Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/З частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом та визнати за [PERSON] право власності на 1/З частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. [INFO] помер [PERSON] (далі за текстом - спадкодавець). Після смерті спадкодавця, із майна, яке належало йому на праві власності залишилася однокімнатна квартира. Спадкодавець заповіту не залишив, а тому спадкоємцями першої черги за законом стали: його дружина [PERSON] (далі за текстом -відповідач), а також дві рідні доньки від першого шлюбу: [PERSON] та [PERSON] (далі за текстом - позивачі). 25.01.2013 року позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та надали наявний у них перелік документів. Нотаріус повідомив позивачів, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті спадкодавця необхідно надати правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спірну квартиру. У зв'язку з тим, що спадкодавець проживав з відповідачем, всі документи залишилися у останньої і вона відмовилася їх надати позивачам, тому вони не мали змоги їх подати до нотаріальної контори. 09.12.2013 року та 23.12.2013 року позивачі отримали постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на свою частину квартири через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, але наголошувала на залишенні за нею її 1/3 частини спірної квартири. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (далі - спадкодавець), що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про смерть (а.с.17). Судом встановлено, що дана особа є рідним батьком позивачів. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Суд встановив, що після смерті спадкодавця, із майна, яке належало йому на праві власності залишилася однокімнатна квартира [ADDRESS] (спірна квартира). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Представник позивачів зазначив, що спадкодавець заповіту не залишив, а тому спадкоємцями першої черги за законом стали: його дружина [PERSON] (відповідач), а також дві рідні доньки від першого шлюбу: [PERSON] (позивач-1) та [PERSON] (позивач-2). Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто, відповідно до цивільного законодавства спадкоємцями кожної 1/3 частини спірної квартири є позивач 1, позивач 2 та відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2013 року позивачі звернулися до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори (далі - нотаріальної контори) із заявою про прийняття спадщини за законом та надали наявний у них перелік документів. Оскільки спадкодавець останні роки свого життя проживав разом із відповідачем у спірній квартирі, де знаходилися усі його особисті речі, серед яких було свідоцтво про право власності на квартиру, то після смерті спадкодавця, відповідач залишила свідоцтво у себе. З метою оформлення своєї частини спадщини за законом позивачі звернулися до відповідача, щоб вона надала свідоцтво про право власності на спірну квартиру, на що остання повідомила, квартира належить їй особисто і будь-яких документів вони не отримають. Протягом тривалого часу нотаріусом неодноразово робилися виклики до відповідача для її явки до нотаріальної контори для пред'явлення правовстановлюючих документів на спірну квартиру та оформлення спадщини, проте вказані заходи виявилися безрезультатними. 09 грудня 2013 року та 23 грудня 2013 року позивачі отримали постанови нотаріуса про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на свою частину спірної квартири через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.20-21). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, враховуючи, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому їх необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved