Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування у розмірі 2536,70 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 09.02.2016 року в м. Одеса по пров. Старокінний,12, під час руху заднім ходом, відбулось ДТП за участю транспортного засобу «Ніссан», д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Фольцваген», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Фольцваген», який на момент ДТП був застрахований у позивача, відповідно до договору добровільного страхування. 10.02.2016 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування. Позивачем було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 2536,70 грн. У звязку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.20). Відповідач у судове засідання не зявився, про причини його неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.24). Клопотань про відкладення слухання справи не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, сповіщеного про розгляд справи належним чином (а.с.24), від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 09.02.2016 року [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], рухаючись в м .Одеса, по пров. Старокінний, 12, під час руху заднім ходом, не звернувся до сторонньої особи, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пасат», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] У скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був визнаний винним відповідач по справі [PERSON], відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 09.03.2016 року по адміністративній справі № 522/3438/16-п (а.с.11). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанови суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 10.02.2016 року потерпіла особа [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.8). Позивач, як страховик потерпілої в ДТП особи, на вимогу виконання умов договору страхування, на підставі рахунку №АдСЧТ00600 від 10.03.2016 року (а.с.8), страхового акту №ПСКА-5836 від 17.03.2016 року (а.с.9) та розрахунку до нього, на рахунок ТОВ «Автомобільний Дім» було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 2536,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4780 від 18.03.2016 року (а.с.10). Таким чином позивач виконав покладений на нього законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При таких обставинах, сума сплаченого відшкодування підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved