Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Представник ТзОВ «Колекторська компанія «Вердикт» - представника позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.07.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив свою назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11181623000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9429 дол. США з кінцевим терміном повернення 09.07.2014 року та з оплатою 13, 00 % річних за користування кредитом. Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» своє право вимоги за даним договором передало ПАТ «Дельта банк». В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним договором між АІКБ «УкрСиббанк», яке змінило найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №1. У зв'язку з недотриманням [PERSON] зазначених умов кредитного договору, станом на 19.03.2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 9 715, 91 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 77 659, 27 грн. Однак боржник [PERSON] та поручитель [PERSON] не виконали умов кредитного договору та договору поруки відповідно, що є предметом позовних вимог. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив: він не отримував валютних коштів, банк перерахував гривні у автомагазин для придбання ним автомобіля. Він оплатив частину коштів, а у 2011 році по причині скрутного матеріального становища перестав виплачувати кошти, на даний час, по його підрахунках до сплати належить біля 15 тис. гривень. Жодних претензійних вимог від позивача він не отримував. Відповідач [PERSON] позов не визнала і підтримала пояснення [PERSON] Жодних претензійних вимог від позивача вона не отримувала, що підтверджено вказівкою у всіх документах її квартири №106, тоді як згідно паспорта вона проживає у квартирі №406. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав і пояснив: Позивачем не надано належних доказів права звернення до суду - передачі йому права вимоги у встановленому порядку. Так, позивач ствердив, що за договором від 08 грудня 2011 року про купівлю-продаж прав вимоги за кредитами він набув права кредитора відносно зобов'язань [PERSON] Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення згідно частини першої статті 517 ЦК України). Пунктом 4.2. договору від 08 грудня 2011 року передбачено, що ПАТ «УкрСиббанк» зобов'язаний передати Дельта Банку всі документи, які засвідчують кредитні зобов'язання, та інформацію, яка є важливою для виконання кредитних зобов'язань. Факт передачі документів та інформації підтверджується шляхом підписання відповідного акту прийому передачі документів. Однак позивач не довів, що йому було передано оригінали кредитного договору №11181623000 від 10.07.2007 року, договору поруки, а також інформацію про розрахунки між попереднім кредитором та боржником. Що стосується наданого позивачем Акту прийому-передачі від 10.01.2012 р., представник позивача зазначив, що він є неналежним доказом, адже не містить відомостей про представника ПАТ «Дельта Банк» як приймаючої сторони, так і повноваження [PERSON] на право підпису документів від імені ПАТ «Дельта банк». За наведених обставин, вважати, що було дотримано процедуру відступлення права вимоги підстав немає. Позивач належним кредитором вважатися не може. Крім того, позивачем не надано жодних доказів надання [PERSON] кредиту в розмірі 9 429,00 Дол. США, а також не надано доказу отримання відповідачем кредитних коштів, готівкою які нібито були надані ПАТ «Дельта Банк» - видатковий касовий ордер, розписка про отримання грошових коштів, квитанції тощо. Що стосується договору про купівлю-продаж прав вимоги за кредитами до позивача від 08 грудня 2011 року, він не наданий в повному обсязі, зокрема до матеріалів справи надано три копії сторінок (титульну, сьому, та тридцять шосту з тридцяти шести), таким чином повний текст договору в суд надано не було, але навіть за умови доведеності дотримання процедури відступлення права вимоги (про що було зазначено вище), необхідно врахувати те, що відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Відповідно до ч 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Докази переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні позивач до звернення до суду ні поручителю [PERSON], ні основному боржнику не надавав. Заслухавши сторону, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив факти: 10.07.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11181623000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9429 дол. США з кінцевим терміном повернення 09.07.2014 року та з оплатою 13, 00 % річних за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а частиною 3-ю цієї статті передбачено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач, заперечуючи позов, послався на відсутність доказів отримання грошових коштів у валюті, неправильність нарахування заборгованості, поставила під сумнів законність уступки вимоги колекторській фірмі. Враховуючи заперечення відповідача, судом надіслана позивачу вимога про надання письмових доказів, які вимагав відповідач. Відповідно до письмової заяви представника позивача випливає, що вимога суду ним була отримана, однак суду необхідні докази не були подані. Таким чином, позивачем не надано оригінали документів: кредитного договору №11181623000 від 10.07.2007 року; договору поруки; договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № б/н від 08.12.2011 р., заяви позичальника на транш в сумі 9429,00 дол. США або первинних документів, підтверджуючих факт надання кредитних коштів готівкою, видатковий касовий ордер, розписку про отримання грошових коштів, квитанції тощо; акту приймання-передачі зазначених договорів та документів; докази на підтвердження повноваження начальника відділення №80 [PERSON] на підписання договору від імені АКІБ «УкрСиббанк»; докази правонаступництва (зміни назви) АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «УкрСиббанк». Також позивачем не подано обґрунтований розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №11181623000 від 10.07.2007 р. Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку що вимоги позивача не доведені, а тому у задоволенні їх слід відмовити за недоведеністю. На підставі ст. ст. 526, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed