Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що 06.03.2013 набрало законної сили рішення Олександрійського міськрайонного суду від 09.11.2012 року, яким між сторонами було розірвано шлюб. 28.03.2013 року відповідач подарував позивачу 2/5 частки вказаного будинку. З того часу на підставі договору дарування позивач є власницею зазначеної частки будинку. Відповідач зареєстрований в будинку, однак з 2013 року в ньому не проживає, його речей в будинку немає. Жодних договорів найму, піднайму житла тощо між сторонами укладено не було. Отже, після відчуження частки на будинок правові підстави для проживання відповідача в ньому відсутні. На численні прохання позивача відповідач знятися з реєстрації відмовляється. Реєстрація відповідача в квартирі створює для позивача перешкоди в користуванні нею, вона не може оформити субсидію по оплаті комунальних послуг. Крім того, 07.08.2020 року набрало законної сили рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.04.2020 року, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування 2/5частки будинку. Враховуючи викладене відповідач втратив право користування жилим приміщенням. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.02.2021р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та її представник, належним чином повідомлені про час, місце і дату розгляду справи, не з`явились, натомість від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, при цьому зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно довідки управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг від 17.12.2020 року, вих.№1619/47/16, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 05.02.2021 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача на 22.03.2021 року 15год. 00хв. на розгляд зазначеної цивільної справи. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2\~ст. 16 ЦК України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Судом встановлено, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 09.11.2012 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 06.08.2013 року. Згідно копії договору дарування від 28.03.2013 року [PERSON] передав належну йому 2/5 частки житлового будинку з належною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, розташованого під [ADDRESS] , у власність [PERSON] , а остання прийняла їх. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Радовою С.В., зареєстровано в реєстрі за №412(а.с.5). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.08.2016 року №65226603, власником 3/5 частки будинку [ADDRESS] є [PERSON] , а власником 2/5 частки вказаного будинку є [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки про склад сім`ї від 21.10.2020 року №1754, виданої квартальним комітетом №12, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , - власник, [PERSON] , [INFO] , - дочка власника. [PERSON] , [INFO] , - колишній чоловік власника, за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає(а.с.7). Відповідно до акту про склад сім`ї за адресою: [ADDRESS] від 21.10.2020 року №1753, за вказаною адресою зареєстровані та проживають: власник [PERSON] , дочка власника [PERSON] . Колишній чоловік власника [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований, але з 2013 року не проживає, його речі відсутні(а.с.8). Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.04.2020 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування 2/5 частин будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-12). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин. Реєстрація відповідача в квартирі, яка належить позивачу, створює для останньої перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, вона позбавлена можливості оформити субсидію, змушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, який зареєстрований в квартирі, але фактично не проживає . Судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним, оскільки позивач на їх стягненні з відповідача не наполягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved