Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» звернулось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. В обґрунтування заявлених вимог позивача зазначає, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір №1242 від 20.09.2012, відповідно до якого остання отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати, визначених в договорі відсотків та строків, у загальному розмірі 20000,00 грн строком. Також між ПрАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», було укладено договори добровільного страхування кредитів №26 від 01.10.2012, №12 від 01.06.2013 та №03 від 31.03.2014. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №1242 від 20.09.2012 не виконував та додатковими угодами не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував. Позивачем на підставі заяви Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» про виплату страхового відшкодування, було виплачено останньому страхові виплати за кредитним договором №1242 від 20.09.2012 в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 17648,42 грн. Отже, на думку позивача, до нього перейшло право вимоги на стягнення з [PERSON] , матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 17648,42 грн. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача вищевказану суму страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 22 грудня 2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з кредитним договором №Л1242 від 20.09.2012, Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» (далі Кредитор) та [PERSON] (далі - Позичальник) уклали цей договір про надання [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі на умовах, встановлених цим Кредитним договором, з дотриманням повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 20000,00 грн строком на 24 місяців з 20.09.2012 по 20.09.2014 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Згідно з додатковою угодою від 28.05.2013 до кредитного договору №1242Л від 20.09.2012, Кредитор на підставі рішення Кредитного комітету №828к від 27.05.2013, додатково надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначений договором строки, у розмірі 8000,00 грн строком на 24 місяців з 28.05.2013 по 28.05.2015 включно зі сплатою 28,8% річних. Відповідно до додаткової угоди №2 від 24.02.2014 до Кредитного договору №1212Л від 20.09.2012, Кредитор на підставі рішення Кредитного комітету №1015 від 21.02.2014, додатково надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначений договором строки, у розмірі 9300,00 грн строком на 24 місяців з 24.02.2014 по 24.02.2016 включно зі сплатою 28,8% річних. Фактичне надання відповідачу кредитних вище вказаних коштів, підтверджується платіжними дорученнями: №5390 від 20.09.2012 на суму 20000,00 грн, №10080 від 28.05.2013 на суму 8000,00 грн, №15207 від 24.02.2014 на суму 9300,00 грн. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів №26 від 01.10.2012 та №12 від 01.06.2013 (далі - Договір), укладеного між Кредитної спілкою «Українська кредитна спілка» (далі - Страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» (далі - Страховик), Страховик, на підставі Правил добровільного страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) від 18.01.2007 та ліцензії на страхову діяльність серія АВ №546816 здійснює страхування ризику невиконання Позичальником своїх зобов`язань по Кредитних договорах, укладених між Страхувальником та фізичними особами (Позичальниками). Відповідно до п.1.2 Договору, предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані матеріальними збитками, які завдані Страхувальнику внаслідок повного або часткового неповернення Позичальником Страхувальнику суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Згідно з пунктом 5.3 Договору, страхове відшкодування по страховому випадку за п.2.1.1 - 2.1.2 сплачується Вигодонабувачу (Кредитору) по кредитному договору у розмірі: суми прострочених платежів (відповідно до п.2.1.1 - 2.1.2) на погашення заборгованості Позичальника по кредиту перед банком на дату подання заяви на страхову виплату, у разі наявності попередньо здійсненого страхового відшкодування по відповідному Позичальнику - розмірі загальної заборгованості Позичальника за Кредитним Договором. Відповідно до п. 5.4 Договору, страхове відшкодування по страховому за п.2.1.3 сплачується Вигодонабувачу (Кредитору) в розмірі загальної заборгованості Позичальника за Кредитним Договором з врахуванням виплат, які підлягали здійсненню згідно п.2.1.1. - 2.1.2. Згідно з п. 5.5. Договору, якщо позичальник погасив заборгованість після направлення Страхувальником заяви про виплату страхового відшкодування, але до моменту виплати Страховиком страхового відшкодування, страховий випадок анулюється на підставі листа Страхувальника та виплата страхового відшкодування не здійснюється. Відповідно до п. 5.7. Договору, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим Договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Страхувальник має до Позичальника згідно з умовами Кредитного договору. У зв`язку з не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №Л1242 від 20.09.2012 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» звернулась до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою щодо здійснення страхової виплати у розмірі 17648,42 грн, у зв`язку з настанням страхового випадку за вказаним кредитним договором, а саме: Повне або часткове неповернення Позичальником ( [PERSON] ) Страхувальнику (КС «Українська кредитна спілка») суми кредиту та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни. Позивачем на підставі вищезазначеної заяви та доданих до неї документів, складено страховий акт №358кр та 17.08.2020 здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 17648,42 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2762 від 17.08.2020 з відміткою банку про проведення платежу. На виконання пункту 5.8 вищевказаного Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку №4582 від 17.08.2020 про сплату ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором №1242Л від 20.09.2012 в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 17648,42 грн. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування відповідачем страхувальнику завданої матеріальної шкоди в порядку регресу. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування». Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України. порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України. боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи те, що ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів № 26 від 01.10.2012 та №12 від 01.06.2013 обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 17648,42 грн, у зв`язку з чим позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 2958 від 214.09.2020 на суму 2102,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved