Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить, з урахуванням уточнень, скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстрованого за адресою: [INFO] житловою площею 108,2 кв.м, загальною площею 200 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 351440363101. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13.03.2014 року заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова задоволено позовні вимоги [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності, визнано за [PERSON] право власності на прибудови літ. «А1-2» до житлового будинку літ. «А-1», мансарду літ. «Ам», балкон літ. «аб» та гараж літ. «З», житловою площею 108,2 кв.м., загальною площею 200 кв.м у житловому будинку №43 по вул..Джанкойській в м.Харкові. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25.11.2015 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.04.2016 року до участі у справі залучено [PERSON], яка є правонаступником після смерті [PERSON], померлої 09.07.2015 року. Рішенням апеляційного суду Харківської області рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.03.2014 року скасовано, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] в особі правонаступника [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] визнано право власності на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.03.2014 року. Відповідно до інформаційної довідки право власності зареєстровано за [PERSON] на житловий будинок №43 по вул..Джанкойській в м.Харкові на підставі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки запис у Державному реєстрі здійснено внаслідок свідоцтва про право на спадщину за заповітом, право власності на житловий будинок №43 по вул.Джанкойській у м.Харкові [PERSON] отримала на підставі скасованого рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.03.2014 року, тому необхідно скасувати відповідний запис про право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, просили задовольнити з підстав, наведених у ньому. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти вимог заяви,вважали їх незаконними та не обґрунтованими. В обґрунтування своїх заперечень посилались на те, що [PERSON] належне їй право власності на житловий будинок №43 по вул..Джанкойській у м.Харкова отримала в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON]. Спадкодавцеві [PERSON] зазначений будинок належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 2004 року, виданого Шостою ХДНК. Першим же власником, право власності якого зареєстровано у реєстрі, зазначений [PERSON], який отримав право на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.1971 року, посвідченого Першою ХДНК. Таким чином зазначений будинок з 70-х років належав сімї відповідача [PERSON]. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.03.2014 року за [PERSON] було визнано право власності на прибудову та надвірні будівлі, а не на весь житловий будинок. Крім того, зазначають, що запис, про скасування якого просить позивач, зроблений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке в свою чергу, прийняте з урахуванням наявності свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданий 01.07.2016 року Шостою ХДНК. Скасування же рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.03.2014 року ніяким чином не ставить під сумнів вище зазначені рішення реєстратора про державну реєстрацію права власності та свідоцтва про право власності. На підставі викладеного, просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що позивач шляхом подання до суду даної позовної заяви реалізує свої права на захист своїх прав та інтересів, вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки на теперішній час рішення суду є підставою скасування запису про право власності за відповідачем. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою м.Харків, вул.Джанкойська буд. 43 належав на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим №1-51. Цей факт підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно№70993442 від 20.10.2016 року. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.03.2014 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності, визнано за [PERSON] право власності на прибудови літ. «А1-2» до житлового будинку літ. «А-1», мансарду літ. «Ам», балкон літ. «аб» та гараж літ. «З», житловою площею 108,2 кв.м., загальною площею 200 кв.м у житловому будинку №43 по вул..Джанкойській в м.Харкові. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25.11.2015 року заяву представника Харківської міської ради про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.03.2014 року залишено без задоволення. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.04.2016 року до участі у справі залучено [PERSON], яка є правонаступником після смерті [PERSON], померлої 09.07.2015 року. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28.04.2016 року рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.03.2014 року скасовано, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] в особі правонаступника [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності. З метою захисту прав та інтересів територіальної громади м.Харкова заступником директора Юридичного департаменту Харківської міської ради надіслано на адресу начальника управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради листа №8547/9-16 від 29.09.2016 року щодо термінового вжиття заходів щодо скасування права власності на житловий будинок по вул..Джанкойській №43 у м.Харкові. Листом №15990 від 30.09.2016 року на вказаний лист заступником начальника управління комунального майна та приватизації надано відповідь, згідно якої вжити заходів по скасуванню права власності на вказаний житловий будинок на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 28.04.2016 року не вбачається можливим, оскільки резолютивна частина вказаного рішення не містить інформації щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чи скасування записів про проведену державну реєстрацію прав. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про обєкти та субєктів цих прав. Відповідно до положень ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до п.2 ст.9 Закону , державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Відповідно до вимог ст.19 Закону, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Частина 1 статті 27 Закону передбачає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухому майно, речові права на яке підлягають державні реєстрації, чи його дублікат; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Таким чином, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Відтак, для скасування запису про реєстрацію права власності в будь-якому випадку необхідно звертатися з окремим позовом до суду. Судом встановлено, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори ХМНО [PERSON] №30261205 від 01.07.2016 року було внесено запис про право власності [PERSON] на житловий будинок з прибудовою та надвірними будівлями за адресою м.Харків, вул.Джанкойська буд. 43, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна №351440363101. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину за заповітом №6-869, виданий 01.07.2016 року Шостою харківською державною нотаріальною конторою. Цей факт підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно№70993442 від 20.10.2016 року. Разом із цим, судовим рішенням апеляційної інстанції від 28.04.2016 року встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 2004 року, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №1-51, на праві власності належав деревяний житловий будинок №43 літ «А-1», житловою площею 14,5 кв.м., з надвірними будівлями: вбиральня літ.Б, сарай літ.В, льох літ.Е, огорожа №1, 2, 3, 4, 5, замощення І, що розташоване за адресою вул.Джанкойська, м.Харків, на земельній ділянці розміром 441 кв.м. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що неправомірність набуття [PERSON] права власності на житловий будинок з прибудовою та надвірними будівлями за адресою м.Харків, вул.Джанкойська, 43 житловою площею 108,2 кв.м., загальною площею 200 кв.м. встановлена судом, одним із наслідків скасування правової підстави виникнення у [PERSON], а отже , як наслідок, і у [PERSON] права власності на зазначене вище майно є припинення речового права та внесення відомостей про це у державний реєстр прав. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно, зареєстрованого за адресою: [INFO] житловою площею 108,2 кв.м., загальною площею 200 кв.м.. На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Outcome: approved