Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15806,94 грн. та судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] 10.11.2005 року був укладений кредитний договір, який складається із заяви і умов та правила надання банківських послуг, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитну картку «Подія» з кредитним лімітом у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 5000 грн. із сплатою 4 % щомісячно. Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 6.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Станом на 07.11.2007 року відповідач мав заборгованість 3570,90 грн., яку було стягнуто згідно судового наказу Южного міського суду Одеської області від 29.01.2008 року з [PERSON] за договором від 10.11.2005 року. В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом від 07.11.2007 року на 29.12.2013 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 15806,94 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 76,34 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 14501,70 грн., - штраф (фіксована частина) - 500 грн., - штраф (відсоткова складова) - 728,90 грн. Позичальник належним чином свої зобов'язання не виконує, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Також позивачем разом з позовом були надані документи про зміну найменування юридичної особи на ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідача не заперечує на заочний розгляд справи, а також надав заяву про стягнення судових витрат в розмірі 105 грн. за розміщення оголошення у пресі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, оголошенням в газеті «Одеські Вісті» від 08.11.2014 року №123. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] 10.11.2005 року був укладений кредитний договір, який складається із заяви і умов та правила надання банківських послуг, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитну картку «Подія» з кредитним лімітом у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 5000 грн. із сплатою 4 % щомісячно. Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 6.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Станом на 07.11.2007 року відповідач мав заборгованість 3570,90 грн., яку було стягнуто згідно судового наказу Южного міського суду Одеської області від 29.01.2008 року з [PERSON] за договором від 10.11.2005 року. В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом від 07.11.2007 року на 29.12.2013 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 15806,94 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 76,34 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 14501,70 грн., - заборгованості по судовим штрафам - 1228,90 грн. Відбулася зміна найменування юридичної особи на ПАТ КБ «Приватбанк». 29.01.2008 року Южним міським судом Одеської області винесений судовий наказ про стягнення заборгованості солідарно з [PERSON], [PERSON] у розмірі 3570,9 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.17 Постанови від 30.03.2012 № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Однак, оскільки договір не було розірвано, а ухвалення наказу не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то з моменту винесення судового наказу, відповідно до умов п.6.5, банк має право нараховувати їх. Тіло кредиту вже стягнуто, згідно судового наказу. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Оскільки представником банку поданий розрахунок станом на 29.12.2013 року з врахуванням тіла кредиту та встановити з якого часу нараховані відсотки, комісія, штрафи не можливо, суд вважає, що поданий доказ є неналежним та суд не може прийняти його до уваги. Представник банку не надав жодних доказів з приводу виконання стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 3570,90 грн., згідно судового наказу. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову представника ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно відмовити.

Outcome: dismissed