Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

представник позивачки адвокат Калінін С.К. звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Прайм Альянс», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. № 1189 від 04.06.2020, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у сумі 19\~875,01 гривень. Позов обґрунтовує тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності підстав рахувати заборгованість перед відповідачем, оскільки виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, а відтак на документі, який не передбачений переліком № 1172. На підставі спірного виконавчого напису (хоча і було допущено опису у написанні його номеру), приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62953092 від 04.09.2020. 04.10.2021 відповідачем було подано відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне. 15.01.2014 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №К53133515639В (далі - Кредитний договір), у відповідності до якого остання отримала грошові кошти у сумі 17\~800 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10% річних. У зв`язку з неналежним виконанням позивачкою умов Кредитного договору, за нею утворилася кредитна заборгованість. 27.08.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №270815нв (далі - Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до позивачки за Кредитним договором №1153133515639В від 15.01.2014. В подальшому, 29.01.2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до позивачки за Кредитним договором №К53133515639В від 15.01.2014 року. На підставі зазначеного договору, 05.03.2019 [PERSON] було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, в якій детально описувалися складові заборгованості, строки її погашення, пропозиція щодо добровільного врегулювання кредиту та наслідки не виконання умов вимоги, а саме: у разі залишення вимоги без задоволення ТОВ «ФК «Прайм Альянс» має намір звернуться до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Направлення вимоги підтверджується списком №16029-110-29 згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошта. Підтвердженням належного повідомлення боржника у разі відправлення згрупованих поштових відправлень розрахунковий документ і копія списку відправлень, що підтверджується постановою Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №820/1186/17. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Пунктом 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. У п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року вказано, що Нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1)якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.4 зазначеного Порядку, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.3 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Оскільки зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі сплавом строку виконання, а за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений, моментом вимоги є перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимогу перебіг давності починається зі спливом цього строку. З огляду на вказане, оскільки вимога, яка була направлена [PERSON] 05.03.2019 була залишена без виконання, то саме з цього часу у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Ухвалою від 07.07.2021 відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 07.07.2021 забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення з вказаним виконавчим написом. Третя особа пояснення щодо позову та відзиву не надала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15 січня 2014 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R53133515639В , відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти у сумі 17800,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10% та строком повернення кредиту до 15.01.2017 включно. 27 серпня 2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №270815нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до [PERSON] за Кредитним договором №1153133515639В від 15.01.2014. 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до [PERSON] за Кредитним договором № R53133515639В від 15.01.2014 року. 05 березня 2019 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направило на адресу [PERSON] цінним листом з описом вкладення Вимогу про погашення кредитної заборгованості Вих.№ В/14/02/1917 від 18.02.2019, в якій було повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначено складові заборгованості, строки її погашення, пропозиція щодо добровільного врегулювання кредиту та наслідки не виконання умов вимоги. Направлення вимоги підтверджується списком №16029-110-29 згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошта. 04 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокією Юріївною було вчинено виконавчий напис № 1189, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за кредитним договором № R53133515639В, укладеним між нею та ПАТ «ВТБ Банк», у сумі 19875,01 гривень. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 29.01.2019 по 10.03.2020. Сума заборгованості складає 19678,23 гривень, в тому числі: заборгованість по основному боргу (тілу кредиту) 15295,43 гривні, заборгованість по відсоткам 1049,30 гривень, комісії 3333,50 гривні. Сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису 196,78 гривень, а всього 19875,01 гривень. Станом на 05.07.021 щодо [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Дмитром Юрійовичем в межах виконавчого провадження № 62953092 здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця від 04.09.2020 було відкрито виконавче провадження № 62953092, в результаті якого 12.05.2021 прийнято постанову про арешт коштів боржника, 17.09.2020 прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 908 гривень, сплачений нею за подання позову, а також 454 гривні за заяву про забезпечення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved