Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між позивачем та [PERSON] 26.10.2017 р. було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 120991, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу , а саме автомобіля Infiniti QX 70, державний номер [NUMBER] . Так 22.11.2017 р. в м. Києві сталась дорожньо - транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля Ford державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В рузльтаті ДТП застрахований транспортний засіб було пошкоджено. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від14.02.2018 р. особою винною у ДТП було визнано [PERSON] та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку № 43795 від 24.11.2017 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 22 189 грн. 56 коп. Згідно до умов страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 15 532 грн. 69 коп.Така виплата була здійснена відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку та страхового акту № UA2017112200031/L01/01 від 08.12.2017 р. Отже у позивача виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Крім того, за відомостями МТСБУ на момент ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача не була застрахована. 11.10.2019 р. відповідачу було направлено вимогу про відшкодування шкоди, однак відповіді отримано не було. За таких обставин представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 15 532 грн. 69 коп. та судові витрати. Провадження у справі було відкрито 30.07.2020 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений в порядку вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Заяв та клопотань від [PERSON] в адресу суду не надходило. Також відповідач не направляв в адресу суду відзив на позовну заяву. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 26.10.2017р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 120991, за умовами якого позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля Infiniti QX 70, державний номер [NUMBER] . Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Під час дії зазначеного договору, 22.11.2017 р. в м. Києві на пр. Степан Бандери,20-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Як свідчить постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2018 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Страховий випадок відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як свідчать матеріали справи, 08.12.2017 р. на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку та страхового акту № UA2017112200031/L01/01 від 08.12.2017 р. страхувальнику [PERSON] позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 15 532 грн. 69 коп. Так, представник позивача просить суд стягнути зазначену суму з відповідача в порядку регресу відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та положень ст. 27 Закону України «Про страхування». Як свідчать надані представником позивача докази, 11.10.2019 року в адресу [PERSON] направлено вимогу про відшкодування завданої шкоди у розмірі 15 532 грн. 69 коп. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про задоволення вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Відповідно до ст. 993 ЦК України та вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» , до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 р. у справі № 755/9320/15-ц зазначив, що такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. За положеннями ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 15 532 грн. 69 коп. в порядку суброгації. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved