Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого посилався на те, що позивач з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого у них є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 04.12.2008 року з відповідача присудженого стягувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для відповідної вікової категорії починаючи з 08.09.2008 року до досягнення дитиною повноліття. 11.02.2016 року у відповідності до рішення Івано-Франківського міського суду, задоволено заяву [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, та постановлено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 800грн. до досягнення нею повноліття. 25.02.2016 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист та пред'явлено його до Івано-Франківського МВ ДВС. Незважаючи на рішення, відповідач ухиляється від сплати аліментів, недобросовісно ставиться до своїх батьківських обовязків та старається любим шляхом уникнути від їх виконання перед своєю неповнолітньою дитиною. Відповідач виїхав на постійне проживання в Іспанію та має сталий великий щомісячний дохід. Відповідно до довідки-розрахунку від 23.08.2017 року заборгованість [PERSON] згідно виконавчого листа №344/15605/2015 виданого 25.02.2016 року станом на 01.08.2017 року становить 14400грн. Позивачем нараховано неустойку за період з 01.02.2016 року по 01.10.2017 року в розмірі 4384грн. На підставі наведеного просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 4384грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. Враховуючи думку представника позивача, яка викладена в письмовій заяві, суд розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НМ № 033111 (а.с.5). Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 015435 (а.с.4). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.02.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі задоволено, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 800грн. до досягнення нею повноліття (а.с.8-11). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по стягненню аліментних платежів з [PERSON] №13482 від 23.08.2017р., виданої Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, загальна заборгованість [PERSON] по виконавчому листу №344/15605/2015 від 25.02.2016 року станом на 01.08.2017 року складає 14400грн. (а.с.12). Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, відповідач не з'явився в суд та не довів підстав для зменшення нарахування пені. Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, а тому, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року по справі № 6-81 цс 13 та 1 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. Як вбачається з розрахунку неустойки (пені) за несплату аліментів [PERSON] згідно рішення Івано-Франківського міського суду, сума пені за несплату аліментів за період з 01.02.2016 року по 01.10.2017 року складає 4348грн. (а.с.13). Даний розрахунок перевірений судом. Суду надано докази прострочення сплати аліментів відповідачем і виниклу у зв'язку з цим заборгованість, яка і не оспорюється. В свою чергу відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що прострочення по сплаті аліментів виникла не з його вини, а за таких обставин та з урахуванням доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень в дохід держави. На підставі ст. 196 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 258 ЦК України,

Outcome: approved