Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 29.05.2008 р. між ТОВ «УніКредит Банк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем № 1 [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-000000013153, у відповідності до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 154000 дол. США, під 12,0% з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29.05.2028 р. на умовах, визначених договором кредиту. Як вказує позивач, 29.05.2008 р. між відповідачем № 2 [PERSON] та ТзОВ «УніКредит Банк» правонаступником якого є позивач - ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки № MRTG-000000013153/Р, у відповідності до якого відповідач № 2 зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне виконання відповідачем № 1 усіх його зобов'язань за кредитним договором та додатковими договорами (угодами) до нього, які укладені в майбутньому. Як вказує позивач, станом на 23.10.2015 р. заборгованість за договором кредиту складає 166731,11 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ складає 3714866,58 грн. Тому представник позивача просить суд стягнути солідарно із відповідачів на свою користь вищевказану заборгованість та судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги подавши свою заяву щодо слухання справи у його відсутність. . Відповідачі у судовому засіданні позов не визнали та надали квитанції про сплату (на їх думку) усього кредиту. Представник відповідачів у судовому засіданні також не визнав даний позов та заявив клопотання щодо відмови у позові, так як позивач порушив вимоги Закону України «Про захист споживачів», що стосується повідомлення відповідачів про дострокове погашення кредиту. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, з'ясував наступне. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 29.05.2008 р. між ТОВ «УніКредит Банк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем № 1 [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-000000013153, у відповідності до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 154000 дол. США, під 12,0% з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29.05.2028 р. на умовах, визначених договором кредиту. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як з'ясовано судом, 29.05.2008 р. між відповідачем № 2 [PERSON] та ТзОВ «УніКредит Банк» правонаступником якого є позивач - ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки № MRTG-000000013153/Р, у відповідності до якого відповідач № 2 зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне виконання відповідачем № 1 усіх його зобов'язань за кредитним договором та додатковими договорами (угодами) до нього, які укладені в майбутньому. Зі слів позивача, станом на 23.10.2015 р. заборгованість обох відповідачів за договором кредиту складає 166731,11 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ складає 3714866,58 грн. При цьому у відповідності ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» чітко вказано, що 60-денний строк має відраховуватися саме з дати одержання, а не відправлення вимоги про дострокове повернення кредиту, у відповідності до правової позиції Верховного Суду України, а саме постанови від 12.09.2012 р. Як з'ясував суд, дійсно 18.11.2015 р. позивач подав позовну заяву до суду щодо стягнення заборгованості із відповідачів. При цьому, (а.с. 6,7) 18.11.2015 р. представником позивача було надіслано до відповідачів досудову вимогу, яку відповідачами не було отримано, і жодного доказу щодо надіслання представником позивача так і не буцло надано, у зв'язку із його не явкою. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» не підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України обидві сторони були зобов'язані виконувати належним чином та у встановлений строк даний договір. У встановлений договором строк банком із незрозумілих підстав було подано позову порушення вимог Закону Країни «Про захист прав споживачів», що тягне за собою залишення позову без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed