Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Сафір Ф.О., який діє на підставі довіреності №3913-О від 25.10.2012 року звернувся в суд з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.03.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2., п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, а також вимог ст.ст.526, 527, 530, 1054 ЦК України станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість в сумі 4666,06 грн., в тому числі: 780,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1597,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1590,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 198,38 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, зазначив, що відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 02.03.2010 року в розмірі 4666,06 грн., а також судові витрати у розмірі 1218 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак представник позивача Ткач С.М., яка діє на підставі довіреності № 1154-О від 20.04.2014 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному об'ємі та просила розглянути справу без її участі. Не заперечила щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.03.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір, згідно якого позивачем було надано кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки «Універсальна». Згідно змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у Приватбанку відповідач підтвердив, що згідний з тим, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Таким чином, між сторонами існують цивільні права і обов'язки відповідно до кредитного договору, та вимог ст.ст.11, 509 ЦК України, тобто зобов'язання у правовідносинах, в яких одна сторона має вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а друга сторона має право вимагати виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.1054 ч.ч.1,2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти в кредит позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, взяті на себе зобов'язання перед позивачем, відповідач [PERSON] належним чином не виконав, що призвело до виникнення у нього кредитної заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 02.03.2010 року вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 31.07.2015 року має заборгованість перед Банком в розмірі 4666,06 грн., в тому числі: 780,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1597,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1590,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також заборгованість по судовим штрафам - 698,38 грн. (відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 198,38 грн. - штраф (процентна складова)). З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі зі стягненням з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивача понесених ним та документально підтверджених витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved