Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Представник позивача публічного акціонерного товариства Банку «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом, де просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Банку «Укргазбанк» заборгованість по кредиту в сумі: 154403,80 грн., судові витрати також стягнути з відповідача. 3.12.2013 року представник відповідача надав заяву про зменшення позовних вимог, а саме стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Банку «Укргазбанк» заборгованість по кредиту в сумі: 148675,41 грн., судові витрати також стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, але завчасно надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, але про час та місце слухання справи належним чином був повідомлений. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 10.04.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 461к-ф. Відповідно до вказаного договору ПАТ Банк «Укргазбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 35000,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,0 % на річних. Згідно з умовами договору, [PERSON] зобов'язувався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, але покладенні зобов'язання останній не виконував. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущено неналежне виконання умов кредитного договору. Внаслідок чого у відповідача станом на 3.12.2013 рік утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 148675,41 грн., що підтверджується розрахунком від 3.12.2013 року (а.с.91). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 (Позика) глави 71 (Позика. Кредит. Банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із положень частини 1 статті 1048 ЦК України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплата процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.2 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, до судових витрат віднесені затрати на сплату судового збору, позивачем надано платіжне доручення №7416-19 від 11.07.2013 року про затрати на сплату судового збору в сумі 1544,04грн.

Outcome: approved