Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], в якому з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог просило звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], належну іпотекодавцю - [PERSON], а також виселити та зняти з реєстраційного обліку осіб, які в спірній квартирі зареєстровані та проживають, зокрема, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість. У зв'язку з чим позивач вважає, що існують всі підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього та шляхом виселення всіх осіб, які зареєстровані та проживають в спірній квартирі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахування заяви про їх збільшення та уточнення підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував, просив відмовити у їх задоволенні з підстав необґрунтованості, надав суду свої письмові заперечення проти позову. Інші відповідача та треті особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 05.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник якого - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11342168000, відповідно до умов якого вона отримала кредит в сумі 50000 дол. США та зобов'язалася повернути його у повному обсязі до 04.05.2018 року зі сплатою 14 відсотків річних. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за цим кредитним довором [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується іпотечним договором від 05.05.2008, укладеним між нею та АКІБ «УкрСиббанк». 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 649744,97 грн. У зв'язку з чим у позивача, як нового кредитора та іпотекодержателя, виникло право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до договору іпотеки 05.05.2008 року, витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.08.2014 року, довідки ВАДР УДМС України в Херсонській області від 29.04.2014 року та довідки Приватної експлуатаційної фірми «Реформа» від 29.09.2014 року [PERSON] є власником спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності № 0178 від 28.12.1999 року, зареєстрована та проживає в ній з 15.11.2000 року разом з членами своєї сім'ї, іншого житла не має та іншим нерухомим майном не володіє. Відповідно до п. 1 ст. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Враховуючи те, що нерухомим майном відповідача [PERSON] - квартирою було забезпечено зобов'язання [PERSON] (громадянки України) за споживчим кредитом, наданим їй резидентом України - ПАТ «УкрСиббанк» в іноземній валюті, відповідач [PERSON] іншим нерухомим майном не володіє, постійно проживає в спірній квартирі, на час розгляду справи ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» чинний, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нерухоме майно не можуть буди задоволені. Вимоги про виселення відповідачів та зняття їх з реєстраційного обліку є похідними від вимог про звернення стягнення і у зв'язку із законодавчою забороною також не можуть бути задоволеними.

Outcome: dismissed