Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з відповідачів аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2200 грн на кожну дитину, щомісяця, до досягнення ними повноліття, шляхом перерахування на особистий рахунок дітей, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Свої вимоги мотивує тим, що до управління освіти в телефонному режимі неодноразово надходили повідомлення від старости селище Повстанське [PERSON] щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] , а саме: остання зловживає алкогольними напоями, не забезпечує неповнолітніх дітей їжею належного складу та якості, залишає їх без нагляду, виявляє бажання влаштувати власне життя, часто змінює чоловіків. З [PERSON] неодноразово були проведені профілактичні бесіди, на яких остання обіцяла виправитися, приділяти більше уваги дітям, скаржилася на неможливість самостійно впоратися з хворою дитиною, складні життєві обставини у родині, недостатність соціальних виплат. Батько дітей [PERSON] проживає окремо, місцезнаходження його невідоме, матір сама виховує дітей. [PERSON] та [PERSON] вихованням дітей не займаються, не цікавляться станом їх здоров`я, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально не забезпечують. За інформацією служби у справах дітей родина [PERSON] перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. 17.03.2020 року [PERSON] залишила дітей на самоті і поїхала в с. Кам`янка Одеського району Одеської області. Діти протягом доби знаходилися вдома без нагляду, по приїзду спеціаліста управління освіти, поліції та старости селища було встановлено відсутність [PERSON] , незадовільні умови проживання дітей, у квартирі було затхле повітря, їжа відсутня, [PERSON] повідомила, що зранку нічого не їла, а брата [PERSON] годувала з ложечки печивом з молоком. Родичів, які мали б змогу та бажання виховувати дітей, не виявлено. Родина взята під соціальний супровід. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, вважає, що є підстави для стягнення аліментів та позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог і пояснила, що відповідач [PERSON] не проживає з дітьми протягом тривалого часу та взагалі не піклується про них, а мати [PERSON] не приділяє уваги дітям, зловживає алкогольними напоями, залишає дітей на самоті без нагляду. У зв`язку з тим, що відповідачі не виконують свої батьківські обов`язки, вважає, що є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] і [PERSON] . Також зазначила, що в матеріалах справи міститься заява [PERSON] в якій вона просить позбавити її батьківських прав. Крім того, вважає за доцільне стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 2200 грн на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття, які перераховувати на розрахунковий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. При цьому пояснила, що вона опинилася у складних життєвих обставинах, самостійно виховує дітей. Молодший син є інвалідом, тому вона не має можливості працювати. Просила не позбавляти її батьківських прав, оскільки вона бажає виправитися і виховувати дітей. Щодо стягнення аліментів позов також не визнала, оскільки вона не працює і сплачувати аліменти не в змозі. Староста селища Повстанське Біляївської об`єднаної територіальної громади Осадчий В.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. При цьому пояснив, що батько дітей [PERSON] вихованням дітей взагалі не займається, не проживає з сім`єю протягом тривалого часу. Мати дітей [PERSON] також ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкоголем, залишає дітей, займається влаштуванням особистого життя, змінює чоловіків, що негативно впливає на розвиток дівчинки. Після пожежі у квартирі, яка сталася у січні 2021 року, діти були поміщені у лікарню, але мати дітей майже не навідувала їх. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явиася, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, відзив на позов не подав. Представник служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, спір вирішити на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі по справі є батьками [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 21, 22). Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.07.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Орган опіки і піклування Біляївської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Біляївської міської ради № 58 від 26.03.2020 року (а.с. 6). З протоколів бесід Управління освіти Біляївської міської ради від 17.03.2020 року, 27.12.2019 року вбачається, що [PERSON] залишила дітей без нагляду, поїхала до с. Кам`янка Одеського району Одеської області шукати роботу, була відсутня протягом доби, а також зловживає алкогольними напоями (а.с. 9, 16). З цього приводу складено акти попередження [PERSON] щодо невиконання нею своїх батьківських обов`язків та неналежне виховання дітей (а.с. 10, 18). Згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 27.12.2019 року, на час відвідування помешкання за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що умови проживання задовільні, [PERSON] з дітьми мешкає в одній кімнаті, дівчинка навчається у 6 класі, хлопчик має інвалідність у зв`язку із захворюванням на ДЦП, за результатами бесіди [PERSON] попереджена про адміністративну відповідальність щодо неналежного виконання батьківських обов`язків (а.с. 17). Відповідно до медичного висновку КНП Біляївської районної ради «Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» № 66/16 про дитину-інваліда віком до 18 років від 26.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , діагностовано захворювання, а саме: симптоматична епілепсія з гепералізованими нападами (а.с. 23), що також підтверджується випискою № 5184 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 24-25). Згідно характеристики Майорівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 18.03.2020 року № 82 на [PERSON] , остання навчається у школі з 1 класу, має добру поведінку, навчальні досягнення середнього рівня, навчається не в повну міру, потребує контролю з боку батьків і вчителів, серед іншого, пропускає навчання без поважних причин, мати не завжди приділяє в достатній мірі увагу дитині (а.с. 12). Відповідно до характеристики Біляївської міської ради від 25.03.2020 року № 06-13/30 на [PERSON] , остання характеризується негативно: постійно зловживає спиртними напоями, належним чином не виконує батьківськи обов`язки, залишає на довгий час неповнолітніх дітей на одинці. На адресу старости с-ща Повстанське постійно надходять скарги від сусідів за її неадекватну поведінку в стані алкогольного сп`яніння, також неодноразово викликався наряд поліції та органи опіки та піклування. Профілактична робота та бесіди з [PERSON] , позитивного результату не дають (а.с. 13). Згідно листів Управління освіти Біляївської міської ради від 24.03.2020 року № 06-09/346, № 06-09/345, на адресу управління в телефонному режимі звернувся староста с-ща Повстанське щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , яка залишила дітей самих без нагляду, у квартирі умови проживання незадовільні, затхле повітря, їжа відсутня, у зв`язку з чим просив посилити профілактичну роботу щодо родини [PERSON] та надати соціальний супровід (а.с. 14, 15). Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу проживає за іншою адресою, не цікавиться дітьми, ніяким чином не приймає участі у їх житті. Ним була подана позовна заява до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дітей відомостей про батька. Позовну заяву мотивував тим, що він не є біологічним батьком дітей. За його клопотанням була призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Разом з цим, він до експертної установи не з`явився, експертиза проведена не була. Після призначення справи до розгляду [PERSON] двічі не з`явився судове засідання, внаслідок чого позовна заява була залишена без розгляду. В ході судового розгляду було також встановлено, що у січні 2021 року у квартирі, де проживала [PERSON] разом з дітьми, сталася пожежа, внаслідок чого діти були поміщені до приміщення лікарні. За весь час перебування дітей у лікарні [PERSON] декілька разів відвідала дітей, хоча хлопчик має інвалідність, та потребує надмірної уваги та піклування. Батько дітей [PERSON] до лікарні за весь час перебування дітей жодного разу не з`явився. Відповідно до роз`яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосуванням судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для матері (батька), так і для дитини, які визначені ст. 166 СК України. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позов про позбавлення батьківських прав представником позивача заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV). Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст. 150, 151, 153-156 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з дітьми, тому такий крайній захід впливу на відповідачів, як позбавлення батьківських прав, є доцільним та необхідним для захисту інтересів дітей, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі в частині позбавлення батьківських прав. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст. 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у 2021 році становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не працюють, разом з цим, вони працездатні, інших неповнолітніх дітей на утриманні вони не мають, стан здоров`я їх задовільний. Доказів протилежного в ході розгляду справи суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів аліментів, але у розмірі 1197,50 гривень (що становить 50% прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років) з кожного, щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платників аліментів. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. з кожного.

Outcome: partial