Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами 11.06.2010 року був укладений договір № б\\н. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови договору, не виконала їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 24.06.2018 року має заборгованість у сумі 14709 грн. 93 коп., яку позивач і просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 20 серпня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження призначено перше судове засідання на 12 вересня 2018 року. 12 вересня 2018 року відкладено розгляд справи у звязку з витребуванням додаткових доказів на\~ 03 жовтня 2018 року. 03 жовтня 2018 року змінено склад суду, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 31 жовтня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у судове засідання не прибула, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надала. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: між сторонами 11.06.2010 року був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушила умови договору, не виконала їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 24.06.2018 року за нею числиться заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 14 709 грн. 93 коп., яка складається з наступного: 6 116 грн. 87 коп. нараховано відсотків за користування кредитом; 7 679 грн. 50 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 676,66 грн. штраф (процентна складова)\~ (а.с.6).\~ Всього заборгованість в сумі 14709 грн. 93 коп. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стосовно стягнення сум штрафів, а саме фіксована частина 500,00 грн. та процентна складова 676,66 грн., суд має зазначити, що згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. [PERSON] за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. [PERSON] неправомірно просить одночасно застосувати подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Статтею 611 ЦК України, передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. \~ Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню частково. На підставі ст. ст. 526, 549, 610-612, 625, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial