Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами 17.01.2011 року був укладений договір № б/н. [PERSON] отримав кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2017 року має заборгованість у сумі - 84104 грн. 07 коп., яку позивач і просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 02 квітня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження призначено перше судове засідання на 26 квітня 2018 року. 26 квітня 2018 року відкладено перше судове засідання на 31 травня 2018 року, представник позивача надала заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю часу для надання відповіді на відзив. 31 травня 2018 року відкладено розгляд справи на 19.06.2018 року, визнано явку представника позивача обов'язковою. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, 17.04.2018 року надав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити позивачу у повному обсязі, договору не укладав, гроші не отримував і заперечує факт виконання кредитних зобов'язань, так як вони не виникли. Вказує, що не підписував «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку». Просить суд застосувати строк позовної давності при стягненні заборгованості по кредиту. 19 червня 2018 року відповідач надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю часу для ознайомленням з відповіддю на відзив та підготовкою обґрунтованої відповіді, яка судом до уваги не береться, оскільки до заяви не додано жодного доказу обґрунтованості даного клопотання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: між сторонами 17.12.2011 року був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був повідомлений про зміст цих умов та Правил та про розміщення їх тексту на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено в самій анкеті. Згідно з положеннями статтей 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши анкету-заяву, прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2017 року за ним числиться заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 84104 грн. 07 коп., яка складається з наступного: 6098 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 69891 грн. 69 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3632,99 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3981,15 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-8). Всього заборгованість в сумі - 84104 грн. 07 коп. Доказів на спростування вказаного розрахунку відповідачем суду надано не було. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, із розрахунку 360 календарних днів на рік. В анкетах-заявах у полі клієнт «П.І.Б. підпис» зазначено прізвище, ім'я та по-батькові відповідача. За змістом п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт (відповідач) надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком. Так, із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження руху коштів по картковому рахунку відповідача, а також встановлення кредитного ліміту на суму 1000 грн., який в подальшому змінювався, що відповідач користувався вказаними коштами, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідну виписку по рахунку. Із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не лише знімав грошові кошти, але й частково погашав заборгованість. Факт отримання кредитної картки «Універсальна» було зафіксовано фотографуванням клієнта відповідно до п.1.1.7.40 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість банку здійснювати заміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримував повідомлення від клієнта про свою незгоду зі змінами, рахується, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п. 1.1.2.3 Умов та правил, клієнт зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунків та про проведені операції по рахункам. Пунктом 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за незгодою зі зміною правил та/або «Тарифів Банку», позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стосовно стягнення сум штрафів, а саме фіксована частина 500 грн. та процентна складова 3981,15 грн., суд має зазначити, що згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто Банк неправомірно просить одночасно застосувати подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Статтею 611 ЦК України, передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених законом. Що стосується клопотання відповідача, про застосування строку позовної давності, то суд виходить із наступного: Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа№6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договоро,м б/н від 17.12.2011 року відповідач здійснював часткове погашення заборгованості по кредиту і останній платіж було здійснено 28 червня 2015 року, у зв'язку з чим відсутні підстави застосування строку позовної давності та відсутні підстави для відмови у задоволені позову. Разом з тим, враховуючи, що відповідач у відзиві просив застосувати строк позовної давності, суд вважає, що розмір пені підлягає зменшенню з 3632 грн. 99 коп. до 2400 грн. (розмір пені за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року). Частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню частково. На підставі ст. ст. 526, 549, 610-612, 625, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial