заборгованості, а відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. Позивач також просить стягнуту на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5500 грн. Відповідач заперечує щодо стягнення вказаних витрат.З огляду на те, що вирішується питання щодо правомірності стягнення з позивача на користь відповідача за виконавчим написом нотаріуса 13937,00 грн., а також на критерій пропорційності і розумності, суд вважає обґрунтованими розмір витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Outcome: approved