Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь Херсонського обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» прострочену заборгованість за договором безпроцентної цільової позики від 27 березня 2002 року у сумі 13165 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилався на те, що 27 березня 2002 року між Херсонським обласним дочірнім підприємством ДАК «Хліб України» та гр. [PERSON] було укладено договір безпроцентної цільової позики. Відповідно до умов даного договору підприємство надало [PERSON] грошову безпроцентну цільову позику у розмірі 60000 грн. строком на 15 років. Погашення позики повинно відбуватись щомісячно відповідно до графіка погашення, узгодженого 27 березня 2002 року сторонами починаючи з 01 серпня 2002 року протягом всього строку дії договору. Станом на 01 січня 2014 року у позичальника виникла прострочена заборгованість перед позикодавцем у сумі 13 165 гривень, в результаті порушення гр. [PERSON] графіку погашення вказаної позики. Тобто, відповідачем не виконуються взяті на себе зобов'язання належним чином. В січні та квітні 2014 року ХОДП ДАК «Хліб України» направлялися відповідачу вимоги з метою досудового вирішення даного питання щодо погашення простроченої заборгованості. Проте, до теперішнього часу жодних дій з боку [PERSON] стосовно погашення суми заборгованості не прийнято та не повідомлено позикодавця з яких причин порушуються дані зобов'язання. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги зменшили, просили суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість за договором в сумі 9965 гривень. Щодо заперечень відповідача зазначили, що Графік погашення заборгованості має пряме посилання на Договір і погоджений між сторонами належним чином, а тому є невід'ємною частиною договору. Щодо посилань відповідача на відсутність роботи та погіршення стану здоров'я, зазначили, що ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Пояснили, що згідно п. 6 Договору від 27.03.2002 року строк надання позики позичальнику складає 15 років з моменту підписання Договору і може бути продовжений за згодою сторін. Пунктом 7 Договору встановлено обов'язок позичальника повернути всю суму позики по закінченні строку, вказаного в п. 6 Договору протягом одного місяця. Крім того, за Договором позичальник має право у будь-який час повністю або частково погасити борг. Зобов'язань щодо погашення позики частинами, укладений між сторонами договір не містить. В порядку реалізації права на дострокове часткове погашення позики він добросовісно сплачував позивачеві частками кошти за власноруч розробленим графіком. Підставою припинення внесення ним цих платежів стали тимчасова відсутність роботи, погіршення стану здоров'я та захворювання на цукровий діабет, яке призвело до хвороби серця, що обумовило необхідність несення значних витрат на стаціонарне лікування двічі на рік за відсутністю будь-яких доходів крім пенсії. З липня 2014 року ним поновлено часткове внесе неня коштів на погашення позики. Так, 14.07.2014 року ним сплачено 600 грн., 09.09.2014 року - 2200 грн., 07.10.2014 року - 600 грн. Крім того, з метою вирішення питання щодо погашення позики він звертався до позивача з заявою, але відповіді на це звернення не отримав. У відповідь на аналогічне звернення до ДАК «Хліб України» йому повідомили, що звернення буде розглянуто та опрацьоване разом з позивачем. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, суд вважає, що позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч. 9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язками відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1049 ЦК України позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 27.03.2002 року між Херсонським обласним дочірнім підприємством ДАК «Хліб України» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір безпроцентної цільової позики. Відповідно до п. 1 вказаного договору позикодавець зобов'язується надати позичальнику безпроцентну цільову позику, а останній зобов'язується використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений договором строк. Згідно п. п. 6, 7 договору, укладеного між сторонами, строк надання позики позичальнику станом із моменту підписання договору - 15 років. Цей строк може бути продовжений за згодою сторін. По закінченні строку, вказаного в п. 6 Договору, позичальник зобов'язується протягом одного місяця повернути всю суму позики. Відповідно до п. 9 вказаного договору позичальник має право у будь який час повністю або частково погасити борг. До позовної заяви представником позивача також долучено графік погашення безвідсоткової цільової позички [PERSON], що підписаний сторонами по справі. Проте, зобов'язань щодо погашення позики частинами, укладений сторонами договір не містить. Не містить він і посилання на графік погашення позики. За таких обставин, повернення позики вказаними у графіку частинами до закінчення строку надання позики, згідно з п. 9 Договору, є правом, а не обов'язком позичальника, а графік погашення позички встановлює порядок реалізації позичальником цього права. Строк повернення позики ще не настав, тому позовні вимоги щодо її стягнення не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed