Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Представник позивачки в листопаді 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1993 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04.11.2016 року було розірвано. Від подружнього життя у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. 16.11.2004 року за спільні кошти, сторони купили однокімнатну квартиру [ADDRESS], право власності на яку, було оформлено на відповідача, а позивачка разом з дитиною в дані квартирі прописані. Мирним шляхом вирішити питання щодо розподілу майна з відповідачем не виявилось можливим, то позивачка просить поділити спірну квартиру та визнати за сторонами право власності на 1/2 ідеальної частки даної квартири, за кожним. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, остання подала в суд заяву про розгляд у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1993 року, який заочним рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.11.2016 року - розірвано. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 16.11.2004 року, зареєстрованого в реєстрі №2-2645 та посвідченого державним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Згідно копії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №6051971 від 27.12.2004 року, квартира [ADDRESS], на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу / 2-2645 від 16.11.2004/, належить - [PERSON]. [PERSON] (власник)зареєстрований в спірному житлі з 21.01.2005 року, [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка) - зареєстровані в спірному житлі з 24.02.2005 року, що стверджується копіє будинкової книги. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що спірна квартира придбана сторонами за час перебування у шлюбі та за спільні кошти, а тому, кожна із сторін має право на рівну частку в розмірі 1/2 частки права власності на спірну квартиру, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, але частково, так як, спірна квартира на праві власності нележить відповідачу, то за відповідачем вже закріплена частка в даній квартирі.

Outcome: dismissed