Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Приватне підприємство «УКРБУДПОСТАЧ і К» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору іпотеки недійсним та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивачеві стало відомо, що приватний нотаріус Секістова Т.І. провела державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, а саме: будівля механічної майстерні - «Г», адміністративна будівля - «Л» і «Л1», навіс - «Н», естакада - № 9, що розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га в [ADDRESS] . Підставою виникнення обтяжень став договір № 542 від 25.03.2014 року, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Секістовою Т.І. Обтяжувачем нерухомості в Інформації зазначена [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , особою, майно/права якої обтяжуються - [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] . Зі змісту оспорюваного іпотечного договору від 25.03.2014 року вбачається, що предметом іпотеки є: - земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,8556 га, кадастровий номер [NUMBER] . Земельна ділянка належить «Іпотекодавцю» на підставі Договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. 12 липня 2013 року за реєстровим № 1572 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1627020, виданого приватним нотаріусом Михайловським А.Т.; - нерухоме майно, а саме: будівля механічної майстерні - «Г», адміністративна будівля - «Л» і «Л1», навіс - «Н», естакада - № 9, розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий № [NUMBER] , що становить 2/3 (дві третіх) реальної частки складу № 3 (три), за адресою: [ADDRESS], і Нерухоме майно належить «Іпотекодавцю» на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. 12 липня 2013 року за реєстровим № 1570 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1625532, виданого приватним нотаріусом Михайловським А.Т. Згідно з договором купівлі-продажу від 01.06.2007 року, Приватне підприємство «Укрбудпостач і К» придбало у Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськнафтопродукт» у власність склад № 3, а саме: будівлю операторної - літ. «A-1H, а», заальною площею 25,3 кв.м; будівлю насосної - літ. «Б», загальною площею 15,8 кв.м; гараж - літ «В», загальною площею 13,1 кв.м; гараж - літ «Г», загальною площею 51,9 кв.м; будівлю насосної - літ. «Е», загальною площею 7,0 кв.м; склад - літ. «Ж, ж», загальною площею 162,4 кв.м; № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 - огорожу; № 9 - естакаду; № 8 - водопровід; вбиральню - літ. «У»; № 10-37 - резервуари, розташовані за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 9337 кв.м. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 09.01.2013 року по справі № 1227/9449/2012 визнано за [PERSON] право приватної власності на: будівлю механічної майстерні, інвентарний № 150, літер. «Г», адміністративну будівлю, інвентарний № 269 , літер. «Л і Л1», естакаду № 9 , інвентарний № 188. Додатковим рішенням суду від 08.02.2013 року [PERSON] майно виділено в натурі. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 05.04.2013 року по справі № 428/2566/13-ц визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та ПП «Укрбудпостач і К», згідно з якою ПП «Укрбудпостач і К» передає у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8556 га в [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] , що знаходиться під 2/3 частками від цілісного майнового тексу «Склад ППМ № 3», що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2013 року. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 28.10.2016 року по справі № 428/2566/13-ц позовну заяву про стягнення боргу та визнання мирової угоди між [PERSON] та ПП «Укрбудпостач і К», згідно з якою ПП «Укрбудпостач і К» передає у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8556 га, та нерухоме майно, розміщене на цій земельній ділянці, залишено без розгляду. Отже, рішення Сєвєродонецького міського суду від 09.01.2013 року, ухвала Сєвєродонецького міського суду від 05.04.2013 року по справі № 428/2566/13-ц за позовами [PERSON] до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу скасовано. Позовні заяви [PERSON] до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу по справі № 1227/9449/2012 та по справі № 428/2566/13-ц залишено без розгляду. Таким чином, було поновлено право власності на нерухоме майно за приватним підприємством «УКРБУДПОСТАЧ і К». Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду від 06.04.2016 року по справі № 428/6887/15-ц витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» нерухоме майно, що було предметом договору дарування від 12.07.2013 року, а саме: будівлю механічної майстерні - літ. «Г»; адміністративну будівлю - літ. «Л і Л1»; навіс - літ. «Н»; естакаду - № 9, що становить 2/3 частки складу № 3, розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , отримане [PERSON] на підставі договору дарування від 12.07.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловським А.Т., реєстровий № 1570, та повернуто зазначене нерухоме майно в цілому у власність Приватного підприємства «Укрбудпостач і К». Право власності на витребувану нерухомість зареєстровано за ПП «Укрбудпостач і К» 18 травня 2017 року. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду від 07.03.2017 року по справі № 428/1349/16-ц витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» нерухоме майно, що є предметом договору дарування від 12.07.2013 року, а саме: земельну ділянку площею 0,8556 га, розташовану в [ADDRESS], кадастровий № [NUMBER] . Право власності на витребувану земельну ділянку зареєстроване за ПП «Укрбудпостач і К» 06 червня 2017 року. Отже, на день звернення до суду з позовом ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» є єдиним законним власником з усіма належними правами на спірне майно, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилих будівель від 01.06.2007 року, який є чинним, в судовому порядку не оскаржений та не скасований. 12 липня 2013 року за договором дарування, реєстровий № 1570, що посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т., [PERSON], передає безкоштовно, а [PERSON] , в особі представника по довіреності [PERSON] , приймає у власність нерухоме майно, а саме: будівлю механічної майстерні - літ. «Г»; адміністративну будівлю - літ. «Л і Л1»; навіс - літ. «Н»; естакаду - № 9, розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий № [NUMBER] , що становить 2/3 частки складу № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відчужуваний предмет договору належить [PERSON] на праві приватної власності згідно з рішеннями Сєвєродонецького міського суду по справі № 1227/9449/2012 від 09.01.2013 та додаткового рішення від 08.02.2013 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2013 року. 12 липня 2013 року за договором дарування, реєстровий № 1572, що посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т., [PERSON] передає безоплатно, а [PERSON] , в особі представника по довіреності [PERSON] , приймає у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,8556 га, кадастровий № [NUMBER] . Відчужувана земельна ділянка належить [PERSON] на праві приватної власності згідно з ухвалою Сєвєродонецького міського суду по справі № 428/2566/13-ц від 05.04.2013 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.06.2013 р. Договір іпотеки № 542 від імені іпотекодавця [PERSON] укладав її батько [PERSON] за довіреністю. Даним Договором забезпечувалося виконання зобов`язань [PERSON] перед іпотекодержателем за договором позики, що укладений між іпотекодержателем та іпотекодавцем 25.03.2014 року. Договір позики посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. В Державному реєстрі Іпотек, номер запису про іпотеку 5106710, внесений 25.03.2014 року о 16:43:47 приватним нотаріусом Київського міського округу Секістовою Т.І., іпотекодержателем зазначена [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , іпотекодавцем - [PERSON] . 16 квітня 2014 року, реєстровий № 728, [PERSON] та [PERSON] уклали договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки в результаті чого [PERSON] стала іпотекодержателем ще до того як їй відступили право вимоги. Цей факт свідчить про те, що сторони вчиняли договір іпотеки без наміру створення правових наслідків, так як і договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки. В договорі іпотеки, реєстровий № 542, посвідченому 25.03.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., іпотекодержателем зазначена [PERSON] , іпотекодавцем - [PERSON] . Згідно п. 2 Договору іпотеки № 542 він забезпечує виконання зобов`язань [PERSON] перед іпотекодержателем - [PERSON] за Договором позики, реєстровий № 540, що укладений між іпотекодержателем та іпотекодавцем 25 березня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Секістовою Т.І., а саме: повернення позики у розмірі 350 000, 00 в строк до 25 квітня 2014 року. Про виконання договору позики № 540 позивачеві невідомо, але строк позовної давності по ньому минув. Отже, відповідно до договору іпотеки № 542 від 25.03.2014 р. іпотекодержателем є [PERSON] . Вона ж і уклала з [PERSON] договір позики № 540 від 25.03.2014, що став підставою для укладення договору іпотеки № 542. В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Обтяжувачем нерухомості, переданої в іпотеку згідно договору № 542, зазначена [PERSON] . Як видно з викладеного, в Державному реєстрі відомості не співпадають з Договором іпотеки № 542, чого не повинно бути в принципі, бо у відповідності до п.п. 67 та 72 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, відступлення прав за іпотечним договором чи перевід боргу теж проходить державну реєстрацію. З цього випливає висновок, що сторони, укладаючи і договір позики № 540, і договір іпотеки № 542, свідомо вчинили дії без наміру створення правових наслідків, що обумовлювалися договором позики № 540 і договором іпотеки № 542, що підпадає під кваліфікацію за ч. 1 ст. 234 ЦК України, яка передбачає, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Ще однією ознакою фіктивності договору іпотеки № 542 від 25.03.2014 року є те, що [PERSON] та [PERSON] 14 січня 2014 року зареєстрували Товариство з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецькнафтопродукт», код за ЄДРПОУ 39051870, де вони виступили засновниками товариства. Внесок [PERSON] до статутного фонду ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» становить 758 780, 00 грн., з них - 30 000, 00 грн. готівкою, решта нерухоме майно, а саме: будівля механічної майстерні - літ. «Г», адміністративна будівля - літ. «Л і Л1», навіс - літ. «Н», естакада - № 9, розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий № [NUMBER] , що становить 2/3 (дві третіх) реальної частки складу № 3 (три), за адресою: [ADDRESS]. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме на момент укладення договору іпотеки № 542 від 25.03.2014 року ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» не зареєструвало за собою права власності на передане нерухоме майно, але воно мало право володіти та користуватися ним. Не мало права лише розпоряджатися ним. У відповідності до п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов`язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем. Отже, відсутність реєстрації права власності не може бути підставою для забезпечення боргових зобов`язань нерухомістю, що було внесене в статутний фонд [PERSON], оскільки це право підтверджується актом приймання-передачі майна в статутний фонд ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» і державною реєстрацією підприємства 14.01.2014 року. Договір іпотеки був укладений лише 25.03.2014 року. Таким чином, на момент передачі спірного нерухомого майна в іпотеку за оспорюваним позивачем договором іпотеки [PERSON] не мала права розпоряджатися цим майном, бо воно їй не належало. Всі ці дії суперечать ст. 5 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої саме власнику належить право на передачу належного йому майна в іпотеку. [PERSON] , передаючи в іпотеку нерухоме майно, добре знала, що є засновником ТОВ і це майно передала до його статутного фонду, а отже, могла передбачати негативні наслідки для себе у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки і для заснованого нею підприємства. Тому, передаючи майно до статутного фонду ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт», а потім це ж майно в іпотеку, [PERSON] усвідомлювала, що фактично все це майно як було так і буде її власністю, бо ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» не проводило і не проводить господарської діяльності з моменту реєстрації. Ніякої позики у розмірі 350 000, 00 грн. не було, бо повернення цієї позики повинно було статися 25.04.2014 року, а іпотекодержатель у відповідності до розділу V ЗУ «Про іпотеку» та п. 20 договору іпотеки № 542 ніяких дій по поверненню грошей не приймав, бо запис про обтяження існує до цього часу, хоча строк позовної давності сплинув 26.04.2017 року. В Державному реєстрі Іпотек іпотекодержателем значиться [PERSON] , мати [PERSON] , хоч в договорі іпотеки № 542 іпотекодержатель - [PERSON] . Все це свідчить про те, що сторони, вчиняючи договір іпотеки № 542, уклали його лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний, і не мали на меті встановлення будь-яких правових наслідків. Також підтвердженням того, що у сторін договору іпотеки № 542 не було наміру створити правові наслідки, свідчить і те, що немає доказу страхування іпотечного майна, що є обов`язковим згідно із ЗУ «Про іпотеку». У зв`язку з викладеним позивач звернувся з даним позовом до суду та просив суд: 1.Визнати недійсним Договір іпотеки, укладений 25.03.2014 року між [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , та [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , посвідчений 25.03.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрований в реєстрі за № 542, у зв`язку з його фіктивністю. 2. Скасувати запис № 5106710 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену 25.03.2014 року державну реєстрацію іпотеки, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною. 3. Скасувати запис № 5107176 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену 25.03.2014 року державну реєстрацію обтяжень, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною. 4. Стягнути з [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , судовий збір в розмірі 1 762, 00 грн. 24.05.2019 позивач подав до суду уточнення позовних вимог, в яких просив суд: 1. Визнати недійсним Договір іпотеки, укладений 25.03.2014 року між [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , та [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , посвідчений 25.03.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрований в реєстрі за № 542, у зв`язку з його фіктивністю. 2. Скасувати запис № 5106710 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки проведену 25.03.2014 року, та запис № 5107176 про державну реєстрацію обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною. 3. Скасувати запис № 5103824 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки проведену 25.03.2014 року, та запис № 5104758 про державну реєстрацію обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною. 4. Стягнути з [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , судовий збір в розмірі 1 762, 00 грн. У судовому засіданні представник позивача Вінярський О.А . уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І., [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. До суду від її представника Даниленко Є.М. надійшли пояснення, в яких він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укрбудпостач і К» у повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу від 01.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловським А.Т., зареєстрованого в реєстрі за № 1703, між приватним підприємством «Укрбудпостач і К» та Відкритим акціонерним товариством «Лисичанськнафтопродукт» укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач Приватне підприємство «Укрбудпостач і К» придбало у Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськнафтопродукт» у власність склад № 3, а саме: будівлю операторної - літ. «A-1H, а», загальною площею 25,3 кв.м; будівлю насосної - літ. «Б», загальною площею 15,8 кв.м; гараж - літ «В», загальною площею 13,1 кв.м; гараж - літ «Г», загальною площею 51,9 кв.м; будівлю насосної - літ. «Е», загальною площею 7,0 кв.м; склад - літ. «Ж, ж», загальною площею 162,4 кв.м; № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 - огорожу; № 9 - естакаду; № 8 - водопровід; вбиральню - літ. «У»; № 10-37 - резервуари, розташовані за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 9337 кв.м. Згідно з копією договору іпотеки № 542 від 25.03.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрованого у реєстрі за № 542, [PERSON] як іпотекодержатель з однієї сторони та [PERSON] як іпотекодавець з іншої сторони уклали договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п. 2 даного договору, передає в іпотеку іпотекодержателю, а іпотекодержатель приймає від іпотекодавця в іпотеку на умовах, визначених даним договором, нерухоме майне зазначене в п. 5 даного договору. Згідно з п. 5 договору в іпотеку передаються: земельна ділянка, що розташована за адресою: Луганська область, місто Сєверодонецьк, вулиця Пивоварова, 2-а (два під літерою «А»), площею 0,8556 га, кадастровий номер [NUMBER] . Земельна ділянка належить «Іпотекодавцю» на підставі Договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. 12 липня 2013 року за реєстровим № 1572 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1627020, виданого приватним нотаріусом Михайловським А.Т.; нерухоме майно, а саме: будівля механічної майстерні - «Г», адміністративна будівля - «Л» і «Л1», навіс - «Н», естакада - № 9, розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий № [NUMBER] , що становить 2/3 (дві третіх) реальної частки складу № 3 (три), за адресою: [ADDRESS], і Нерухоме майно належить «Іпотекодавцю» на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т. 12 липня 2013 року за реєстровим № 1570 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1625532, виданого приватним нотаріусом Михайловським А.Т. Згідно з копією договору про відступлення прав вимоги від 16.04.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрованого у реєстрі за № 728, [PERSON] передала [PERSON] всі права та обов`язки за договором іпотеки від 25.03.2014, зареєстрованим у реєстрі за № 549. Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду від 09.01.2013 року у справі № 1227/9449/2012 визнано за [PERSON] право приватної власності на: будівлю механічної майстерні, інвентарний № 150, літер. «Г», адміністративну будівлю, інвентарний № 269 , літер. «Л і Л1», естакаду № 9 , інвентарний № 188. Додатковим рішенням суду від 08.02.2013 року [PERSON] майно виділено в натурі. Згідно з ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 05.04.2013 року у справі № 428/2566/13-ц визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та ПП «Укрбудпостач і К», згідно з якою ПП «Укрбудпостач і К» передає у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8556 га в [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] , що знаходиться під 2/3 частками від цілісного майнового тексу «Склад ППМ № 3», що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2013 року. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 24.06.2015 року по справі № 428/4337/14-ц рішення Сєвєродонецького міського суду від 09.01.2013 року та додаткове рішення Сєвєродонецького міського суду від 08.02.2013 року скасовані. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу відмовлено. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду від 06.04.2016 року по справі № 428/6887/15-ц витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» нерухоме майно, що було предметом договору дарування від 12.07.2013 року, а саме: будівлю механічної майстерні - літ. «Г»; адміністративну будівлю - літ. «Л і Л1»; навіс - літ. «Н»; естакаду - № 9, що становить 2/3 частки складу № 3, розташоване на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , отримане [PERSON] на підставі договору дарування від 12.07.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловським А.Т., реєстровий № 1570, та повернуто зазначене нерухоме майно в цілому у власність Приватного підприємства «Укрбудпостач і К». Право власності на витребувану нерухомість зареєстровано за ПП «Укрбудпостач і К» 18 травня 2017 року. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду від 07.03.2017 року по справі № 428/1349/16-ц витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» нерухоме майно, що є предметом договору дарування від 12.07.2013 року, а саме: земельну ділянку площею 0,8556 га, розташовану в [ADDRESS], кадастровий № [NUMBER] . Право власності на витребувану земельну ділянку зареєстроване за ПП «Укрбудпостач і К» 06 червня 2017 року. Згідно з копією рішення Господарського суду Луганської області від 22.04.2019 у справі № 913/625/18 позов Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецькнафтопродукт» про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено повністю. Зобов`язано ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» (93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, будинок 2-А, офіс 1, код ЄДРПОУ 39051870) повернути ПП «Укрбудпостач і К» ( 93100 , Луганська область, місто Лисичанськ, вул. Ворошилова, будинок 5, офіс 205, код ЄДРПОУ 33871256) нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Укрбудпостач і К», а саме: будівлю механічної майстерні - літ. «Г»; адміністративну будівлю - літ. «Лі Л1»; навіс - літ. «Н»; естакади - № 9, розташовані на земельній ділянці площею 0,8556 га, кадастровий номер [NUMBER] , що становить 2/3 частки складу № 3, за адресою: [ADDRESS]; рухоме майно (повний перелік якого зазначено у рішенні суду), яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, внаслідок укладення відповідачем оспорюваного договору іпотеки. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи те, що власником майна, яке є предметом спірного договору іпотеки, є позивач ПП «Укрбудпостач і К», який заперечує дійсність цього договору, він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном шляхом визнання іпотечного договору недійсним, а тому суд вважає правомірним звернення ПП «Укрбудпостач і К» з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Отже, з вищенаведених матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що договір іпотеки № 542 від 25.03.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрований у реєстрі за № 542, укладений між [PERSON] та [PERSON] , був вчинений всупереч вимогам ст. 5 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою не може бути предметом іпотеки нерухоме майно, яке не належить іпотекодавцю на праві власності, тобто у розумінні ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст цього правочину суперечить цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства, оскільки на момент укладення цього договору у іпотекодавця [PERSON] було відсутнє право власності на зазначене нерухоме майно, внаслідок передання нею цього майна в якості внеску до статутного фонду ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт», а дійсний власник нерухомого майна ПП «Укрбудпостач і К», не був стороною даного договору. Суд вважає, що [PERSON] , передаючи в іпотеку нерухоме майно, знала, що є засновником ТОВ «Сєвєродонецькнафтопродукт» і це майно передала до його статутного фонду, а отже, достовірно знала, що не має права розпоряджатися цим майном на свій розсуд, оскільки не була його власником на момент укладення договору іпотеки. За вказаних обставин суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] свідомо уклали договір позики № 540 та договір іпотеки № 542 без наміру створення реальних правових наслідків, обумовлених цими правочинами, тобто всупереч ч. 5 ст. 203 ЦК України, а тому суд вважає, що договір іпотеки, укладений 25.03.2014, має бути визнаний недійсним, а записи про державну реєстрацію іпотеки та про державну реєстрацію обтяжень, вчинені на підставі вказаного договору іпотеки, підлягають скасуванню. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства «УКРБУДПОСТАЧ і К» до [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України № 288 від 01.02.2018 у сумі 1762, 00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved