Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Прокурор Решетилівського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Фінансового управління Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, посилаючись на наступне. 06 березня 2015 року [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за місцем свого проживання вчинив сварку зі своєю матірю, [PERSON], в ході сварки металевою каструлею наніс один удар по голові матері, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани та гематоми голови, які по ступеню тяжкості кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Вироком Решетилівського районного суду Полтавської області його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. У наслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла знаходилась на стаціонарному лікуванні у обєднаному відділенні хірургічного профілю Решетилівської ЦРЛ Полтавської області 11 ліжко/днів, вартість її лікування склала 1375 грн. 00 коп. Решетилівська ЦРЛ фінансується фінансовим управлінням Решетилівської райдержадміністрації за рахунок коштів Решетилівського районного бюджету. Таким чином, лікування потерпілої [PERSON] заподіяло шкоду інтересам держави, оскільки потягло зайві витрати бюджету, у звязку з чим прокурор Решетилівського району просить стягнути з [PERSON] витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 1375 грн. 00 коп. на користь Фінансового управління Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області. В судовому засіданні прокурор прокуратури Решетилівського району Полтавської області [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 травня 2015 року у справі № 546/317/15-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначено йому покарання за ст. 125 ч. 2 КК України у вигляді арешту строком на чотири місяці /а.с.9/. З мотивувальної частини вищевказаного вироку вбачається, що 06 березня 2015 року, близько 12 години обвинувачений [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за місцем свого проживання в жилому будинку, який розташований по вулиці Миру, 23 в селі Жовтневе Решетилівського району Полтавської області вчинив сварку зі своєю матірю - потерпілою [PERSON], в ході сварки металевою каструлею наніс один удар по голові матері, чим спричинив останній відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 372 від 19 березня 2015 року /а.с.7-8/ тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани та гематоми голови, які\~ по ступеню тяжкості кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Згідно з довідкою Решетилівської центральної районної лікарні Полтавської області від 25 березня 2015 року № 08/417, загальна вартість стаціонарного лікування [PERSON] у обєднаному відділенні хірургічного профілю 11 ліжко/днів (медична карта № 164 від 06 березня 2015 року, очікувана вартість 1 ліжко/дня за березень 2015 року 125 грн. 00 коп.) складає 1375 грн. 00 коп. /а.с.10/. Згідно з ч.ч. 1, 3, 7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави предявляється прокурором. Особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину . Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~№ 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно із п. 3 вище зазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я\~\~або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], Решетилівська центральна районна лікарня Полтавської області понесла витрати на лікування потерпілої від злочину, між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв'язок, а тому обов'язок щодо відшкодування витрат необхідно покласти на відповідача [PERSON] Приймаючи до уваги вище викладене, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що закладом охорони здоров'я, в якому перебувала на лікуванні потерпіла [PERSON] в кількості 11-ти ліжко/днів, проведених нею в стаціонарі, витрачено державні кошти, розмір яких підтверджено дослідженими по справі доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] витрачених коштів у розмірі 1375 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved