Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (далі за текстом - ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ») звернулося до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.11.2012 року між ПРАТ «СК «ІНГОССТРАХ» та [PERSON] було укладено договір страхування № SUH2A!0000287023, який було лонговано шляхом сплати наступних страхових внесків, згідно якому Позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Об'єктом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем CHEVROLET AVEO реєстраційний № [NUMBER]. Згідно, з умовами договору страхування страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. 30.05.2013 року в відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю CHEVROLET AVEO реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю DAEWOO Lanos реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.07.2013 року винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобілю DAEWOO Lanos реєстраційний [NUMBER] - [PERSON]. Внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль CHEVROLET AVEO реєстраційний № [NUMBER]. Вина [PERSON] у вчинені ДТП встановлена і підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова. Суму страхового відшкодування в розмірі 9243,01 грн. виплачено Страхувальнику на підставі платіжного доручення у повному обсязі. Крім того, витрати на проведення оцінки шкоди, заподіяної автомобілю страхувальника склали 400,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі не явки відповідача до судового засідання не заперечує проти розгляду справи у заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи (а.с. 42, 48-49, 57), заперечень на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи (а.с. 43, 50-51), заперечень на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.. Дослідивши надані докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини 08.11.2012 року між ПРАТ «СК «ІНГОССТРАХ» та та [PERSON] було укладено договір страхування № SUH2A!0000287023, який було лонговано шляхом сплати наступних страхових внесків та строк дії договору з 08.11.2012 р. по 07.11.2013 р. Згідно договору позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Об'єктом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем CHEVROLET AVEO реєстраційний № [NUMBER]. 30.05.2013 року в м. Харкові по Салтівському шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю CHEVROLET AVEO реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю DAEWOO Lanos реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.07.2013 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили та оскаржена не була (а.с. 7). Згідно п.п. 7.1.1. договору страхування від 08.11.2011 року, який було лонговано шляхом сплати наступних страхових внесків, одним із страхових випадків є «ДТП» - Пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок ДТП за його участю без вини водія. (а.с. 2 зворот-4). Відповідно до звіту № 127/05/2013 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 22 червня 2013 року матеріальний збиток, завданий власникові CHEVROLET AVEO реєстраційний № [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 9223,01 грн. (а.с. 9-11). Сума страхового відшкодування до виплати [PERSON] на підставі страхового акту № И-2349 від 24.07.2013 року склала 9243,01 грн. (а.с. 22), яка складається з 9223,01 грн. х 100 % - 380,00 грн. (франшиза) + 400 грн. (оплата послуг евакуатора а.с. 20). Зазначена сума була виплачена страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням № 1від 01.08.2013 року. (а.с. 23) На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для задоволення позову. Згідно п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з: витрат за проведення оцінки шкоди заподіяної автомобілю страхувальника в розмірі 500,00 грн. (а.с. 21, зворот) та судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 32)

Outcome: approved