Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] 12 липня 2016 року звернувся до суду із позовом і просить визнати за кожним із позивачів в порядку спадкування за законом після померлої 04 квітня 2008 року [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку № 18 (загальною площею 63,00 кв.м., житловою площею 23,70 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул.Горького в с.Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області, та право на 1/2 частину земельної частки (паю) № 122, розміром 2,77 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Переяславської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, право на яку належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії КВ № 0065884. Посилається на те, що 04 квітня 2008 року померла мати позивачів [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначений будинок та на земельну частку (пай). Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Вони прийняли спадщину після смерті матері в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, поскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) було відмовлено в звязку з тим, що позивачами не був наданий сертифікат на право на земельну частку (пай), який був втрачений [PERSON] Факт володіння померлою [PERSON] зазначеним будинком підтверджують витягом з погосподарської книги № 2 на 2006-2010 роки Переяславської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією технічного паспорта на житловий будинок № 18 по вул. Горького в с.Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області; довідкою ТОВ „Едванс-Інформ № 1166 від 30 травня 2016 року про вартість будинковолодіння; висновком ТОВ „Едванс-Інформ № 1167 від 30 травня 2016 року про технічний стан приватного житлового будинку. Факт існування у померлої [PERSON] права на вищезазначену земельну частку (пай) підтверджують листом Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області № К-284/0-310/6-16 від 29 червня 2016 року; викопіюванням із схеми поділу; звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки. Право позивачів на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копіями свідоцтв про народження позивачів; довідкою Переяславської сільської ради № 214 від 26 травня 2016 року; копіями паспортів позивачів; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] В попереднє судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON], їх представник [PERSON] не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити. Представник відповідача, Переяславської сільської ради, в попереднє засідання не зявився, повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України\~ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. \~ \~ \~ \~ За законодавством, що діяло за життя спадкодавця доказом реєстрації права власності на нерухоме майно слугували записи в погосподарських книгах. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затв. наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні)\~ житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд зясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved