Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON], Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення заборгованості в розмірі 20 034,26 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 160 133,84 грн. за Договором про надання кредиту №11071924000 від 06.11.2006 року на предмет іпотеки; зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру за позивачем; припинення права власності іпотекодавця, в тому числі права володіння, користування та розпорядження квартирою; припинення права користування житловим приміщенням усіх мешканців квартири, виселення, стягнення 1 601,34 грн. витрат по оплаті судового збору. Позовні вимоги мотивував тим, що 06.11.2006 року між АКІБ УкрСиббанк та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №11071924000, відповідно до якого відповідач отримав в кредит 33 900,00 дол. США зі сплатою 12,30 % річних, які зобовязався повернути в повному обсязі в строк до 04.11.2013 року. 24.11.2009 року між АКІБ УкрСиббанк та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Договором іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, про що складено договір іпотеки №б/н від 07.11.2006 року. На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ Дельта Банк набуло право вимоги згідно Договору про надання кредиту №11071924000 від 06.11.2006 року та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Внаслідок неналежного виконання позичальником умов Договору про надання кредиту, за ним станом на 19.03.2013 року виникла заборгованість в розмірі 20 034,26 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 160 133,84 грн., в рахунок погашення якої просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем. За заявою представника позивача від 04.03.2014 року, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30.03.2018 року позовну вимогу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до державної реєстраційної служби України про зобовязання ДРС України здійснити за ПАТ «Дельта Банк» державну реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 58,10 кв.м., житловою площею 40,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] залишено без розгляду. 12.11.2014 року представник позивача подала до суду заяву про зміну предмета позову та залучення співвідповідача. Вимоги заяви мотивувала тим, що з метою забезпечення виконання [PERSON] грошових зобовязань за Договором про надання кредиту №11071924000 від 06.11.2006 року, 06.11.2006 року між АКІБ УкрСиббанк, який в подальшому змінив назву на ПАТ УкрСиббанк та [PERSON] було укладено Договір поруки №1/11071924000-П. А тому, просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 20 034,26 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 160 133,84 грн. за Договором про надання кредиту №11071924000 від 06.11.2006 року, стягнення 1 601,34 грн. витрат по оплаті судового збору (а.с. 104-107). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2017 року вказану справу передано на розгляд судді Пастернак І.А. (а.с.228). Відповідно до ч.2 ст. 213 ЦПК України справа розглядається одним і тим самим складом суду. У разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку, крім випадків, встановлених цим кодексом. Представник позивача в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.249). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.233-238, 247, 248). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення в солідарному порядку з позичальника та поручителя заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 06.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 11071924000, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 33 900 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, на день укладення цього договору, складає 171 195,00 грн., з кінцевим терміном повернення 04.11.2011 року. Умовами п. 1.3.1. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 12,3 % річних протягом перших 30 календарних днів. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2. даного Договору. Згідно п. 1.3.4. договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання з 01 по 25 число кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами (а.с.10-21). З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за Договором про надання кредиту, іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру під номером 27 в будинку №1 по вул. Толстого в м.Івано-Франківську, що підтверджується копією нотаріально посвідченого Договору іпотеки від 07.11.2006 року. На підставі ст. 73 ЗУ Про нотаріат та у звязку з посвідченням договору іпотеки, нотаріусом Івано-Франківського МНО [PERSON] накладено заборону на відчуження квартири під номером 27 в будинку №1 по вул. Толстого в м.Івано-Франківську, що є власністю [PERSON], до припинення чи розірвання договору іпотеки. Реєстровий номер 4127 (а.с.24-28). 24.11.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору № 11071924000 від 06.11.2006 року. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11071924000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме № 11071924001 (далі Реєстраційний номер Договору). При цьому при здійсненні погашення заборгованості за кредитом Сторонами використовується Реєстраційний номер Договору. Сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Позичальник з дати підписання цієї Додаткової угоди зобовязується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтентних платежів в день сплати ануїтентного платежу. Розмір ануїтентного платежу складає 465,00 дол. США. Нарахування процентів за Договором здійснюється щомісяця у два етапи за методом 30/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 4 листопада 2013 року, якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору (п.п. 2, 3) (а.с. 22, 23). Окрім того, 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі зобовязань [PERSON] за Договором про надання кредиту № 11071924001 від 06.11.2006 року. Відповідно до умов Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 56-62). Незважаючи на взяті на себе за Договором про надання кредиту зобов'язання, позичальник належно їх не виконував, що підтверджується Розрахунком заборгованості за Договором про надання кредиту №11071924001 (а.с.251). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 19.03.2013 року проведено розрахунок заборгованості за Договором про надання кредиту № 11071924001 від 06.11.2006 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитом в розмірі 160 133 грн.84 коп., в тому числі: 125 737 грн. 96 коп. заборгованість по тілу кредиту, 34 395 грн. 88 коп. заборгованість по відсотках (а.с. 251). За змістом ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 15.10.2013 року позивачем за вих. №8956172 було надіслано відповідачам вимогу про виконання порушеного зобовязання у тридцятиденний строк, у разі невиконання своїх зобовязань та цієї вимоги, на предмет іпотеки буде звернено стягнення у порядку, передбаченому ЗУ Про іпотеку (а.с.51-55). Будь-яких доказів, які б спростовували заборгованість [PERSON] за вказаним Договором про надання кредиту відповідачами не представлено суду. Що стосується вимог позивача до поручителя, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення належного виконання зобов'язання по Договору про надання кредиту №11071924000 від 06.11.2006 року, між банком та відповідачкою [PERSON] 06.11.2006 року було укладено договір поруки № 1/11071924000-П, відповідно до умов п. 1.1 та 1.3, 1.4 якого поручитель зобов'язалась перед кредитором відповідати в повному обсязі за не виконання позичальником [PERSON] зобовязань за наведеним Договором про надання кредиту. У зв'язку з чим, поручитель за вимогою банку повинен нести солідарну з позичальником відповідальність (а.с.108, 109). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тому, відповідачка [PERSON] повинна нести солідарну відповідальність з позичальником [PERSON] Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 530, 554, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України,

Outcome: approved