Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на ті обставини, що 02 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 001-28028-020113. Відповідно до п. 2.1. частини 2 договору банк зобов'язувався надати відповідачу кредит на придбання товарів, зазначених у ч. 5 договору. Відповідно до п. 2.7. частини 2 договору банк відкриває клієнту рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.4. частини 2 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % річних. Процентна ставка є фіксованою. За обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 4,25 % в місяць відповідно до п. 2.5 частини 2 договору. Банк виконав взяті на себе зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у сумі 2230,80 гривень. В порушення зобов'язань за договором відповідач допустив заборгованість по кредиту в розмірі 1931,07 грн., по відсотках - 44,74 грн., по комісії - 1079,43 грн. Загальна сума заборгованості становить 3055,24 грн. Просив стягнути з відповідача вказані кошти та понесені позивачем судові витрати в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, в наданій суду заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач вдруге не з'явилася до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В судовому засіданні встановлено, що 02 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 001-28028-020113. Відповідно до умов заяви позивач надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 2230,80 грн. на придбання товарів, зазначених у ч. 5 договору, строком на 12 місяців зі сплатою 5 % річних. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить - 4,25 % в місяць, за надання кредиту - 3,50 % від суми кредиту. Вказані обставини підтверджуються п. п. 2.3, 2.4., 2.5. частини 2 договору, п. п. 5.1., 5.2 частини 5 договору, меморіальним ордером № 187872 від 03.01.2013. Факт придбання відповідачем товарів за кредитним договором підтверджується рахунком-фактурою № MIR2-000216 від 02.01.2013, видатковою накладною № MIR2-000217 від 02.01.2013. Відповідно до п. 2.7. ч. 2 договору, позивач відкриває відповідачу рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок підприємства, який вказаний у п. п. 3.3 частини 3 договору, з метою оплати товару. Згідно п. 2.2. ч. 4 договору пропозиція щодо укладення договору є чинною для її прийняття банком протягом 30 календарних днів з дати підписання цієї пропозиції. У відповідності до п. 2.3. ч. 4 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредитної заборгованості щомісячно не пізніше 2 (другого) числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 296 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеному в додатку 1 до цієї пропозиції, який є невід'ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок, згідно п. 2.7. ч. 2 цієї пропозиції, відповідно до порядку і умов, визначених у п. 2.4. глави 2 правил. Вказані обставина підтверджується п. 4 ч. 4 договору. Згідно п. 5 ч. 4 договору в разі порушення відповідачем строків сплати платежів. банк має право з наступного календарного дня за передбаченим цією пропозицією днем сплати платежу, нарахувати та стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 10 % суми невиконаного зобов'язання, але не менше та/або не більше 150 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В порушення зобов'язань станом на 10.04.2013 року відповідач допустила заборгованість за кредитним договором № 001-28028-020113 в розмірі 3055,24 грн., з якої заборгованість по кредиту в розмірі 1931,07 грн., по відсотках - 44,74 грн., по комісії - 1079,43 грн. Розрахунки позивача підтверджені розрахунком заборгованості, доданим до матеріалів справи. Таким чином, відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечень на позов та доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подала. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 610 - 612, 638, 642, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved