Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Представник позивача Черкавський Ю.С. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором № 31-36/21 від 24.12.2007 та просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість у загальному розмірі 294 096,07 грн, а також судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору при подачі позову до суду. Просить також встановити подальші нарахування, відповідно до умов кредитного договору, до моменту виконання рішення відповідно до п. 10 ст. 625 ЦПК (?) України. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 24.12.2007 Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 31-36/21, на умовах якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 130 000, 00 грн. Відповідно до договору, відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі. Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти. Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 09.11.2020 становить 294 096,07 грн, що складається із суми заборгованості за кредитом - 101 120,00 грн, суми заборгованості за відсотками - 131 147,48 грн, суми заборгованості за комісіями - 19 468,39 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 13 082,74 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 22 692,75 грн, суми інфляційних витрат за кредитом - 2 381,15 грн, суми інфляційних витрат за відсотками - 1 203,56 грн. Ухвалою від 11.01.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк, відповідачем, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 21.01.2021, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до позовної заяви додано копію договору відновлювальної кредитної лінії № 31-36/21 від 24.12.2007, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] про надання коштів в розмірі 130 000,00 грн з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 23 грудня 2022 року. У відповідності до умов цього кредитного договору відповідач зобов`язувалась сплачувати банку 14,50 % річних за кредитом та комісії в розмірі та порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в Додатку 1 до договору, який є невід`ємною складовою частиною договору, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 130 000,00 грн, з наступним графіком зниження максимального ліміту заборгованості. Зазначені умови передбачені п. 1.1.1 договору. Відповідно до п. 2.1 Договору банк зобов`язався здійснити надання кредиту шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку банку на поточний рахунок позичальника в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату видачі кредиту на підставі письмової заяви позичальника. За умовами договору (п. 2.2) кредит вважається наданим в момент (день) списання суми кредиту (траншів кредиту) з позичкового рахунку, зазначеного в п. 2.1 договору, на підставі письмової заяви позичальника. До матеріалів позовної заяви представником позивача надано розрахунок заборгованості, а також у позовній заяві зазначено, що заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 09.11.2020 становить 294 096,07 грн, що складається із суми заборгованості за кредитом - 101 120,00 грн, суми заборгованості за відсотками - 131 147,48 грн, суми заборгованості за комісіями - 19 468,39 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 13 082,74 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 22 692,75 грн, суми інфляційних витрат за кредитом - 2 381,15 грн, суми інфляційних витрат за відсотками - 1 203,56 грн. Також надано докази правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з 15.10.2019 Акціонерному товариству «Альфа-Банк». Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено положеннями статті 1055 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України врегульовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктами 2.1, 2.2 кредитного договору № 31-36/21 від 24.12.2007 передбачено, що позивач зобов`язувався здійснити надання кредиту шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку банку на поточний рахунок позичальника в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату видачі кредиту на підставі письмової заяви позичальника. Кредит вважається наданим в момент (день) списання суми кредиту (траншів кредиту) з позичкового рахунку, зазначеного в п. 2.1 договору, на підставі письмової заяви позичальника. Позивач у позовній заяві зазначив, що свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти. Проте надані позивачем документи не містять відомостей про отримання кредитних коштів відповідачем. Будь-яких належних доказів на підтвердження безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, як передбачено п. 2.1, 2.2 Кредитного договору (виписки з особового рахунку, копії меморіального ордеру тощо), позивачем не надано. При оцінці доказів та оцінці аргументів судом також встановлено, що з наявних матеріалів справи не вбачаються доведеними аргументи позивача, що відповідач користувалась кредитними коштами, через що, у зв`язку з поданням позову (вимогою про повернення коштів), в неї виник обов`язок щодо повернення цих коштів. В зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити чи сплачувала відповідач кредитні кошти відповідно до умов кредитного договору та у які строки, оскільки позивачем не надано виписку з особового рахунку відповідача, що позбавляє можливості обрахувати заборгованість за користування кредитними коштами. З розрахунку заборгованості, що міститься у тексті позовної заяви, не вбачається яким чином здійснено такий розрахунок. Також є незрозумілою вимога позивача про встановлення судом подальших нарахувань, відповідно до умов кредитного договору, до моменту виконання рішення відповідно до п. 10 ст. 625 ЦПК України, оскільки така норма як у Цивільному процесуальному кодексі України так і в Цивільному кодексі України відсутня. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок відповідача, так як за нормами ст. 1046 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей, що також врегульовано договором укладеного між сторонами спору. Судовий збір у розмірі 4 411,44 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові відшкодуванню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed