Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 18.04.2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 15427,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком кредитний Договір. Зазначає, що банк свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у звязку з чим станом на 06.02.2017 року має заборгованість у розмірі 30973,93 грн. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 30973,93 грн. за кредитним договором №б/н від 18.04.2013 року та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів прийшов до висновку про можливість задоволення позову виходячи з наступного. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 18.04.2013 року між сторонами було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н на суму кредитного ліміту 15427,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом про що свідчить генеральна угода з умовами і правилами надання банківських послуг, підписана відповідачем (а.с.5-30). Відповідно до п.1.1.3.2.11. умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконання зобовязань перед банком. Не виконуючи належним чином свої зобовязання за кредитним договором, згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 18.04.2013 року, укладеного між сторонами, станом на 06.02.2017 року за відповідачем утворилася заборгованість на загальну суму 30973 (тридцять тисяч девятсот сімдесят три) грн. 93 коп., яка складається з наступного: 10983 (десять тисяч девятсот вісімдесят три) грн. 36 коп. заборгованість за кредитом; 5728 (пять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 00 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 12301 (дванадцять тисяч триста одна) грн. 24 коп. заборгованість за пенею та комісією; 1961 (одна тисяча девятсот шістдесят одна) грн. 33 коп. штраф відповідно до п.2.2 генеральної угоди (а.с.4). Згідно з ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved