Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в солідарному порядку, посилаючись на те, що 31.05.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав останній кредит у розмірі 29921,00 дол.США строком по 31.05.2027 року із сплатою 12,75% річних, а відповідач повинна була щомісячно до 05 числа повертати кредит зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до графіку платежів. 21.12.2010 р. банк та [PERSON] уклали додаткову угоду №014/0059/74/54922/01 до кредитного договору, відповідно до якої фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у звязку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості, що не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. 20.09.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №014/0059/74/54922/02, відповідно до якої позичальнику зменшено розмір процентної ставки за кредитом у звязку з оформленням права власності позичальника на нерухомість, процентна ставка визначена на рівні 11,5% річних. Оскільки відповідач зобовязання за укладеними договорами належним чином не виконувала, то станом на 24.09.2015 року утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 30527,51 дол.США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 658634,97 грн., які позивач просив стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 31 травня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійнийним банком Аваль, яке у подальшому змінило своє найменування на публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (а.с.40-42), та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0059/74/54922 (а.с.7-12), відповідно до якого банк надає останній кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 29921 дол.США на споживчі цілі, в тому числі додаткова комісія банку у розмірі 1% від суми кредиту, строком на 240 місяців по 31 травня 2026 року зі сплатою 12,75% річних, а позичальник зобовязаний був щомісячно до 05 числа, повертати позику і проценти за користування кредитом рівними платежами у розмірі 345,23 дол.США. 21 грудня 2010 р. між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода №014/0059/74/54922/01 до кредитного договору №014/0059/74/54922 від 31 травня 2006 р., відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту: з 21.12.2010 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилась на суму заборгованості за процентами, що не супроводжувалось видачею коштів позичальнику. На період з 15.01.2011 р. до 14.01.2012 р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу до 106,44 дол.США та змінено строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї додаткової угоди (а.с.13-22). 20 вересня 2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №014/0059/74/54922/02, відповідно до якої позичальнику зменшено розмір процентної ставки за кредитом у звязку з оформленням права власності позичальника на нерухомість, процентна ставка визначена на рівні 11,5% річних (а.с.23-30). Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобовязання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 29921,00 дол.США шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по рахунку станом на 31.05.2006р.(а.с.50). У свою чергу відповідач прийняла позику, використавши її за призначенням, але свої зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконує. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань, зазначених в договорі (п.9.1 кредитного договору). Банк, відповідно до п. 6.5 кредитного договору, має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, та штрафні санкції та інші витрати у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке дострокове погашення повинно бути здійснено позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому. 20.06.2015 р. позичальнику було надіслано вимоги про дострокове виконання грошових зобовязань, якими було зобовязано у 60-денний термін повернути вказану заборгованість. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобовязань станом на 24.09.2015 року утворилася заборгованість у сумі 30527,51 дол.США, що за офіційним курсом НБУ складає 658634,97 грн. (1 дол. США=21,5751 грн.), з яких заборгованість за кредитом 27923,61 дол.США, (602455,49 грн.), заборгованість за відсотками 2603,90 дол.США (56179,48 грн.) (а.с.44-49). Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доказаними, тому заборгованість за кредитом у сумі 30527,51 дол.США, що за офіційним курсом НБУ складає 658634,97 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 9879,52 грн. (а.с.1).

Outcome: approved