Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що позивач є власником житлового будинку №81 по вулиці Гагаріна в селі Шелюги Якимівського району Запорізької області. В належному позивачеві на праві власності житловому будинку №81 по вулиці Гагаріна в селі Шелюги Якимівського району Запорізької області зареєстровано місце проживання [PERSON] [INFO]. Відповідач не є членом сім'ї. З 2014 року відповідач за адресою реєстрації не проживає та позивачеві невідомо фактичне мешкання [PERSON] також відсутні будь які засоби зв'язку з ним. Позивач вирішив зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] в належному йому будинку, однак через причини наведені вище, позивач не має можливості цього зробити в добровільному порядку. У позові позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання представник позивача надав заяву, у якій підтримав позовні вимоги, вказані в позові в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (через засоби масової інформації газета «Запорізька Правда» від 13 липня 2017) до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу за відсутністю сторін. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: -копія паспорта позивача (а.с.5) -договір купівлі продажу (а.с.6) -витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.7) -довідка Шелюгівської с/р (а.с.8) -копія оголошення в газеті «Запорізька правда» від 13 липня 2017р (а.с.13) Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником вказаного будинку. Разом з тим у будинку зареєстрований [PERSON] [INFO], але у будинку не мешкає з 2014р, фактичне місце мешкання його невідоме. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі, бо в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає в будинку без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved