Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є споживачем послуги теплопостачання, що надаються за адресою: [ADDRESS] , та повинна оплачувати дані послуги щомісяця. Разом з тим, відповідач своєчасно не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим, за останньою утворилася заборгованість у розмірі 23353,73 гривень. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму бору по оплаті за централізоване опалення в розмірі 23353,73 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року, матеріали справи за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення було передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2021 року для розгляду справи визначено суддю Мачуського О.М .. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 31 березня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до суду не подавались. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що проти заочного порядку вирішення справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Позивачем відповідно до державної програми забезпечення населення України постачаються послуги теплопостачання в будинку [ADDRESS] , де знаходиться належна відповідачу квартира, а тому між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» та відповідачем встановились фактичні відносини з приводу надання зазначених послуг. Постачання теплової енергії у період з січня 2014 року по квітень 2020 рокур. за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами про подачу теплоносія та про його відключення від 26.03.2014 року, 27.10.2014 року, 15.04.2015 року, 16.10.2015 року, 08.04.2016 року, 24.10.2016 року, 25.03.2017 року, 26.10.2017 року, 03.04.2018 року, 08.11.2018 року, 06.04.2019 року, 30.10.2019 року. Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по центральному опаленню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України Про житлово-комунальні послуги , Закону України Про теплопостачання , Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг) , як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. За змістом статті 322 ЦК України, статті 162 ЖК України власники або наймачі житла зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Також, за правилами, встановленими пунктом 5 частини 2 статті 7 «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Так, згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Порядку обліку та оплати послуг, визначеного в Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15. Всупереч вказаним вимогам чинного законодавства України, відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги за період з 01.2014 року по 04.2020 року не сплачувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за централізоване опалення. Відповідно до розрахунку позивача, сума заборгованості за надані послуги централізованого опалення, згідно визначених у різні періоди відповідних тарифів, за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачу, складає 23353,73 гривень. Позивачем на адресу [PERSON] направлялось повідомлення про необхідність сплати заборгованості за теплову енергію, однак борг відповідачем не сплачено. Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за спожиті послуги централізованого опалення у розмірі 23353,73 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved