Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 2550 гривень, посилаючись на неможливість стягнення вказаних витрат в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 2550 гривень та судові витрати у розмірі 229,40 гривень. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоч про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/0887893 від 05 грудня 2009 року. Строк дії договору страхування з 06 грудня 2009 року до 07 грудня 2010 року. Договір страхування укладений на умовах третього типу, який передбачає страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі. Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» під страховим випадком розуміється подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. 14 липня 2010 року біля 01:30 години на 482км+150м. автодороги «М-12» сталася дорожньо-транспортна пригода з участю забезпеченого транспортного засобу марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «Мерседес», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 14 жовтня 2010 року постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Іваненка О.Л. визнано винним у скоєнні ДТП, яке мало місце 14 липня 2010 року та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2011 року з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] було стягнуто моральну шкоду у розмірі 2550 гривень. 08 серпня 2012 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» виплатила потерпілому [PERSON] суму стягнутої компенсації за заподіяну моральну шкоду у розмірі 2550 гривень. Згідно п.38.1 п.п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Враховуючи, що вини ПАТ «Страхова група «ТАС» в настанні ДТП немає, а відповідно до ст. 23 ЦК України, відшкодування моральної шкоди здійснює особа, яка є винною у скоєнні ДТП, тобто [PERSON], суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved