Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Представник позивача Сеник С.Г. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за послуги зв'язку, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.07.2002року між ЗАТ «Український мобільний зв'язок», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», та [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку. Згідно умов договору Оператор надає Абоненту послуги мобільного зв'язку, а Абонент зобов'язується користуватися послугами мобільного зв'язку та своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера і мережі мобільного зв'язку Оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку. 05.12.2013 року у зв'язку з наявністю у відповідача заборгованості за надані послуги, договір було розірвано за ініціативою позивача. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги зв'язку у сумі 1324,89 грн., заборгованість по сплаті збору до Пенсійного фонду України у сумі 10,51 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, у випадку неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засiдання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29 липня 2002 року між ЗАТ «Український мобільний зв'язок», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку №1.10541023/831018, згідно умов якого Оператор надає Абоненту послуги мобільного зв'язку в межах України. Міжнародний телефонний зв'язок здійснюється з країнами, що визначаються за вибором UMC. Оператором виконані взяті на себе зобов'язання за договором №1.10541023/831018 від 29.07.2002 року щодо надання вказаних вище послуг. Відповідно до п.2.4 Договору Абонент зобов'язаний користуватись послугами мобільного зв'язку у повній відповідності до умов цього Договору та Умов (Правил) користування мережами мобільного зв'язку Оператора; своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку Оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку. Фактичне використання Абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена Абонентом; сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу. Згідно пункту 3.1,3.2 Договору нарахування за надані послуги мобільного зв'язку здійснюється згідно з тарифами UMC, які є невід'ємною частиною цього Договору. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Рахунки за надані послуги та авансові внески Абонент сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок Оператора або кредитною карткою в національній валюті України. Рахунки підлягають оплаті в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Так, пунктом 4.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату рахунків Абонент сплачує пеню в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, якщо діючим законодавством України не передбачено іншого розміру пені. Згідно п.5.1 Договору до відносин між Оператором та Абонентом, які прямо не врегульовані цим Договором, застосовується відповідне законодавство України, та зокрема - Закон України «Про телекомунікації». Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань 05.12.2013 року вказаний договір було розірвано за ініціативою позивача та заборгованість відповідача за надані послуги мобільного зв'язку складає 1324,89 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Крім того, згідно з п.п. 15-12,15-14,15-15 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою КМУ №1740 від 03.11.98 року, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку сплачують підприємства, установи та організації, фізичні особи, які користуються послугами стільникового рухомого зв'язку. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, сплаченої споживачами цих послуг оператору, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних дзвінків, абонентську плату, плату (надбавку) за роумінг, суму страхового завдатку, авансу, вартість інших спеціальних послуг, зазначених у рахунку на оплату послуг стільникового рухового зв'язку. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку сплачується платниками збору оператору одночасно з оплатою ними зазначених послуг. Згідно наданих розрахунків позивача, заборгованість відповідача зі сплати збору до ПФУ становить 10,51 грн. За таких обставин, беручи до уваги, що зобов'язання за договором відповідачем не виконується, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved