Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним типовий договір оренди землі від 21.07.2006, укладений між [PERSON] та СТОВ «Агрофірма Ясенівська» в особі директора Мамалата Д.В. на земельну ділянку кадастровий номер 3520588600:02:000:0126, загальною площею 7,43 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 25.09.2006, номер запису 142. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що у жовтні 2018, перебуваючи в приміщенні СТОВ «Агрофірма Ясенівська» директором якої є [PERSON] , що розташована за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Ясинове, у працівника СТОВ «Агрофірма Ясенівська» позивач отримав оригінал типового договору оренди землі від 21.07.2006, зареєстрованого Олександрівською філією «ДП КРЦДЗК,» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25.09.2006 за № 142. Згідно договору, між позивачем та СТОВ «Агрофірма Ясенівська» позивач як орендодавець передав СТОВ «Агрофірма Ясенівська» у строкове платне користування строком на 15 років земельну ділянку за кадастровим № 3520588600:02:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,43 га. У даному типовому договорі оренди землі на останній сторінці договору у графі «Орендодавець» чорнилами синього кольору написано прізвище « [PERSON] ». Дане прізвище « [PERSON] » виконано не позивачем, а іншою особою. Внаслідок цього, 12.02.2019 він звернувся із заявою до Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області про вчинення злочину та просив внести відомості до ЄРДР та розпочати за його заявою досудове розслідування у зв`язку з вчиненням дій, які мають ознаки складу злочину. 26.02.2019 позивачем отримано листа з Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області від 14.02.2019 № П-18, про те, що його звернення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 486 від 12.02.2019 та уважно розглянуто керівництвом відділення поліції. Згідно довідки «Про результати розгляду звернення [PERSON] » від 13.02.2019 № 984/116-2019, начальник СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП В Кіровоградській області Столбова О.В. дослідила зібрані матеріали та встановила відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Із вказаним висновком позивач не погодився та звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області щодо бездіяльності Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Мирошниченка Д.В. від 11.03.2019 визнано бездіяльність слідчих СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою позивача. 16.03.2019 до ЄРДР за №12019120310000113 внесено відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Враховуючи вищевикладене, даний договір оренди земельної ділянки від 21.07.2006 є підробленим. Відповідач користується належною позивачу земельною ділянкою незаконно, отримує кошти від її користування, у зв?язку з чим порушує права позивача. Ухвалою судді від 06.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 38-39). Ухвалою суду від 21.02.2020 у справі призначено, за клопотанням позивача, судово-почеркознавчу експертизу, а провадження у справі зупинено (а.с. 127-129). Ухвалою судді від 09.04.2020 провадження у справі відновлено (а.с. 159-160). Ухвалою суді від 14.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до відкритого судового розгляду (а.с. 170-171). Позивач та його представник у судове засідання не з?явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 187). Представник відповідача у судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав (а.с. 196).\~ Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності\~та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником\~земельної ділянки,\~кадастровий № 3520588600:02:000:0126, площею 7,43\~га, яка розташована\~на території Ясенівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, згідно\~Державного\~акту на право власності на земельну ділянку, серії Р1 № 330482 (а.с. 29). 21.07.2006 між [PERSON] та СТОВ «Агрофірма Ясенівська» укладено типовий договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець [PERSON] \~надає, а орендар СТОВ «Агрофірма Ясенівська» приймає в строкове платне користування вищезазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на строк п`ятнадцять років (а.с. 25-28). Однією з засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 Цивільного кодексу (далі ЦК) України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За приписами ст. ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. \~Договір оренди землі, який має дефект волі та волевиявлення орендодавця власника землі, порушує належне його право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договору відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договору.\~Письмова форма такого договору є виявом волі сторін на укладення договору та підтвердженням досягнутої домовленості щодо його умов. Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір являється правочином і на договір поширюється презумпція правомірності правочину, встановлена ст. 204 ЦК України, яка може бути оспорена в судовому порядку. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,\~угода може бути визнана недійсною лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, визначених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 2 ст.\~16\~ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України, визнання правочину (угоди) недійсним є одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки. Представник позивача просив визнати недійсним договір оренди землі, у зв?язку з тим, що позивач [PERSON] його не підписував. Для вирішення питання ідентифікації виконавця підпису особи необхідні спеціальні знання, а тому, відповідно до вимог ЦПК України, за наявності між сторонами спору з приводу цієї обставини, це є підставою для вирішення судом за клопотанням сторін, чи будь-кого з них, питання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Згідно висновку експерта № 5231/5232/19-27 від 01.04.2020, підпис від імені [PERSON] у типовому договорі оренди землі від 21.07.2006, укладеному між [PERSON] та СТОВ «АФ Ясенівська», на земельну ділянку загальною площею 7,43 га, зареєстрованому за № 142 від 25.09.2006, який міститься на 7-й сторінці в графі «Орендодавець», виконаний не самим [PERSON] , а іншою особою (а.с. 152-156). Отже, судом встановлено, що оспорюваний типовий договір [PERSON] особисто не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав в установленому законом порядку, що свідчить про відсутність волі орендодавця на укладення оспорюваного договору, а тому не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою ст.\~15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» та ст. 215 ЦК України для визнання спірного договору недійсним.\~ Даний договір оренди землі, який має дефект волі та волевиявлення орендодавця власника землі, порушує належне його право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договору відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договору. Законні права орендодавця під час укладення та підписання договору оренди були порушені, оскільки виключне право на підписання договору належить власнику землі або уповноваженій ним в установленому законом порядку особі. Інші докази, які б спростовували або суперечили доводам сторони позивача, а також висновку експерта в матеріалах справи відсутні та суду не надані. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а оспорюваний договір не підписаний орендодавцем та не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а тому підлягає визнанню недійсним. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.п. 47-48 постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов?язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Згідно Договору про надання правової допомоги від 08.02.2019, додатку до договору від 08.02.2019, акту приймання передачі правової допомоги від 12.06.2019, ордеру від 01.03.2019 серія КР № 72685, адвокат Майданюк Сергій Іванович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія [NUMBER] від 28.04.2017) здійснював представництво позивача [PERSON] (а.с. 31-32, 179-181). Відповідно до вищевказаних документів та квитанції № 0.0.1733506832.1, за надану правову допомогу позивач [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] кошти у сумі 12000,00 грн. (а.с. 178, 182). Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені останньою на правову допомогу. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов?язаних з розглядом судової справи, також належать витрати, пов?язані із проведенням експертизи. Згідно із частиною другою статті 141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем здійснено оплату судово-почеркознавчої експертизи на рахунок експертної установи в сумі 4710,00 грн. та,\~враховуючи,\~що позов\~задоволено у\~повному обсязі\~на користь\~позивача,\~такі витрати\~підлягають стягненнюз відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до\~\~ст. 141\~ЦПК України, з відповідача\~на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від якого був звільнений позивач при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved