Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом в якому зазначив, що 08.05.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір обовязкового страхування наземного транспортного засобу №АІ/0426102 відповідно до якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. 25.12.2014 року в м. Чернівці по вул.. Садова 4 за участю відповідача [PERSON] якій керував транспортним засобом марки Iveco державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля марки Mersedes Bens державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] сталося ДТП. Постановою Новоселицького районного суду від 21.01.2015 року [PERSON] був визнаний винним в ДТП яке сталося 25.12.2014 року за ст..124 КУпАП. Потерпілому, власнику автомобіля марки Mersedes Bens державний реєстраційний номер [NUMBER], Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Країна», відповідно до страхового акту №222/34794/3.2.29 від 26.03.2015 року та умов Договору страхування №АІ/0426102 від 08.05.2014 року було сплачено 41679 грн. 29 коп. (сорок одна тисяча шістсот сімдесять девять грн. 29 коп.). Представник позивача вважає, оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Країна» здійснила страхову виплату потерпілому відповідно до вимог ч.1 ст..990 ЦК України. просить суд стягнути відповідача на користь позивача страхову виплату в сумі 41679 грн. 29 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача обґрунтовує позовну вимог тим, що відповідач не повідомив у триденний строк про ДТП письмовою заявою Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Країна» а тому відповідно до вимог ст.. 1166,1192 ЦК України, ст..27 Закону України «Про страхування», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов до водія якій не повідомив страховика у строки і за умови визначені п.33.1.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач позов не визнав, суду додатково пояснив, що 25.12.2014 року в м. Чернівці по вул.. Садова 4. за його участю сталося ДТП. Одразо він передзвонив до страхового агента [PERSON] та повідомив про ДТП. Страховий агент на місце ДТП не приїхав, в телефонному режимі повідомив що його вини в ДТП немає а тому немає потреби виїхати. Після цього ще двічі передзвонили йому, [PERSON] та [PERSON] яким дав аналогічні пояснення. Допитані в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] суду показали у їх присутності тричі було дзвонили до страхового агента [PERSON] та повідомили про обставини ДТП за участю [PERSON] якій керував транспортним засобом марки Iveco державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля марки Mersedes Bens державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] яке сталось 25.12.2014 року о 14.25 годин. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] суду показав, що дійсно йому було повідомлено в телефонному режимі про обставини ДТП за участю [PERSON]. До нього дзвонили тричі. Він пояснив, що йому необхідно звернутися з письмовою заявою до страхової компанії та зазначити про обставини ДТП у триденний строк. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що Постановою Новоселицького районного суду по справі №720/37/15-п від 21.01.2015 року [PERSON] визнаний винним за ст..124 КУпАП. З постанови вбачається, що [PERSON], 25.12.2014 року, о 14:20 год., в м. Чернівці, Чернівецької області по вул. Садова керуючи автомобілем [NUMBER], під час обїзду автомобіля не дотримався безпечного бокового інтервалу в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Зі страхового акту від 29.12.2014 рік за №607, платіжного доручення №3228 від 26.03.2015 року судом вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Країна» виплатила [PERSON] в рахунок відшкодування нанесених матеріальних збитків 41679 грн. 29 коп. (сорок одна тисяча шістсот сімдесять девять грн. 29 коп.). З страхового поліса вбачається, що 08.05.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір обовязкового страхування наземного транспортного засобу №АІ/0426102 відповідно до якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. Згідно з п. 33.1, 33.1.4. ст..33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з ст..27 Закону України «Про страхування» До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст..980 ЦК України, Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно з ст..1166 ЦК України, Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні доведено, що : - в діях відповідача вбачається неправомірність поведінки оскільки, він в супереч вимогам п. 33.1 та 33.1.4. ст..33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив протягом трьох робочих днів з 25.12.2014 року, дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Країна» з якою укладено договір страхування 08.05.2014 року про ДТП та не надав суду належні та допустимі докази того, що він не повідомив позивача про ДТП з поважною причини яка унеможливлювала його повідомити. - наявну шкоду, відповідно до страхового акту від 29.12.2014 рік за №607, платіжного доручення №3228 від 26.03.2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Країна» виплатила [PERSON] в рахунок відшкодування нанесених матеріальних збитків 41679 грн. 29 коп. (сорок одна тисяча шістсот сімдесять девять грн. 29 коп.). - існує причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача а саме виною [PERSON] в скоєнні ДТП, несвоєчасним повідомленням про ДТП відповідно до вимог п. 33.1.4. ст..33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відшкодуванням потерпілому [PERSON] нанесеної матеріальної шкоди. - відповідач є стороною договору страхування і обовязок відшкодування шкоди покладається на відповідальну особу в нанесені матеріальної шкоди. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що вони з однозначністю та достовірністю доказують правомірність заявленого позивачем позову з зазначених підстав а тому суд вважає про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру виплаченого відшкодування Суд вважає, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Країна» 41679 грн. 29 коп. (сорок одна тисяча шістсот сімдесять девять грн. 29 коп.). Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 416 грн. 79 коп..

Outcome: approved