Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Бикова О.Ю., яка діє на підставі ордеру на надання (правничої) правової допомоги серії АХ №1019129 від 10.07.2020 року, звернулась до суду із позовом про відшкодування шкоди, у якому просила стягнути з держави на користь позивачів матеріальну шкоду у розмірі 653 158 грн., а також моральну шкоду у розмірі 650 00 грн, та покласти судові витрати на відповідача. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок неналежного здійснення державою своїх функцій в особі державних нотаріусів щодо перевірки права власності, правомірність діяльності яких вона зобов`язана гарантувати, при посвідченні приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В. договору купівлі-продажу від 18.11.2005 року, на підставі якою [PERSON] придбала у [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] , належну їй на праві власності на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова у справі №2011/525/2012 від 19.10.2005 року, та у подальшому була відчужена на підставі договору дарування [PERSON] , фактичні обставини чого -а саме недотримання вимог Наказу Міністерства юстиції України №51/5 від 17.10.2000 «Про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ», що, на її думку, вбачаються з рішень у справі №2011/525/2012 року, зокрема ухвали Харківського апеляційного суду від 29.06.2006, яким рішення, що встановлювало належність спірної квартири [PERSON] було скасовано, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Статті 8 Конвенції, зокрема заподіяння матеріальної шкоди добросовісному набувачеві у розмірі ринкової вартості вказаної квартири, та моральної шкоди, яка полягає у порушенні законного майнового інтересу, відсутності ефективного способу захисту прав позивачів, позбавлених майна, яке було набуте добросовісно. Окрім вказаних порушень позивач наводить також і той факт, що судові інстанції за сукупності одних і тих же обставин та обсягу доказів займали протилежні позиції; посилалась на те, що добросовісний набувач не може відповідати за бездіяльність влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайству, зокрема зазначаючи також і те, що держава не здійснювала протягом розумного строку встановлення фактів та обставин в порядку кримінального судочинства, а протиправні дії державних органів перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з витребуванням майна в судовому порядку. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 15.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 05.08.2020 року за Вх.№39765 надійшов відзив представника Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори на позовну заяву [PERSON] , що діє на підставі довіреності від 04.08.2020 року, яким він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора (разом з Міністерством юстиції ) не є відповідачем у справі, оскільки зі змісту позову не вбачається, якими саме діями Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори спричинено заявлену до стягнення шкоду, як обгрунтованого розрахунку сум, що стягуються одночасно на користь трьох позивачів у справі. При цьому посилається на те, що між вчиненням дій, пов`язаних із спадкуванням та витребуванням в судовому порядку квартири внаслідок оспорювання спадкоємцями підстав первинного придбання такої квартири позивачами відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок, оскільки виникнення прав [PERSON] не пов`язувалось зі спадкуванням, а той факт, що в рамках цивільної справи №2011/525/2012 спадкоємці отримали право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] з оспорюванням прав добросовісних набувачів лише підтверджує правомірність дій державних нотаріусів, при цьому Десяту (Сьому) Харківську міську державну нотаріальну контору, ані її нотаріусів не було притягнуто до будь-якої відповідальності за наслідком вчинення нотаріальних дій по спадкуванню, а також не встановлено неправомірність дій вищезазначених осіб, яка б призвела до втрати позивачем квартири та жодну нотаріальну контору дію не було визнано в установленому порядку незаконною. Представник відповідача вказує і на те, що позивачами не було зазначено, у чому саме полягала спричинення відповідачем у справі моральної шкоди, а зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі фактично не погоджуються з оцінкою обставин справи зі сторони суду та тривалістю судового процесу, як такого, на що не впливає саме Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора. Зазначає, що позивачі не позбавлені права звертатись з вимогою про відшкодування шкоди до [PERSON] як до продавця квартири, що в свою чергу додатково підтверджує необгрунтованість пред`явлених позовних вимог. Враховуючи, що [PERSON] , ані [PERSON] не позбавлялись власності на квартиру, що свідчить (поряд з іншим) про очевидну безпідставність перебування останніх у статусі позивачів. Так, [PERSON] на момент витребування квартири з чужого незаконного володіння подарувала її [PERSON] на підставі договору дарування від 15.02.2006 року, а [PERSON] взагалі ніколи не була власником квартири, а лише мала в ній зареєстроване місце проживання з 18.07.2012, на думку представника відповідача, пред`явлення позову до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори носить ознаки завідомої безпідставності та штучності, що свідчить про зловживання правом 06.08.2020 року за Вх.№39869 надійшов відзив від Державної казначейської служби України, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що обов`язковою умовою участі у цивільному судочинстві того чи іншого суб`єкта від імені Держави є відповідність позовних вимог компетенції та повноваження такого органу влади,а Міністерство юстиції не є належним відповідачем у справі, оскільки воно здійснює контроль у сфері організації та функціонування нотаріальної діяльності, і не може впливати на рішення, які приймаються нотаріусом. Стосовно вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, представник відповідача зазначає те, що Міністерство юстиції не є стороною договірних відносин, підстави для виникнення для виникнення договірних зобов`язань та, як наслідок, відповідальність за заподіяння шкоди позивачам відсутні, з урахуванням того, що підставою для звернення і вимогами про стягнення на користь позивачів матеріальної шкоди стало визнання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18.03.2019 року по справі №2011/525/2012, а відтак позивачами не доведено наявність сукупності усіх складових цивільного правопорушення, яка є обов`язковою для покладання на відповідачів такої міри відповідальності, як відшкодування збитків. Стосовно посилань представника позивачів на порушення Державою статті 1 Першого протоколу, яка передбачає захист мирного володіння фізичною особою своїм майном, є безпідставними, оскільки фактично не позивачів, а [PERSON] як законного власника нерухомого майна було позбавлено гарантованого державою права, яке відновлено за результатами судових процесів, а відтак не вбачається підстав для відшкодування моральної шкоди. Від представника третьої особи Державної казначейської служби України - Старченко С.Е., що діє на підставі довіреності від 05.01.2021 року №5-18-08/297 надійшли пояснення, яким він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з посиланням на те, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, і як наслідок моральної шкоди є безпідставними. У судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, обгрунтовуючи заявлені вимоги зокрема тим, що саме протиправна діяльність державних органів призвела до втрати житла позивачами, а відтак з останньої підлягає стягненню матеріальна шкода, що визначається вартістю квартири, та моральна шкода у розмірі 10 % вартості вказаної квартири. Представник відповідача - Сьомої ХМДНК у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що позов є безпідставним та позивачами обрано не належний спосіб захисту, зокрема не доведено, що саме внаслідок протиправної діяльності нотаріуса відбулось заподіяння матеріальної шкоди позивачам. Представник відповідача - Міністерства юстиції України заперечував проти позовних вимог у повному обсязі з обставин викладених у відзиві, зокрема посилався на те, що не є належним відповідачем у справі. Представник третьої особи -Державної казначейської служби України у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за недоведеністю спричинення матеріальної та моральної шкоди позивачам саме відповідачами у справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи №638/9600/20, а також витребувані на підставі ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 13.10.2020 року матеріали справи №2011/525/2011, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а також у сукупності з точки зору їх достатності,

Outcome: dismissed