Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з нього суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 1775,90 гривень. Позовну вимоги обґрунтовує наступним. 18.08.2015 відповідач звернувся до позивача з особистою заявою про надання статусу безробітного на підставі якої 18.08.2015 надано статус безробітного, ознайомлено з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, визначеними Законом України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Однак під час перебування на обліку в Центрі зайнятості відповідач знаходився у трудових відносинах, на підставі чого мав роботу та зайнятість та відносився до зайнятого населення., у зв'язку з чим не мав права перебувати на обліку у Центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю. Також відповідач не повідомив Центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття. Згідно наказу ТОВ «КОН-ЛЕКС» від 25.11.2015 №207-к діяльність відповідача в межах трудових відносин на підставі даного наказу мала оплатний характер. Сума отриманої допомоги по безробіттю у період з 25.11.2015 року по 02.03.2016 складає 1775, 90 гривень. Представник позивача Маріупольського міського центру зайнятості у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку про причини неявки суду не повідомлено. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідач звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного 18.08.2015 року. Наказом від 20.08.2015 року № НТ150820 відповідачу наданий статус безробітного. Наказом від 25.08.2015 року № НТ150825 відповідачу призначена допомога по безробіттю, виплата якої розпочата з 25.08.2015 року. Наказом від 20.10.2015 року № НТ151020 відповідачу скорочена виплата допомоги по безробіттю у зв'язку із недотриманням безробітнім рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню на строк з 20.10.2015 по 03.11.2015 року. Наказом від 06.11.2015 року №НТ151106 відповідачу поновлена виплата допомоги по безробіттю з 03.11.2015 року. Наказом від 03.03.2016 року №НТ160303 позивачем припинена виплата відповідачу допомоги по безробіттю та припинена реєстрація як безробітного. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 03 березня 2016 року №143 було встановлено, що [PERSON] працював в ТзОВ «Кон-Лекс» з 25.11.2015 р. по 07.12.2015 на умовах трудового договору та звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (неповажна причина). Факт працевлаштування у період перебування на обліку в Центрі зайнятості підтверджено. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Тобто, відповідач з моменту укладання трудового договору від 25.11.2015 року став відноситись до зайнятого населення, на підставі чого втратив право на отримання допомоги по безробіттю, знехтував своїм обов'язком своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення, та умисно приховав дані відомості (надав недостовірні дані). Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності від 15.06.20.15 № 613, допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного. Також, згідно з п. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до абз. 19 пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних з дня встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації. Згідно з п. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з пп. 4 п. 2 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема про п. 8 даної норми - встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів). Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] не повідомив Маріупольський міський центр зайнятості про працевлаштування до ТОВ «Кон-Лекс» 25.11.2015 охоронцем (а.с.17) , та продовжував приховувати відомості про це, тим самим незаконно отримував допомогу по безробіттю, усвідомлюючи незаконність своїх дій, оскільки за заявою від 18.08.2015 року був ознайомлений зі своїми обов'язками як зареєстрованого безробітного /а.с. 7/. Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, стосовно даного спору, майнова шкода, заподіяна позивачу відповідачем, полягає в тому, що відповідач отримував допомогу по безробіттю незаконно (знехтував своїми обов'язками). Оскільки відповідач працював у ТОВ «Кон-Лекс» у період з 25.11.2015 по 02.03.2016 суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача суми заборгованості, відповідно довідці від 03.03.2016 року у сумі 1775,90 грн. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved