Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, уточнивши який просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року у розмірі 4\~958241,90 гривень, а також просить стягнути з відповідачів в рівних частинах 3 441 гривню витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 09.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №RML-502/002/2008, за умовами якого відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 91\~000 доларів США. В забезпечення виконання умов за кредитним договором №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року був укладений договір поруки №SR-502/002/2008 від 09.04.2008 року із громадянином [PERSON], де у відповідності з умовами договору поруки, поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. 06 серпня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року, яким було внесено зміни до частини 1 кредитного договору, а саме внесено зміни в термін «Розмір та Валюта кредиту», яку сторони встановили 97\~215,93 доларів США. Крім того, 06.08.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року, яким було внесено зміни до частини 1 кредитного договору, а саме тієї частині де вказується, що: - на період з моменту підписання цього додаткового договору до 10 серпня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка, розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору; - на період з 10 серпня 2009 року до 10 січня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% річних; - на період з 11 січня 2010 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток складає 5,02% річних; - надання позичальнику траншу в сумі 7\~378,33 доларів США з метою погашення прострочених процентів. Згідно п.1.1. частини 2 кредитного договору, позичальник зобовязаний своєчасно повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати зобовязання, як вони визначені у кредитному договорі. Порядок виконання боргових зобовязань за кредитним договором встановлений пунктом 1.5. (з підпунктами) частини №2 кредитного договору. Зокрема, відповідно до підпункту 1.5.1. частини №2 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до кредитного договору), шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому кредитним договором, проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся. Зобовязання не виконанні, у звязку з чим, станом на 23.05.2013 року сума заборгованості становить 4\~958241,90 гривень (що складає еквівалент 620 323,02 доларів США по курсу 7,993 на 23.05.2013 року) яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 97\~215,93 доларів США; сума відсотків несплачені відсотки за користування кредитом за період з 09.10.2008 року по 23.05.2013 року 41419,89 доларів США, а також сума пені за прострочення виконання зобовязань за період з 23.05.2012 року по 10.05.2013 року 481\~687,20 доларів США (3\~850\~125,79 гривень за курсом 7,993). Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання призначене до розгляду на 01.02.2017 року не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, подали заперечення на позов, в яких вказується, що відповідач не згодний з позовом оскільки укладав з Банком договір поруки 09.04.2008 року, у той час коли [PERSON] укладала кредитний договір на суму 91\~000,00 доларів США №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року. Заборгованість же нарахована по додатковому договору № 1 від 06.08.2009 року до кредитного договору №RML-502/002/2008 та додаткового договору № 2 від 06.08.2009 до договору № RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року. Додатковим договором № 1 було внесено зміни щодо суми кредитних коштів, яку отримувала [PERSON] та сума із 91\~000,00 дол. США була збільшена до 97\~215, 93 дол. США. Додатковим договором № 2 було внесено зміни щодо зміни розміру та періодів сплати процентної ставки за кредитним договором № RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року. Таким чином [PERSON] укладала ці додаткові договори, яким були змінено суттєві умови договору, а саме була збільшена сума договору та було змінено розмір та порядок сплати відсотків по кредитному договору. Представник відповідача звертає увагу суду, що відповідно до ЦК України та розяснень, викладених у рішенні ВСУ по справі № 6-145 цс 16, у банка є лише 6 місяців на те щоб подати позво до поручителя. В матеріалах справи докази звернення до суду протягом 6 місяців з моменту виникнення такого права відсутні, а тому просить суд винести рішення про відмову у позові предявленому до відповідача [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому перейшли права вимоги за кредитним договором №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року від ПАТ «ОТП Банк» у звязку з укладанням договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 29.06.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», в свою чергу ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ «ОТП Банк». 09.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №RML-502/002/2008, за умовами якого відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 91\~000 доларів США. Відповідно до п.п. 1.1., 1.1.1. кредитного договору RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року, банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині 1, а позичальник приймає кредит, зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, які визначені у цьому договорі. З метою отримання, обслуговування та погашення кредиту банк відкриває позичальнику поточний рахунок. Згідно до п.п. 1.5., 1.5.1., 1.5.1.1. кредитного договору RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Відповідно до п. 5 кредитного договору RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року, у забезпечення виконання зобовязань позичальника за даним договором банком приймається застава: однокімнатна квартира №71 (загальна площа 56,12 кв.м.) за адресою: вул. Старицького, 20/1. В забезпечення виконання умов за кредитним договором №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року був укладений договір поруки №SR-502/002/2008 від 09.04.2008 року із громадянином [PERSON], де у відповідності з умовами договору поруки, поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. 06 серпня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року, яким було внесено зміни до частини 1 кредитного договору, а саме внесено зміни в термін «Розмір та Валюта кредиту», яку сторони встановили 97\~215,93 доларів США. 06.08.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року, яким було внесено зміни до частини 1 кредитного договору, а саме тієї частині де вказується, що: - на період з моменту підписання цього додаткового договору до 10 серпня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка, розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору; - на період з 10 серпня 2009 року до 10 січня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% річних; - на період з 11 січня 2010 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток складає 5,02% річних; - надання позичальнику траншу в сумі 7\~378,33 доларів США з метою погашення прострочених процентів. Згідно п.1.1. частини 2 кредитного договору, позичальник зобовязаний своєчасно повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати зобовязання, як вони визначені у кредитному договорі. Порядок виконання боргових зобовязань за кредитним договором встановлений пунктом 1.5. (з підпунктами) частини №2 кредитного договору. Зокрема, відповідно до підпункту 1.5.1. частини №2 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до кредитного договору), шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому кредитним договором, проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся. Зобовязання не виконанні. В якості доказу, підтверджуючого стороною позивача розмір заборгованості за кредитним договором, суду надана довідка про заборгованість, відповідно до якої, станом на 23.05.2013 року сума заборгованості становить 4\~958241,90 гривень (що складає еквівалент 620 323,02 доларів США по курсу 7,993 на 23.05.2013 року) яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 97\~215,93 доларів США; сума відсотків несплачені відсотки за користування кредитом за період з 09.10.2008 року по 23.05.2013 року 41419,89 доларів США, а також сума пені за прострочення виконання зобовязань за період з 23.05.2012 року по 10.05.2013 року 481\~687,20 доларів США (3\~850\~125,79 гривень за курсом 7,993). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики. Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобовязань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Як вибачається з кредитного договору у випадку прострочення позичальником встановлених цим договором строків погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менш ніж 15 гривень за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Як вбачається з п.п. 4.1., 4.1.1., 4.1.2. кредитного договору RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань по цьому договору позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах визначених у цьому договорі, а саме: за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом у визначені цим договором строки. Позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п. 4.1.1. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25.00 гривень . Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. За ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або не належним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно до ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та водночас засадами, яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність та справедливість. Положеннями ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності є прямою вимогою закону до договору, зокрема сума неустойки (штрафу, пені) яка передбачена в договорі має бути розумною. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року передбачено застосування положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статі 551 ЦК, на думку Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, можна вважати зокрема ступень виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові й інші інтереси сторін що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). При оцінці наслідків порушення зобов'язань відповідачки [PERSON] за кредитним договором RML-502/002/2008 від 09.04.2008 року та Додаткових угод №1 та Додаткової угоди № 2 до вказаного кредитного договору, застосовуючи принципи добросовісності, розумності і справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки (пені та штрафів) з підстав не співмірності завданим позивачу збитків та ступінь виконання зобов'язання боржником. Враховуючи відсутність чіткого, нормативно закріпленого механізму зменшення розміру неустойки, суд об'єктивно оцінюючи обставини справи вважає, що сума неустойки (пені та штрафів) яка була нарахована банком у загальному розмірі 3\~850 125,79 гривень, що є еквівалентом 481\~687,20 доларів США за курсом 7,993, майже у чотири рази перевищує суму основної заборгованості за кредитом, тому виходячи із положень ст.551 ЦК України, суд вважає можливим зменшити розмір пені до розміру основного боргу за кредитом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. З урахуванням викладеного, суд частково задовольняє вимоги позивача предявлені до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, та присуджує до стягнення грошову суму, яка станом на 23.05.2013 року визначена судом у загальному розмірі 1885163,02 гривень (що складає еквівалент 235 851,75 доларів США по курсу 7,993 на 23.05.2013 року) яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 97\~215,93 доларів США; суми відсотків несплачені відсотки за користування кредитом за період з 09.10.2008 року по 23.05.2013 року 41419,89 доларів США, а також суми пені за прострочення виконання зобовязань нарахованої за період з 23.05.2012 року по 10.05.2013 року та зменшеної судом до розміру тіла кредиту 97215,93 доларів США (777046,92 гривень за курсом 7,993). Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] солідарно з відповідачкою [PERSON] суми заборгованості за даним кредитним договором суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 статі 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Як вбачається з Додаткового договору № 1, до Договору поруки № SR-502/002/2008 від 09.04.2008,укладеного між юридичною особою Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ОТП Банк» (Кредитором) в особі службовця банку [PERSON] та службовця Банку [PERSON], які діють спільно на підставі Статуту а також довіреностей від 04.07.2008 р., посвідчених Приватним нотаріусом та [PERSON] (Поручителем), Сторони домовилися внести наступні зміни та доповнення до Договору поруки №SR-502/002/2008 від 09.04.2008 року, укладений між Кредитором та Боржником з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками. Відповідно до частини 4 Додаткового договору № 1, до Договору поруки № SR-502/002/2008 від 09.04.2008 року, п.п.(а) п.2.1 Договору поруки викласти в наступній редакції: (а) Повернення основної суми наданої боржнику. Боржник зобовязаний повернути Кредитору повну суму отриманих Боржником [PERSON] коштів не пізніше 12 березня 2012 року. Сума отриманого кредиту може скласти 97\~215,93 доларів США. Строк дії договору поруки самим договором не передбачений. Однак з Додаткового договору № 1, до Договору поруки № SR-502/002/2008 від 09.04.2008,укладеного 10 серпня 2009 року вбачається, що цим Договором визначений кінцевий термін повернення кредиту 12.03.2012 року, що є строком припинення його дії. З представлених до суду документів, позивачем не надано доказів того, що Банк після порушення [PERSON], пред'являли вимоги до поручителя [PERSON] в межах встановленого законом шестимісячного строку. Оскільки позов пред'явлений до суду 27 травня 2013 року, тобто поза межами встановленого законом шестимісячного строку, суд відмовляє в задоволенні позову, в частині заявлених вимог до відповідача [PERSON], у зв'язку з припиненням дії договору поруки за правилами ст.559 ЦК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме суд присуджує до стягнення з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором яка станом на 23.05.2013 року визначена судом у загальному розмірі 1\~885 163,02 гривень (що складає еквівалент 235 851,75 доларів США по курсу 7,993 на 23.05.2013 року) яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 97\~215,93 доларів США; суми відсотків несплачені відсотки за користування кредитом за період з 09.10.2008 року по 23.05.2013 року 41 419,89 доларів США, а також суми пені за прострочення виконання зобовязань нарахованої за період з 23.05.2012 року по 10.05.2013 року та зменшеної судом до розміру тіла кредиту 97 215,93 доларів США (77 7046,92 гривень за курсом 7,993). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», тому що сума, сплаченого позивачем судового збору є мінімальною при пред'явленні позову майнового характеру. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 525, 526, 530, 543, 549-552, 559, 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial