Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Представник позивача, Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за активну електричну енергію, в якому вказує, що 11.09.2002 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» (Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго») та побутовим споживачем [PERSON] був укладений Договір про користування електричною енергією № 14878. За умовами Договору, кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: Електропостачальник взяв на себе зобов`язання постачати Споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а Споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. На підставі Договору ПАТ «Запоріжжяобленерго» відкрило особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на ім`я Боржника та проводило постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . В період часу з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року Боржником було спожито електричної енергії на загальну суму 3557,16 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача борг за спожиту електричну енергію у сумі 3557,16 грн. та понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, прохає суд позовну заяву задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.09.2002 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» (Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго») та побутовим споживачем [PERSON] був укладений Договір про користування електричною енергією № 14878. За умовами Договору, кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: Електропостачальник взяв на себе зобов`язання постачати Споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а Споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. Пунктом 29 договору сторони обумовили, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення або розірвати. На підставі Договору ПАТ «Запоріжжяобленерго» відкрило особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та проводило постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно п.3 ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про ринок електричної енергії» електропостачальник має права на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Згідно з п. 42 ПКЕЕН, побутовий споживач зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктом 20 ПКЕЕН передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. У зв`язку із невиконанням своїх договірних зобов`язань щодо оплати вартості спожитої електричної енергії у відповідача виник борг за спожиту активну електроенергію за період з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року в сумі 3557,16 грн., який до теперішнього часу не сплачено, що підтверджується відповідним розрахунком. Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачкою не оспорюється, так як будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано. Відповідно до ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, а саме 2270,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved