Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом 08.07.2015 року, який уточнив та в його обґрунтування посилався на те, що 06.03.2013 року між ТОВ «Агро капітал Менеджмент» та відповідачем [PERSON] укладений договір № 109-Т, згідно якого ТОВ «Агро капітал Менеджмент» зобовязалося надати, а [PERSON] прийняти та сплатити за сільськогосподарське устаткування суму 55 901,00 грн. Сторонами узгоджений графік погашення суми договору, відповідно до якого відповідач повинен зробити авансовий платіж в розмірі 7 691,00 грн. та здійснити ще 24 платежі до 10.03.2015 року. Відповідач 07.05.2013 року зробив авансовий платіж в розмірі 7 691,00 грн. та отримав, відповідно до договору, обумовлене устаткування. Після чого відповідач почав порушувати умови договору, зробив лише два платежі по 559, 00 грн., в наслідок чого розрахувався з позивачем на суму 8 809,00 грн. та залишився винен 47 092,00 грн., боргу за основним зобовязанням. Оскільки відповідач добровільно не сплатив суму боргу представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 218 977,80 грн., яка станом на 01.07.2015 року складається з суми основного зобовязання в розмірі 47 092,00 грн. та пені в розмірі 171 885, 80 грн., а також судовий збір в розмірі 2 189,79 грн. та витрати повязані з наданням правової допомоги в розмірі 3 000, 00 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.44,45). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про проведення судових засідань на 16.11.2015 року та 14.12.2015 року повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, які він особисто отримав 16.10.2015 року та 08.12.2015 року (а.с. 42,43). Отже на підставі ст.ст. 74, 76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06.03.2013 року між ТОВ «Агро капітал Менеджмент» та відповідачем [PERSON] укладений договір № 109-Т, відповідно до умов договору ТОВ «Агро капітал Менеджмент» зобовязалося надати, а [PERSON] прийняти та сплатити за сільськогосподарське устаткування суму 55 901,00 грн. (а.с. 5-7). Також, сторонами 06.03.2013 року узгоджений графік погашення суми договору, відповідно до якого відповідач повинен зробити авансовий платіж в розмірі 7 691,00 грн. та здійснити ще 24 платежі до 10.03.2015 року, відповідно цього графіку (а.с. 8). Відповідач [PERSON] 07.05.2013 року зробив авансовий платіж в розмірі 7 691,00 грн., що вбачається з карточки рахунку № 361(а.с. 10) та отримав, відповідно до договору, обумовлене устаткування, що підтверджується копією видаткової накладної № РН-00000171 від 14.-5.2013 року (а.с. 9). Після чого відповідач почав порушувати умови договору, зробив лише два платежі по 559, 00 грн. 08.04.2013 року та 20.05.2013 року, що вбачається з карточки рахунку № 31 ТОВ «Агро капітал Менеджмент» (а.с. 10). Таким чином, відповідач розрахувався з позивачем на суму 8 809,00 грн. та залишився винен 47 092,00 грн., боргу за основним зобовязанням. Згідно ст. 526 ЦК України. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд встановив, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором № 109-Т від 06.03.2013 року, оскільки у визначений договором строк не повернув суму боргу. На неодноразові звернення позивача про повернення суми боргу, ухилявся від повернення боргу. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК Украйни: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно п.4.9 Договору, у разі порушення терміну і порядку сплати вартості устаткування, відповідач повинен сплатити підприємству пеню у розмірі одного відсотка від суми затриманого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК Украйни для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) за своїм характером є додатковими вимогами щодо основного зобов'язання. Додатковими вимогами є вимоги, що забезпечують або обумовлюють виконання основного зобов'язання, які встановлені законом або договором. У випадку, якщо неустойкою забезпечується виконання зобов'язання, на яке розповсюджується загальна позовна давність, право на таке стягнення втрачається лише зі спливом строку позовної давності щодо основної вимоги. Таким чином, скорочена позовна давність стосовно неустойки фактично означає можливість стягнення неустойки за один рік, за умови, якщо не сплив строк позовної давності щодо основної вимоги. Таким чином, не виконавши зобовязання в строк, встановлений договором, відповідач, повинен сплатити пеню у розмірі одного відсотка від суми затриманого платежу за кожен день прострочення, але не більш ніж за рік, що з 01.07.2014р. по 01.07.2015р., становіть 171885,80грн. (47092,00грн. х 1% = 470,92грн. х 365д. = 171885,80грн.) Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було виконано умови договору № 109-Т від 06.03.2013 року та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу станом на 01.07.2015 року в загальному розмір 218 977,80 грн., яка складається з суми основного зобовязання в розмірі 47 092,00 грн. та пені в розмірі 171 885, 80 грн. Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2 189, 79 грн. (а.с. 1). Також, з відповідача на користь позивача піддягають стягненню судові витрати на правову допомогу в розмірі 3000, 00 грн., оскільки вони підтверджені угодою про надання юридичних послуг та представництво клієнта юристом та квитанцією про сплату коштів про надання правової допомоги (а.с. 12,11).

Outcome: approved