Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку служби у справах дітей Дніпровського районної у м.Херсоні ради з 27.06.2017р. року перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Діти вилучені у відповідача через систематичне зловживання відповідачем алкогольними напоями, антисанітарний стан житла в якому проживали діти, відсутність належного харчування, відсутність належної уваги дітям, що ставило під загрозу їх життя, та свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків. Діти були влаштовані до педіатричного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є. Карабелеша Херсонської міської ради». В зв`язку з наведеним органу опіки та піклування звернувся до суду з даним позовом Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.07.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31.05.2007 року Дніпровським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис№ 368. Матір`ю зазначена [PERSON] ( а.с.5) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.09.2016 року Дніпровським районним у м.Херсоні відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] народився [INFO] , актовий запис№ 633. Матір`ю зазначена [PERSON] ( а.с.6) Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку № 73 від 12.06.2020р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] органом опіки та піклування Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З наданого висновку вбачається, що [PERSON] двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, безвідповідальні дії матері не відповідають інтересам дітей, шкодять їх моральному, психологічному та фізичному розвитку. Діти проживають за адресою [ADDRESS] . ( а.с.18) Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приділяє належної уваги розвитку та вихованню дітей, зловживає спиртними напоями. Дані факти підтверджуються наступними документами: -актом про вилучення дитини з умов, що загрожують життю та здоров`ю від 18.09.2017р. з якого вбачається, що службою у справах дітей Суворовської районної м.Херсоні ради за адресою: [ADDRESS] був вилучений малолітній [PERSON] , [INFO] як дитина, залишена без батьківського піклування. ( а.с.10) -листом голови ОСББ «Дружба» до Начальника служби у справах дітей Суворовської районної м.Херсоні ради від 27.05.2020р. щодо недбалого виконання [PERSON] батьківській обов`язків та зловживання алкогольними напоями. (а.с.7) -актом обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Суворовської районної у м.Херсон ради 27.05.2020р. відповідно якого за адресою проживання малолітніх дітей [ADDRESS] , на момент відвідування, умови проживання незадовільні, в приміщенні брудно, розкидані речі, відсутні продукти харчування.( а.с.8) -розпорядженням голови Суворовської районної у місті Херсоні ради № 37-в від 27.05.2020р. про негайне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у [PERSON] ( а.с.7) -Характеристикою на ученицю 7-А класу [PERSON] , 2007 року народження , наданої 02.06.2020р. директором Херсонської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 4 ХМР з якої вбачається, що мати не приділяє достатньої уваги вихованню та навчанню дитини. ( а.с.9) Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дітей та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до них будь-якої батьківської уваги та турботи, зловживає спиртними напоями . За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківськи обов`язків відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно них. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання відповідачем позовних вимог, досліджених судом доказів, вбачається, що відповідач не оспорює те, що безвідповідально ставиться до виховання своїх дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, тому доцільно позбавити її батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дітей у встановленому законом розмірі, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу її право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди їх життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідача до виправлення та наддасть можливість в майбутньому, при наявності його бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст.141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved