Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Прокурор Пирятинського району Полтавської області в інтересах держави в особі Фінансового управління Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. У позові вказав, що [PERSON] обвинувачувався за ч. 1 ст. 286 КК України в тому, що він 02 листопада 2013 року в світлий час доби близько 12 години, керуючи автомобілем FORD FOCUS державний номерний знак [NUMBER] на вул. Шевченка с. Крячівка Пирятинського району Полтавської області під час заїзду на майданчик для стоянки автомобілів біля магазину «Продукти», в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспорту або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди та допустив наїзд на потерпілого [PERSON] з послідуючим його притисканням з ударом до припаркованого автомобіля «RENAULT KANGOO», у результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Кримінальне провадження щодо [PERSON] ухвалою Пирятинського районного суду від 23 січня 2014 року закрито. Після одержання вказаних тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Пирятинської ЦРЛ з 02.11.2013 року по 16 грудня 2013 року, тобто 44 ліжко-днів. Відповідно до довідки-розрахунку Пирятинської ЦРЛ витрати лікарні на лікування [PERSON] за вказаний час перебування його на лікуванні, склали всього 4106 грн. 32 коп. Пирятинська ЦРЛ фінансується за рахунок коштів районного бюджету, розпорядником яких є Фінансове управління Пирятинської РДА, тому кошти повинні бути стягнуті на користь фінансового управління. У судовому засіданні прокурор позов підтримав, і просив суд стягти з [PERSON] на користь Фінансового управління Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області кошти у сумі 4106 грн. 32 коп., витрачених на стаціонарне лікування [PERSON], потерпілого від злочину та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти сплати коштів у сумі 4106 грн. 32 коп., витрачених на стаціонарне лікування [PERSON], потерпілим від злочину та судового збору. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи кримінальне провадження щодо [PERSON] ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 23 січня 2014 року закрито (а.с. 4-5). Після одержання вказаних тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Пирятинської ЦРЛ з 02.11.2013 року по 16 грудня 2013 року, тобто 44 ліжко-днів. Витрати лікарні на лікування [PERSON] за вказаний час перебування його на лікуванні склали всього 4106 грн. 32 коп., про що свідчить довідка-розрахунок Пирятинської ЦРЛ (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Незважаючи на те, що [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, він, як особа, яка вчинила злочин, у відповідності до вимог ст. 1206 ЦК та ст. 93-1 КПК України зобов'язаний відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого. Пирятинська ЦРЛ фінансується за рахунок коштів районного бюджету, розпорядником яких є Фінансове управління Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, тому кошти повинні бути стягнуті на користь фінансового управління. Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved