Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання частково недійсним кредитного договору та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого кредитодавець зобов'язався надати позичальнику грошові кошти на придбання автомобіля VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см. 2013 року випуску. Відповідно до п.1.1 загальних умовах кредитування, які є додатком до кредитного договору , ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язався подавати позичальнику кредит у сумі , визначений у кредитному договорів гривні. Однак за умовами кредитного договору всі платежі, які сплачуються позичальником , розраховуються за обмінним курсом іноземної валюти. 03.07.2014 року ТОВ «Порше Мобіліті» було надіслано - вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором у сумі 106625,88 грн. 15.08.2014 року ТОВ «Порше Мобіліті» було надіслано - вимогу про заборгованість з повернення кредиту у сумі 115101,83 грн. В вимозі від 03.10.2014 року заборгованість склала у сумі 108182,49 грн. Постановою головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції від 20.01.2015 року ВП № 46110405 було відкрито виконавче провадження по виконавчому напису № 1645 від 04.10.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу на звернення стягнення на транспортний засіб VW , модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см. 2013 року випуску, що належить на праві власності [PERSON] задовольнивши вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» в розмірі 140854,34 грн. Позивач [PERSON] вважає що умови Кредитного договору та додатків до нього є несправедливими та такими , що суперечать вимогам чинного законодавства, виходячи з норм які зазначені в ст.524 ЦК України, ч.1 ст. 1054,1055 ЦК України, ч.1 ст. 1049 ЦК України. Крім того необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню і скасувати його, позивач обгрунтовує тим, що виконавчий напис, було вчинено з порушенням законодавства, він не відповідає вимогам закону, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Представником відповідача до суду було подано заперечення відповідно до яких загальний розмір щомісячного платежу протягом усього часу дії договору є незмінним та становить еквівалент 295,85 доларів США, відповідно до графіку погашення кредиту , за обмінним курсом , що є чинним станом на робочий день, що передує дню встановлення рахунка. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний надати позивачу кредит у сумі, визначеній в договорі в українських гривнях. Крім того сторони встановили відповідні еквіваленти суми кредиту у доларах США. У зв'язку з неповерненням суми кредиту та заборгованості за договором згідно вимоги відповідача у встановлений 30- денний термін, ТОВ «Порше Мобіліті» правомірно звернувся до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі з урахуванням відшкодування судових витрат. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. в судове засідання не з'явився, був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи: ВДВС Києво -Святошинського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.12.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого кредитодавець зобов'язався надати позичальнику грошові кошти на придбання автомобіля VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см., 2013 року випуску. Сторонами також було підписано загальні умови кредитування та додаткова угода. Для погашення кредиту між сторонами був підписаний графік погашення кредиту. У зв'язку з неналежним виконанням умов договору та порушення термінів сплати чергових платежів та інших платежів 03.07.2014 року [PERSON] від ТОВ «Порше Мобіліті» було надіслано вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором у сумі 138908,97 грн. ( вимога була отримана 16.07.2014 року , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення) ; 15.08.2014 року вимога (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором у сумі 157572,54 грн.; 03.10.2014 року вимога (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором у сумі 159040,99 грн. Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 04.10.2014 року запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб VW , модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см. 2013 року випуску, що належить на праві власності [PERSON] задовольнивши вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» в розмірі 140854,34 грн. Постановою головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції від 20.01.2015 року ВП № 46110405 було відкрито виконавче провадження по виконавчому напису № 1645 від 04.10.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу . Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки. Пунктом 1.3.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору), передбачено, розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладання кредитного договору, у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до встановлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, при цьому для розрахунку використовується обмінний курс , чинний станом на робочий день, що передує дню встановлення рахунка. Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни або обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору , по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником. Відповідно до п.п. 2.4., 2.5. загальних умов кредитування, нарахування процентів: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, процентна ставка складає 9,90% та є змінною. Відповідач виконав свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором та надав кредит в розмірі 80073,43 грн., що в еквіваленті складає 9650,89 доларів США, та додатковий кредит у розмірі 37853 грн. що в еквіваленті складає 4562,25 доларів США. , сума додаткового кредиту -2 у розмірі 7206,75 грн. що в еквіваленті складає 868,60 доларів США Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України яка визначає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування, підписанням даних умов позичальник підтверджує, що Компанія належним чином ознайомила позичальника із інформацією, передбаченою ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а також що позичальник ознайомився з правилами надання фінансових послуг, затверджених компанією. Пунктом 9.6 загальних умов кредитування передбачено, що позичальник підтверджує, що йому надано вичерпну інформації про умовами надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника . Таким чином, своїм підписом позивач підтвердив, що його ознайомили з правилами надання фінансових послуг та зі ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, передбачено, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для визнання недійсним кредитного договору, про те як зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України, передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостої статті 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави іі суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно положень ч.ч.1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності йог наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Підписавши вказаний кредитний договір № 50010950 від 23.12.2013 року, додаткову угоду до кредитного договору позивач вступив в договірні відносини з відповідачем. У вказаному договорі сторони визначили права та взяли на себе певні обов'язки, визначені у договорі, зокрема із зазначенням терміну виконання зобов'язань відповідачем. У відповідності зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позичальник зобов'язаний повернути позику у тій валюті, в якій отримав кредит. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, визначення еквіваленту в іноземній валюті, суми, що підлягає сплаті у гривнях, не суперечить чинному законодавству України. Згідно положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно частини 6 статті 19 Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Частинами 1, 2, 5 статті 18 Закону визначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 р., нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Частиною 2 п. 282 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 р. передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті», третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Хижняк А. М., ВДВС Києво -Святошинського районного управління юстиції про визнання частково недійсним кредитного договору та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не підлягають задоволенню. В задоволенні вимоги представника відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення з позивача [PERSON] судових витрат у розмірі 10000 грн. відмовити, оскільки суду не було надано належним проведеного розрахунку . На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed