Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Прокурор міста Тернополя звернувся в суд в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та на підставі ст.105 КК України звільнено від покарання та застосовано щодо нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та на підставі ст.105 КК України звільнено від покарання, застосовано щодо нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері. В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що 02 лютого 2015 року, близько 01 год. 00 хв. у [PERSON] та [PERSON], які перебували у громадському місці - кімнаті гуртожитку №304, що знаходиться по вул. Текстильній,8 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства. Реалізуючи свій злочинний умисел, 02 лютого 2015 року близько 01 год. 00 хв., [PERSON], який перебував разом із [PERSON] у громадському місці - кімнаті гуртожитку №304, що знаходиться по вул. Текстильній,8 в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов'язану з неповагою до особи та людської гідності, безпричинно розпочали словесний конфлікт із [PERSON], в ході якого [PERSON], діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки в потиличну частину голови [PERSON], після цього умисно наніс ще два удари по лобній частині голови кулаком правої руки та, піднявшись на другий поверх двохповерхового ліжка, де лежав [PERSON], схопив та, утримуючи дві руки [PERSON] за спиною, сів на нього зверху на спину. В цей момент до злочинних дій [PERSON] приєднався [PERSON], який з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, умисно наніс [PERSON], який лежав на другому поверсі двохповерхового ліжка та якому [PERSON], сидячи на спині, утримував дві руки за спиною, п'ять ударів кулаком правої руки по потиличній частині голови, внаслідок чого спричинив йому фізичний біль. Після цього, [PERSON], продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на другому поверсі двохповерхового ліжка, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліве око [PERSON] та два удари долонею правої руки по правій щоці. Внаслідок злочинних дій [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку (разом із синцями повік ока та спинки носа), які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом. Також, в результаті злочинних дій [PERSON] та [PERSON], було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого [PERSON], наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканності. Таким чином своїми умисними діями [PERSON] та [PERSON], вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов'язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» в хірургічному відділенні з 02 лютого 2015 року по 09 лютого 2015 року (7 л/д). Вартість лікування [PERSON] в комунальному закладі Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» становить 2 008,37 грн., які прокурор м.Тернополя просить стягнути в рівних частинах з відповідачів по справі на користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації. Прокурор прокуратури м. Тернополя в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити, стягнути в рівних частинах з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації кошти, витрачені на лікування [PERSON] - потерпілого від злочину в сумі 2 008,37 грн. Відповідач [PERSON] та його законний представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечили щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON], його законний представник в судове засідання не зявилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Будь-які відомості про неможливість останніх прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що їх чергова неявка не перешкоджає розгляду справи, про що не заперечили сторони. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача [PERSON] та його законного представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та на підставі ст.105 КК України звільнено від покарання та застосовано щодо нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та на підставі ст.105 КК України звільнено від покарання та застосовано щодо нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері. Із змісту вироку слідує, що 02 лютого 2015 року, близько 01 год. 00 хв. у [PERSON] та [PERSON], які перебували у громадському місці - кімнаті гуртожитку №304, що знаходиться по вул. Текстильній,8 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства. Реалізуючи свій злочинний умисел, 02 лютого 2015 року близько 01 год. 00 хв., [PERSON], який перебував разом із [PERSON] у громадському місці - кімнаті гуртожитку №304, що знаходиться по вул. Текстильній,8 в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов'язану з неповагою до особи та людської гідності, безпричинно розпочали словесний конфлікт із [PERSON], в ході якого [PERSON], діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки в потиличну частину голови [PERSON], після цього умисно наніс ще два удари по лобній частині голови кулаком правої руки та, піднявшись на другий поверх двохповерхового ліжка, де лежав [PERSON], схопив та, утримуючи дві руки [PERSON] за спиною, сів на нього зверху на спину. В цей момент до злочинних дій [PERSON] приєднався [PERSON], який з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, умисно наніс [PERSON], який лежав на другому поверсі двохповерхового ліжка та якому [PERSON], сидячи на спині, утримував дві руки за спиною, п'ять ударів кулаком правої руки по потиличній частині голови, внаслідок чого спричинив йому фізичний біль. Після цього, [PERSON], продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на другому поверсі двохповерхового ліжка, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліве око [PERSON] та два удари долонею правої руки по правій щоці. Внаслідок злочинних дій [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку (разом із синцями повік ока та спинки носа), які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом. Також, в результаті злочинних дій [PERSON] та [PERSON], було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого [PERSON], наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканності. Таким чином своїми умисними діями [PERSON] та [PERSON], вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов'язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії. Як вбачається із листа №519-01/05 від 30 червня 2015 року, наданого Комунальною установою Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня», [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КУТОР «ТОДКЛ» з 02 лютого 205 року по 09 лютого 2015 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Відповідно до довідки про витрати на проведення лікування [PERSON] №521-01/02 від 30 червня 2015 року, наданої Комунальною установою Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня», загальна вартість лікування [PERSON] за період часу з 02 лютого 2015 року по 09 лютого 2015 року (7 ліжко-днів) становить 2008,37 грн., а саме: заробітна плата з нарахуванням 225,88 грн. х 7 л/д = 1581,16 грн.; медикаменти 14,92 грн. х 7 л/д = 104,44 грн.; продукти харчування 4,70 грн. х 7 л/д = 32,90 грн.; комунальні послуги 41,41 грн. х 7 л/д = 289,87 грн. Фактичні витрати закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину визначаються згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використанням, затвердженим постановою КМ України від 16 липня 1993 року №545. Як передбачено п.1 цього Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати на стаціонарне лікування потерпілого від цього злочину, а в разі, якщо лікування проводиться закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення в рівних частинах із відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 2008,37 грн., витрачених на лікування потерпілого від злочину [PERSON] В силу ст.88 ЦПК України в рівних частинах із відповідачів [PERSON], [PERSON] в користь держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved