Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВБР» Вільгановська Є.М. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» заборгованість за кредитним договором № IСKGMCUI.81242.002 від 24.12.2012 року у розмірі 6836,55 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 24.12.2012 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» (далі по тексту - позивач, банк) та [PERSON] (далі по тексту - відповідачка, позичальник) був укладений кредитний договір № IСKGMCUI.81242.002 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов'язався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 4000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних, крім пільгового періоду. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору № IСKGMCUI.81242.002, встановивши відповідачці протягом 60 днів з моменту укладення кредитного договору кредитний ліміт у розмірі 4000 грн. на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Проте, відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв'язку з чим перед позивачем станом на 12.11.2015 року виникла заборгованість у розмірі 6836,55 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВБР» з даним позовом до суду. Представник позивача Вільгановська Є.М. в судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, просила справу розглянути у її відсутність і не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась про день розгляду справи належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не направляла, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 24.12.2012 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № IСKGMCUI.81242.002, відповідно до п. 2.2 якого банк зобов'язався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, встановити кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 4000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.8-10). Пунктами 2.3, 2.4 кредитного договору передбачено, що банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік - 360 днів, місяць - рівний календарній кількості днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. В свою чергу, позичальник зобов'язалась, відповідно до п. 2.5 кредитного договору, проводити щомісячний мінімальний платіж, що складає 10% від суми заборгованості, який підлягає сплаті до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Згідно з п.п. 2.8, 2.9 кредитного договору, у рамках даного кредиту, банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування, складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються, згідно п. 2.3. та п. 2.5, які встановлені цим кредитним договором. П. 3.1 кредитного договору встановлено, що кредит надається на підставі заяви позичальника на отримання кредитної картки з лімітом, зазначеним в п. 2.2 на споживчі цілі. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору. Пунктами 6.1, 6.2 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотків у розмірі подвоєною процентної ставки, що встановлена в п. 2.3. При розрахунку приймаються: рік - 360 днів, місяць - рівний календарній кількості днів. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивач в повній мірі виконав умови кредитного договору № IСKGMCUI.81242.002, встановивши відповідачці протягом 60 днів з моменту укладення кредитного договору кредитний ліміт у розмірі 4000 грн. на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Однак, в порушення зазначених вище умов кредитного договору, відповідачка свої зобов'язання не виконує, тобто своєчасно не повертає позивачу кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, комісії і ніяких заходів по поверненню заборгованості не вживає, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 12.11.2015 року загальна заборгованість відповідачки по кредитному договору № IСKGMCUI.81242.002 від 24.12.2012 року становить 6836,55 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту - 969,60 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1408,40 грн., поточна заборгованість за процентами - 47,81 грн., прострочена заборгованість за процентами - 1895 грн., пеня - 2515,74 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.15-16). По причині наявності простроченої заборгованості, банк направив на адресу відповідачки вимогу за вих. № Р.07/388 від 08.07.2015 року, однак станом на дату звернення до суду борг відповідачкою не погашено (а.с.11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. П. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі постанови Правління НБУ від 27.11.2014 року № 743 «Про віднесення ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року № 132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» згідно з яким 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ». Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, оскільки зобов'язання по кредитному договору відповідачкою не виконано, то сума заборгованості, що утворилася, підлягає стягненню з неї в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 22.12.2015 року сплату судового збору у розмірі 1218 грн. при зверненні до суду представнику Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» було відстрочено до ухвалення судового рішення, у зв'язку з чим судовий збір у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved