Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

представник позивачки - адвокат Пащук Т.С. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса № 13291 від 18.12.2020 таким, що не підлягає виконанню, треті особи: Дубенський МРВ ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.03.202 на адресу позивачки надійшов виклик старшого державного виконавця Шкарнеги С.М., яким позивачку було зобов`язано з`явитися до державного виконавця 19.03.2021 з метою при примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Баршацького І.В. від 18.12.2020 №13291. Виконавче провадження було відкрито 03.03.2021 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 17520 грн. В матеріалах виконавчого провадження міститься кредитний договір від10.10.2028 № 431260 між позивачкою та ТОВ «Мілоан», який не підписаний жодною зі сторін. Позивачка заперечує факт існування заборгованості як перед відповідачем, так і перед ТОВ «Мілоан», оскільки ніяких кредитних договорів не укладала з ними. Враховуючи наведене просить визнати виконавчий напис нотаріуса № 13291 від 18.12.2020 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 25 травня 2021 року ухвалою суду закрито провадження та призначено справу до судового розгляду, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. матеріали нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису №13291 від 18.12.2020, витребувано у Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) матеріали виконавчого провадження № 64685755. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Пащук Т.С. подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Відзиву на позов не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Дубенський МРВ ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2021 Дубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження ВП № 64685755 на підставі виконавчого напису № 13291 від 18.12.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. (а.с. 14). Виконавче провадження відкрито за заявою ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» та здійснюється Дубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) (а.с. 9-18). Представник позивачки вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, зазначаючи, що у нотаріуса не було повноважень на вчинення виконавчого напису на кредитні договори, які нотаріально не посвідчені, а при вчиненні виконавчого напису не було необхідних документів, що підтверджують безспірність зазначеної заборгованості. Сам по собі факт подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У постанові від 10.04.2019 Верховний Суд України по справі №201/11696/16-ц зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема, доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Отже, на думку суду, у даному випадку нотаріус не уповноважений на видачу виконавчих написів за вказаним кредитним договором, зокрема через те, що останній нотаріально не завірений, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідач не надав підтвердження зворотнього. Тому, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 908 грн за позовну заяву та 454 грн. за подачу заяви про забезпечення позову. У відповідності до ч. 4 ст. 136 ЦПК України, у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову. Таким чином, позивачу необхідно повернути сплачений судовий збір у розмірі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved