Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Представник позивачів звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Одеської області за якою просить встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] ) - [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , 1984 року народження, [PERSON] , 1980 року народження та визнання за позивачами права власності на вказаний житловий будинок. В обґрунтування викладених позовних вимог представник позивача зазначив, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . На день його смерті залишилася спадщина, яка складалася із: 1/4 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ). Його спадкоємцями за законом в порядку 1261 ЦК України були: дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] , які прийняли спадщину фактично, тобто відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, [PERSON] . Приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. було заведено спадкову справу №89/2017 після померлого [INFO] [PERSON] , на підставі заяв про прийняття спадщини від імені [PERSON] , та [PERSON] та видано їм свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] залишила на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області 12 серпня 2017 року, за реєстровим №878, та 12 серпня 2017 року, за реєстровим №879, приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області посвідчений заповіт [PERSON] на ім`я [PERSON] (на Ѕ частку земельних ділянок). На день смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із: 3/8 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ), належних спадкодавцю, у тому числі ј частина за правом власності та 1/8 частина в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . Позивачі, [PERSON] , та [PERSON] відповідно до ст.1235 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач, [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис №34 від 04 квітня 1984 року, до свідоцтва про шлюб, актовий запис №117 від 07 жовтня 2007 року є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] ,та [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач, [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис №31 від [INFO] 1980 року є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , та[PERSON] , який помер [INFO] . Спадкодавці, [PERSON] , який помер [INFO] ,та [PERSON] , яка померла [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №12 від 24 квітня 1979 року. Так приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. було заведено спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] за №55/2019на підставі заяв про прийняття спадщини від імені дочки, [PERSON] , 1984 року народження, та сина, [PERSON] , 1980 року народження. Та [PERSON] як спадкоємцю за заповітом 22 травня 2020 року за реєстровим №387 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку земельної ділянки площею 2,3214 га., розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122385900:01:003:0182. Та 22 травня 2020 року за реєстровим №384 [PERSON] як спадкоємцю за заповітом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,3080 га., розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122385900:01:003:0384. На житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ), відсутні правовстановлюючі документи, акт про ведення в експлуатацію вказаного житлового будинку, також відсутній, відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок. Відповідно до довідки №1416 від 20 серпня 2019 року, яка видана виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ) належав до складу колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги №17 за 1991 рік, особовий рахунок №1527 (1991-1995). Станом на 16 квітня 1991 року до складу колгоспного двору входили: [PERSON] , 1954 року народження, який помер [INFO] голова колгоспного двору, та члени колгоспного двору: дружина, [PERSON] , 1960 року народження, яка померла [INFO] , дочка, [PERSON] , 1984 року народження, та [PERSON] , 1980 року народження. Житловий будинок за вищезазначеною адресою відповідно до технічного паспорту, виготовленим комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 36,3 кв.м., загальною площею 107,5 кв.м., господарських будівель: літ.Б1 - комора, літ.В1 - літня кухня, літ.Г1 - сарай, літ.Д1 - гараж, літ.Е1 - сарай, літ.Ж1 - убиральня, 1-6; І надвірні споруди. Також КП КМР «БТІ» видала довідку №495 від 18 липня 2019 року про те що, право власності на вказаний житловий будинок, не зареєстровано. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовій Н.М. позивачам було надано роз`яснення №38/01-16 від 22 травня 2020 року щодо того, що що з доданих документів до нотаріальної контори право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано, що не можливо видати свідоцтва про право власності на спадщину, тому нотаріус радила звернуться до суду. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Кілійської міської ради Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де зазначає, що з позовом погоджується, просить задовольнити його в повному обсязі, а також просить розглянути справу без участі представника відповідача. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 169, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.03.2016 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. З довідки, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 02.02.2017 року за № 252/02.01.23 встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] а із 1979 року до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Належність [PERSON] та [PERSON] до спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] підтверджена: -Свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданим Заводською сільською радою Березівського району Одеської області, за яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.04.1979 року, актовий запис № 12, прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] ; -Свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] , виваним Шевченківською сількою радою, за яким [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис № 34, батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] ; -Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управляння юстиції Одеської області, за яким 06.10.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , актовий запис №117. 07.03.2019 року померла [PERSON] , актовий запис № 130, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.03.2019 року, Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. З довідки, виданої Шевченківським старостинським округом № 1 виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області 12.04.2019 року за № 707 встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] а із 1960 року до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] - донька та [PERSON] - онука. 22.08.2017 року приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. за реєстровим № 878 посвідчено заповіт [PERSON] , за яким остання все своє майно заповіла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.05.2020 року, приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. за реєстровим № 390 по спадковій справі №55/2019, спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі заповіту, посвідченого 12.08.2017 року та зареєстрованого у реєстрі за № 878 є її дочка [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаться таким, що прийняв спадщину. Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] за законом та такими, що прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Також, встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після померлої [PERSON] за заповітом та такою, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до довідки виданої Шевченківським старостинським округом № 1 виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області за № 1416 від 20.08.2019 року, станом на 16.04.1991 р., житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ( колишня [ADDRESS] ) належав до складу колгоспних дворів. До складу двору входили: [PERSON] , 1954 р.н., голова двору, [PERSON] , 1960 р.н., дружина; [PERSON] , 1980 р.н., син; [PERSON] , 1984 р.н., донька. Згідно технічного паспорту, складеного КП КМР «БТІ» від 23.09.2019 р., житловий будинок за адресою: [ADDRESS] аскладається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 36,3 кв.м., загальною площею 107,5 кв.м., господарських будівель: літ.Б1 - комора, літ.В1 - літня кухня, літ.Г1 - сарай, літ.Д1 - гараж, літ.Е1 - сарай, літ.Ж1 - убиральня, 1-6; І надвірні споруди. Відповідно довідки КП КМР «БТІ» № 495 від 18.07.2019 р. станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Як вбачається з інформаційного листа від 22.05.2020 р. № 38/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачова Н.М. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] роз`яснила, що за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку в [ADDRESS] ) - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

Outcome: approved