Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (далі за текстом (ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ») звернулися до суду з вказаним позовом, яким просили стягнути з [PERSON] на їх користь 41 023,87 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, а також судові витрати з судового збору в розмірі 1 378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 29 березня 2012 року між ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АВ/2581906, строк дії якого з 29 березня 2012 року по 28 березня 2013 року. Згідно умов Полісу, ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., розмір франшизи - 1 000,00 грн. Відповідно до Полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 211440», державний номер [NUMBER]. 24 лютого 2013 року о 22 годині 30 хвилин на перехресті вул. Танкопія з вул. Харківських Дивізій в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 211440», державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Chevrolet Lacetti»,державний номерний знак [NUMBER]. Відповідач своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, що підтверджується постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року, якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень. В результаті ДТП пошкоджено транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», державний номер [NUMBER]. Враховуючи, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, винуватця ДТП, застрахована в СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» згідно Полісу № АВ/2581906, власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу «Chevrolet Lacetti»звернувся до СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ»із заявою про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet Lacetti» проведено його огляд, про що складено Протоколи огляду транспортного засобу та Звіт № 23/02/13, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 63 933,07 грн. 15 травня 2013 рок СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено розрахунок суми матеріального збитку в розмірі 41 023,87 грн. та складено Страховий акт № 0274.609.13.01.01, відповідно до якого розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, складає 41 023,87 грн. 24 травня 2013 року ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу у розмірі 41 023,87 грн. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. Представник ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи,в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з даним позовом за межами вказаного строку. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 березня 2012 року між ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АВ/2581906, строк дії якого з 29 березня 2012 року по 28 березня 2013 року. Згідно умов Полісу, ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000,00 грн., розмір франшизи - 1 000,00 грн. З вищевказаного Полісу вбачається, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 211440», номерний знак [NUMBER]. Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 лютого 2013 року, завдано з вини відповідача[PERSON] Згідно звіту № 23/02/13 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкон-Капітал», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок ДТП 24 лютого 2013 року, складає 63 933,07 грн. (а.с. 10). Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 27 лютого 2013 року [PERSON], яка є власником транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], звернулася до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із пошкодженням 24 лютого 2013 року вищевказаного транспортного засобу, яким керував [PERSON] Відповідно до страхового акту № 0274.609.13.01.01 від 15 травня 2013 року та розрахунку страхового відшкодування до нього, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 41 023,87 грн., що підтверджується Витягом з відомості № 158 від 24 травня 2013 року Виплат страхового відшкодування. За змістом ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на те, що відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування - 41 023,87 грн. В судовому засіданні відповідачем заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, у зв'язку з наявністю вищевказаного клопотання, суд розглядає питання про застосування позовної давності. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, перебіг позовної давності для вимоги про відшкодування збитків, заподіяних страховику у зв'язку із виплатою страхового відшкодування, розпочався з дня виплати страховиком страхової суми, тобто з 24 травня 2013 року та сплив 24 травня 2016 року. Позов страховиком пред'явлено до суду 25 липня 2016 року, що підтверджується реєстраційним штампом суду, проставленим відповідно до «Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді», затвердженої наказом державної судової адміністрації України 27.06.2006 № 68, тобто після сплину позовної давності, встановленої у три роки. Матеріали справи не містять доказів поважності причин пропуску позивачем строку позовної давності, визначеною законом у три роки, для звернення до суду. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин позовної давності та ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову через сплив позовної давності. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed