Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

прокурор Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради в особі Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні звернувся із позовом до відповідача про стягнення витрат в сумі 2203 грн. 74 коп. на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON], вчиненого відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 12.09.2014р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03.02.2015 року, відповідача визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.128, ч.1 ст.185 КК України. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] 11.05.2014р. близько 12:00 год., знаходячись у квартирі №99 на вул. Лисеницькій, 6 у м. Львові, з необережності завдала потерпілому [PERSON] один удар кухонним ножем у грудну клітку з правої сторони, в результаті чого спричинила йому одне проникаюче поранення правої половини грудної клітки з поступленням крові та повітря у плевральну порожнину та повітря під шкіру, що було небезпечним для життя в момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Комунальної 8-а міської клінічної лікарні з 11.05.2014р. по 28.05.2014р. Згідно з довідкою Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні від 11.06.2015р. №887, загальна сума затрачених установою коштів на лікування [PERSON] становить 2203 грн. 74 коп., а тому просить стягнути такі з відповідача. В судове засідання прокурор прокуратури Личаківського району м.Львова не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. 14.08.2015р. на адресу суду від відповідача надійшло заперечення проти позову з тих підстав, що під час слухання кримінальної справи остання пропонувала [PERSON] укласти мирову угоду та відшкодувати заподіяні збитки, від чого потерпілий відмовився. Оскільки на даний час відповідач відбула призначений судом строк покарання, тому вважає, що перед потерпілим немає жодних зобов'язань. В судове засідання відповідач не зявилась повторно, про слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомила. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, суд встановив наступне. Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 12.09.2014р. (а.с.7-9), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03.02.2015 року (а.с.10-11), відповідача визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому, судом встановлено, зокрема, що [PERSON] близько 12:00 год. 11.05.2014р., знаходячись у квартирі №99 на вул. Лисеницькій, 6 у м. Львові, з необережності завдала потерпілому [PERSON] один удар кухонним ножем у грудну клітку з правої сторони, в результаті чого спричинила йому одне проникаюче поранення правої половини грудної клітки з поступленням крові та повітря у плевральну порожнину та повітря під шкіру, що було небезпечним для життя в момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Згідно з довідкою Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні від 11.06.2015р. №887, загальна сума затрачених установою коштів на лікування в період з 11.05.2014 року по 28.05.2014 року [PERSON] становить 2203 грн. 74 коп. (а.с.5). Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи вищенаведене, оскільки Комунальною 8-ою міської клінічною лікарнею понесені витрати на лікування [PERSON], внаслідок вчинення відповідачем злочину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] 2203 грн. 74 коп. витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] на користь Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні для зарахування до відповідного бюджету. При цьому, судом не беруться до уваги заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що під час слухання кримінальної справи остання пропонувала [PERSON] укласти мирову угоду та відшкодувати заподіяні збитки, від чого потерпілий відмовився, тому у відповідача перед потерпілим немає жодних зобов'язань, оскільки предметом спору є відшкодування витрат на лікування потерпілого не самому потерпілому, а закладові охорони здоров'я. При цьому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved