Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом мотивуючи тим, що відповідачка, будучи матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , їх вихованням та утриманням не займається, не проявляє турботи, не забезпечує належні умови для харчування і проживання, не піклується про здоров`я дітей. З 18 травня 2018 року діти перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, схильна до бродяжництва, часто збирає сумнівні компанії вдома та розпиває з ними спиртні напої в присутності дітей, ігнорує потреби дітей, ніде не працює. На підставі рішення виконкому Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №71 від 21 березня 2019 року діти були відібрані у матері, а тому представник позивача просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей та стягнути з неї аліменти на утримання дітей на користь закладу, де будуть перебувати діти, або осіб, які будуть їх утримувати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні подала відзив, в якому проти задоволення позову в частині позбавлення її батьківських прав заперечила, обґрунтовуючи це тим, що в повній мірі виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дітей, однак пізніше письмовою заявою не заперечила проти відібрання дітей без позбавлення її батьківських прав. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав думку відповідачки. Представник третьої особи - виконавчого комітету Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою просив суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, думку дитини [PERSON] , дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір 'ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 03 квітня 2019 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 03 квітня 2019 року (а.с.10, 12). Батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , є громадянин [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 03 квітня 2019 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00022515689, виданим Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 03 квітня 2019 року (а.с.10-11). Відомості про батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00022515338, виданим Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 03 квітня 2019 року (а.с.13). 3 18 травня 2018 року на обліку в службі у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які опинилися в складних життєвих обставинах, в зв' язку із ухиленням їх матері [PERSON] , [INFO] , від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказом начальника служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №60 від 18 травня 2018 року (а.с.14). Відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входить донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , та батько - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №1438 від 27 березня 2019 року (а.с.15). Згідно актів обстеження умов проживання від 19 та 20 березня 2019 року службою у справах дітей Петрівської райдержадміністрації разом з Петрівською селищною радою та районним центром соціальних служб для cім`і, дітей та молоді було здійснено рейди для обстеження умов проживания родини [PERSON] , але умови проживання не були з`ясовані, оскільки до помешкання комісія не була допущена. [PERSON] разом з донькою [PERSON] та батьком громадянином [PERSON] знаходилися в будинку. Побачивши членів кoміcіі [PERSON] замкнула помешкання на ключ. Ззовні [PERSON] мала ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.17-18). 21 березня 2019 року було повторно здійснено обстеження умов проживання громадянки [PERSON] , під час якого було з`ясовано, що умови проживання в цілому задовільні, але повітря в помешканні вологе, приміщення потребує провітрювання, однак громадянка [PERSON] , [INFO] , її батько громадянин [PERSON] , [INFO] , та співмешканець [PERSON] , [INFO] , перебували в стані алкогольного сп`яніння. Малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходилася разом з ними в будинку, дитина була напіводягнена та мала недоглянутий вид. Також було з`ясовано, що малолітній [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю, та перебуває під наглядом прабабусі [PERSON] , [INFO] , або тітки [PERSON] , [INFO] (а.с.19). На підставі чого 21 березня 2019 року виконавчим комітетом Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області було прийняте рішення № 71 «Про негайне відібрання неповнолітнього [PERSON] , та малолітньої [PERSON] , у матері [PERSON] », в зв`язку з загрозою життю і здоров`ю дітей (а.с.16). В зв`язку з цим 25 березня 2019 року службою у справах дітей Петрівської райдержадміністрації разом з Петрівською селищною радою та районним центром соціальних служб для cім`ї, дітей та молоді було ще раз здійснено виїзд до місця проживання родини [PERSON] , з метою виконання рішення органу опіки та піклування про негайне відібрання дітей, але в черговий раз члени кoміcії не були допущені до будинку (а.с.20). Фактично відібрання було здійснено 27 березня 2019 року, коли громадянка [PERSON] разом з дитиною прибула на засідання кoміcії з питань захисту справ дитини районної державної адміністрації. 3 27 березня 2019 року малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у педіатричному відділенні комунального закладу «Петрівська центральна районна лікарня», що підтверджується інформацією комунального закладу «Петрівська центральна районна лікарня» №533 від 16 квітня 2019 року (а.с.47). Згідно розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №107-р від 08 квітня 2019 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , влаштована до комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради», як дитина, яка залишилась без батьківського піклування (а.с.46). На підставі наказу начальника служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №45 від 26 квітня 2019 року, малолітній [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштований в сім`ю [PERSON] , [INFO] , з якою у дитини склалися близькі стосунки, до вирішення питання її влаштування (а.с.48). Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №2 від 22 серпня 2019 року, визнано доцільним припинити тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , у сім`ї тітки [PERSON] ; вважати доцільним передати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] , [INFO] (а.с.103). Відповідно до характеристики, наданої Петрівським навчально - \-виховним об`єднанням «ЗШ І-ІІІ ступенів - гімназія», малолітній [PERSON] , [INFO] , навчається у 5 класі. Має хороший розумовий та фізичний розвиток. Навчається не в міру своїх можливостей. Має низький та достатній рівень знань. До уроків готується не регулярно. [PERSON] забезпечений шкільним приладдям, одягом, взуттям. Мати [PERSON] ухиляться від виконання батьківських обов`язків. Не цікавиться навчанням та поведінкою сина, на батьківські збори не з`являєтъся. [PERSON] проживає з тіткою [PERSON] та бабусею [PERSON] , які піклуються про нього (а.с.22). Згідно довідки характеристики, наданої виконавчим комітетом Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області № 01-19/274/2 від 28 березня 2019 року, громадянка [PERSON] , зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей, але ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки [PERSON] , веде аморальний спосіб життя. Зловживає спиртними напоями, схильна до бродяжництва. Часто збирає сумнівні компанії вдома та розпиває з ними спиртні напої в присутності дітей. Комісію у складі представників Петрівської селищної ради, служби у справах дітей Петрівської райдержадміністрації та представників районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, систематично обстежувалися умови проживання родини, надавалися матері методичні поради щодо належного виконання батьківських обов' язків по відношенню до двох малолітніх дітей, особливо стосовно доньки [PERSON] , яка з народження мала складну ваду серця, і яку терміново слід було прооперувати. Дівчинка успішно була прооперована в державній установі «Науково - практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України» міста Києва 14 січня 2019 року лише завдяки примусового її відправлення з хворою донькою до м. Києва. [PERSON] управлінням соціального захисту населення Петрівської райдержадміністрації призначена виплата коштів, але вони витрачаються на придбання тютюнових виробів, алкогольних напоїв. В такому нездоровому способі життя матері, [PERSON] , дітям майже немає місця. На [PERSON] неодноразово надходили усні скарги (від мешканців селища, медичного персоналу КЗ «Петрівська ЦРЛ», Кишського інституту серця) з приводу поведінки та належного виконання батьківських обов`язків (а.с.21). Відповідно до інформації Петрівського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області №1940/01/121-2019 від 25 березня 2019 року та №4832/01/121-2019 від 18 липня 2019 року, громадянка [PERSON] , [INFO] , мешканка смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності у 2018 та 2019 роках (а.с.23,86). Що також підтверджується спеціальними картками обліку факту скоєння насильства в сім`ї громадянки [PERSON] , а саме, 28 квітня 2018 року [PERSON] , 07 серпня 2018 року її батьком [PERSON] , 13 вересня 2018 року та 03 травня 2019 року її співмешканцем [PERSON] (а.с.99-102). Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №8 від 27 березня 2019 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.24). На підставі чого Петрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки і піклування, прийняла висновок №01-44/69/1 від 05 квітня 2019 року, про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.25-27). Так, згідно доданих в судовому засіданні документів, вказані факти відносно відповідачки знайшли своє підтвердження, однак суд враховує також наступне. [PERSON] являється матір`ю одиначкою та має на утриманні дитину інваліда віком до 18 років, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00022515338, виданого Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 03 квітня 2019 року та медичним висновком №1 від 30 січня 2019 року (а.с.80-81). Згідно довідок комунального закладу «Петрівська центральна районна лікарня» №163 та №958 від 22 травня 2019 року, [PERSON] на обліку у лікаря дерматовенеролога не перебуває, антитіл до ВІЛ не виявлено (а.с.78-79). Відповідно до актів про невідвідування дитини батьками та рідними №25 від 15 травня 2019 року та №36 від 18 липня 2019 року, встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , виховується у комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» з 03 травня 2019 року та перебуває на повному державному забезпеченні; за час її перебування у даному закладі, громадянка [PERSON] відвідала доньку один раз 02 червня 2019 року, приносила дитині цукерки та печиво, інші рідні і близькі дівчинку не відвідували, не цікавились нею, письмових запитів або ж телефонних дзвінків на адресу закладу не надходило (а.с.87-88). Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на даний час він проживає разом з батьком [PERSON] , з яким має намір проживати в подальшому, і не хоче проживати разом з матір`ю [PERSON] , та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав щодо нього. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно із статтею 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. З наданих учасниками справи пояснень та досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідачка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, що виразилось у недостатньому піклуванні про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: залишила дитину проживати у сім`ї своєї сестри, що свідчить про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи наведене, а також встановлені обставини, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вжиття до відповідачки такого заходу як позбавлення батьківських прав є передчасним, виходячи з того, що це є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і законом передбачені інші заходи, спрямовані на зміну поведінки батьків по відношенню до дітей з метою виправлення ситуації щодо належного виконання батьківських обов`язків. Відповідачка заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, що свідчить про наявність в неї інтересу до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Суд враховує також, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд вважає, що встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, однак враховуючи те, що відповідачка заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, що свідчить про її інтерес до дітей, то на думку суду це є підставою вжиття до неї заходів, передбачених законом, не пов`язаних з позбавленням батьківських прав, тобто наявні підстави для відібрання в неї її малолітніх дітей. Таким чином, що стосується вимог позивача щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] ,то відповідно до досліджених в судовому засіданні документів, суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити та відібрати дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав. Позов в частині стягнення аліментів з матері підлягає задоволенню, оскільки відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 7,19,150,164,165,170,180,181,182,183,191 СК України та ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства».

Outcome: partial