Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом про стягнення з [PERSON] 41 717,00 гривень заборгованості за договором позики. Позов мотивує тим, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 07.04.2016 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 29315 в електронній формі на суму 1000 гривень, строком на 14 днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний позичальником. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцать грн.) за перший день користування позикою, 1,9% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 договору. 21.04.2016 року термін повернення позики закінчився, проте відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, а тому, станом на 12.04.2019 року у відповідача перед ТОВ «Веллфін» виникла заборгованість у розмірі 41 717,00 гривень, з яких: 1 000,00 гривень - основний борг, 20 463,00 гривень - заборгованість по відсоткам, 20 254,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2019 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав ___.07.2019 року. Відповідач у наданий судом строк та станом на 24 липня 2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 07.04.2016 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем було укладено договір позики № 29315. Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. Договір позики був укладений на підставі заяви позичальника № 15378 від 07.04.2016 року (а.с.26-32). Відповідно до умов договору позики відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) було надано позику в розмірі 1 000,00 гривень, строком на 14 днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцать гривень) за перший день користування позикою, 1,9% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 3,8 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 договору. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Веллфін» визначають порядок і умови надання ТОВ «Веллфін» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «Веллфін», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «Веллфін» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до п.11.7 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою більш ніж на три банківські дні, відповідач зобов`язаний сплатити ТОВ «Веллфін» разовий штраф у розмірі 5 % від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 4,5 % в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Відповідно до умов Розділу 4 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті ТОВ «Веллфін», із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому відповідачу було перераховано грошові кошти. Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» передбачено, що одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби пластикові банківські картки, які емітовані у установленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. платіжна картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «Веллфін» свої зобов`язання за договором позики виконало повністю, що підтверджується повідомленням, згідно якого 07.04.2016 року через систему прийому платежів «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн» було проведено успішно видачу займу на сайті CREDITUP.COM.UA (1000,00) на карту клієнта (а.с.43). Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим станови на 12.04.2019 року у відповідача перед ТОВ «Веллфін» виникла заборгованість у розмірі 41 717,00 гривень, з яких: 1 000,00 гривень - основний борг, 20 463,00 гривень - заборгованість по відсоткам, 20 254,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.42). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно з платіжним дорученням № 276 від 24.04.2019 року сплачено судовий збір в сумі 1 921,00 гривень (а.с.9). На підставі викладеного та

Outcome: approved