Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №б/н від 16.12.2019 року в розмірі 17619, 61 гривня, яка складається з 11 692, 34 гривні - заборгованості за кредитом, 5 777, 27 гривень - заборгованості по відсоткам, 150,00 грн. - штраф. Зазначає, що 16.12.2019 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44, 40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов`язання банк виконав, а відповідач свої зобов`язання не виконує, в результаті чого допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було надано строк для подання заяв по суті. Відзив відповідачем надано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно матеріалів справи, 16.12.2019 року [PERSON] підписала заяву А-Банку (а.с.6), згідно з якою погодилася з умовами та правилами надання послуг, номер договору в заяві не вказано. З наданої позивачем анкети-заяви вбачається, що відповідач підписала анкету-заяву про надання банківських послуг в А-Банку від 16.12.2019 року, даних про видачу або бажання отримати картку, встановивши на неї певний кредитний ліміт, чи отримати якусь певну послугу банку зазначена анкета не містить. Крім того, позивач, обґрунтовуючи право вимоги, посилається на розрахунок кредитної заборгованості за договором № SAMABWFC10073035006 та на витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», однак вказані документи жодним чином не підтверджують наявність договірних правовідносин між сторонами саме по картці «Універсальна» у відповідності до підписаної анкети-заяви. У позовній заяві позивач зазначає, що укладено кредитний договір №б/н, а додає заборгованість за договором № SAMABWFC10073035006, що суперечить одне одному. Згідно наданому Банком розрахунку (а.с.7), за кредитним договором № SAMABWFC10073035006 [PERSON] станом на 25.01.2021 року має заборгованість у розмірі 17619, 61 гривня, яка складається з 11 692, 34 гривні - заборгованості за кредитом, 5 777, 27 гривень - заборгованості по відсоткам, 150,00 грн. - штраф. Однак, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. З вище викладеного судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредиту, доказів надання такого кредиту та умов його надання. Щодо посилань позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, суд не бере їх до уваги, оскільки вони не підписані відповідачем. Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК). Відповідно до положень ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі ч.2ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Зважаючи на вище вказане, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки в Анкеті-заяві не зазначено номер укладеного договору, а тому неможливо встановити, що даною заявою [PERSON] уклала саме договір, який зазначено в розрахунку заборгованості. Враховуючи те, що у задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» суд відмовляє, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі постанови ВП ВС по справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року, ст. ст.526,527,530,625,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed