Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в обґрунтування якого зазначив, що відповідач споживав електричну енергію за адресою [ADDRESS] . Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, порушував умови договору, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за спожиту електроенергію, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 61235,14 гривень. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» суму заборгованості у розмірі 61235,14 гривень за спожиту електричну енергію, 1019,81 гривень 3% річних, 1240,78 гривень пені, 582,94 гривень інфляційних витрат та судовий збір у розмірі 2102,00 гривень. Ухвалою суду від 18 травня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином\~\~повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електроенергії за адресою [ADDRESS] згідно договору про користування електричною енергією відкритий особовий рахунок №5910024 (а.с.14). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є будинок [ADDRESS] (а.с.32). За вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги - водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги - стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК Україниза договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно із п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що за умови встановлення факту надання відповідними організаціями послуг з постачання електричної енергії, відсутність договору про користування електроенергією, який має бути укладений між споживачем або власником будинку та постачальником, не звільняє таку особу від обов`язку оплатити вартість спожитої електроенергії. Судом також встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію, а відповідач всупереч умовам укладеного Договору не здійснює плату за електричну енергію. Згідно довідки про обсяги споживання електричної енергії за особовим рахунком №5910024 споживач [PERSON] у період з січня 2019 року по вересень 2019 року за адресою [ADDRESS] спожив електричної енергії загалом 36991 кВт*г (а.с.9). З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у сумі 61235,14 гривень за період з січня 2019 року по вересень 2019 року (а.с.10). Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано. Згідно Комерційної пропозиції, за внесення платежів, передбачених умовами Договору з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, індивідуальний побутовий споживач та колективний побутовий споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,01 відсотка від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом усього періоду прострочення зобов`язання, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ст. 625 ЦК України на суму заборгованості нараховуються інфляційні втрати та 3% річних від суми боргу за весь період прострочення. Відповідачем було порушено виконання грошового зобов`язання з оплати послуг за спожиту електроенергію, а тому суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача сплати індексу інфляції, трьох процентів річних та пені. Згідно наданого представником позивача розрахунку індекс інфляції, три відсотки річних та пеня за період з 21 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року складає 582,94 гривень, 1019,81 гривень та 1240,78 гривень відповідно (а.с.11-13). Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов`язання по сплаті коштів за надані комунальні послуги не виконує, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає що звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин, а позов таким, що підлягає задоволенню. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень.

Outcome: approved