Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Прокурор Кодимського району Одеської області Згурський С.В. 10 березня 2015 року в порядку ст.45 ЦПК України звернувся до Кодимського районного суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання за цим неповнолітнім в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача Олійник С.А. (прокурор прокуратури Кодимського району) позов підтримала та пояснила, що [INFO] помер батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області, одна з яких належала особисто померлому, а дві інші були успадковані ним після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON]. Єдиним спадкоємцем спадкового майна померлого є його неповнолітній син [PERSON], [INFO], який через свій вік вважається таким, що прийняв спадщину, однак документально оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може через відсутність оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно, зокрема державних актів на землю, які втрачені. Наразі ця дитина залишились без батьківської уваги, тому не здатна самостійно захистити свої права. У зв'язку з цим просила позов задовольнити. Представник відповідача - Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області Решітко Л.І. (сільський голова) в судове засідання не прибула, надавши до суду письмову заяву від 23 березня 2015 року про визнання позовних вимог позивача у повному обсязі. Просила справу розглянути без її участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, суд, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області). Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] Рибницьким відділом РАЦС р.Молдова). У зв'язку з цим, розпорядженням Кодимської райдержадміністрації Одеської області №470/А-2014 від 03 листопада 2014 року неповнолітньому [PERSON] був наданий статус дитини-сироти, а розпорядженням цієї ж райдержадміністрації №492/А-2014 від 26 листопада 2014 року [PERSON] призначено піклувальником вказаної дитини. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді: - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER], площею 2.62 га., яка розташована на території Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 березня 2004 року; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER], площею 2.32 га., яка розташована на території Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області та відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 березня 2004 року, належала померлому [INFO] [PERSON], після смерті якого була ним ([PERSON].) успадкована; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER], площею 2.32 га., яка розташована на території Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області та відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 березня 2004 року, належала померлій [INFO] [PERSON], після смерті якої була ним успадкована. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. У зв'язку з цим, спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна померлого [PERSON] є його син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона не відмовились від неї (ч.ч.1-4 ст.1273 ЦК України). Відомостей про відмову неповнолітнього [PERSON] від спадщини судом не встановлено, натомість спроба її піклувальника [PERSON]. у нотаріальному порядку та прокурора - в судовому порядку оформити прийняття ним спадщини свідчить про бажання дитини у встановленому законом порядку прийняти спадщину померлого батька. Таким чином, у відповідності з вимогами ст.1268 ЦК України неповнолітній [PERSON] є таким, що прийняв спадщину свого померлого батька [PERSON] Відповідно до ст.1225 ЦК України спадкування земельної ділянки відбувається на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення піклувальника [PERSON]. до нотаріуса з заявою про видачу неповнолітньому [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого батька. Після звернення позивача з вказаною заявою, нотаріус запропонувала їй надати оригінали державних актів на землю, однак оригінали вказаних документів нотаріусу надані не були через їх втрату, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» №9 від 28 лютого 2015 року. Після цього, [PERSON] звернулась до відділу Держземагенства Кодимського району з заявою від 20 лютого 2015 року про видачу дублікатів втрачених державних актів на землю. Однак у видачі дублікатів цих правовстановлюючих документів відділом Держкомзему було відмовлено (лист №32-л/15/03-03 від 20 лютого 2015 року). Відсутність оригіналів зазначених правовстановлюючих документів відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з цим нотаріус листами 173/01/16 та №181/01-16 від 19 лютого 2015 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, колегія суддів Верховного Суду України в постановах від 06 та 13 лютого 2012 року (справи №3-2гс12, №3-3гс12, №3-4гс12, №3-5гс12) вказала, що відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Таким чином, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги спадкового майна померлого батька [PERSON] та, з врахуванням його неповнолітнього віку, вважається таким, що прийняв спадщину батька, тому суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки захист порушеного права цієї неповнолітньої дитини в позасудовому порядку не можливий через відсутність оригіналів державних актів на землю. На підставі викладеного,

Outcome: approved