Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що її довірителька у період з 21.08.2010 р. по 11.09.2015 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у період якого позивачка [INFO] народила дочку - [PERSON]. Проте, відповідач з часу розірвання шлюбу сторін, ухиляється від матеріального утримання їх спільної дитини, не піклується про неї та не допомагає, участі у вихованні дочки не приймає. Представник позивачки зазначає, що малолітня дитина перебуває на повному утриманні позивачки, хоча матеріальне забезпечення останьої не надає можливість гідно утримувати дитину, належно забезпечувати її життя. У зв'язку з чим представник позивачки просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягення дитиною повноліття. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі (а.с. 22). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки та її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слуханя справи повідомлявся судом належним чином, а тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 21.08.2010 р. по 11.09.2015 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8, 10). В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає разом з неповнолітньою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка перебуває на повному утриманні позивачки (а.с. 14). Таким чином, оскільки доходи позивачки є недостатніми для утримання неповнолітньої дитини, при цьому, відповідач, який повідомлявся судом належним чином, не надав суду своїх заперечень на позов, у разі їх наявності, відомостей про його доходи, а тому, з урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір.

Outcome: approved