Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 01.02.2012 року у розмірі 13255,76 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором та станом на 30.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 13255,76 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1977,53 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 10170,81 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 607,42 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з позовом. Представник позивача до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, подав до суду письмове заперечення проти позову, в якому просив в позові відмовити. В обґрунтування свого заперечення, відповідач посилається на\~ст. 258 ЦК України\~та просить застосувати строк позовної давності. Після перерви до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01.02.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-32). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6). Згідно\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Однак у встановлений кредитним договором термін відповідач свої зобовязання не виконав не погасив кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 30.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 13255,76 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1977,53 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 10170,81 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 607,42 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та платити проценти. Відповідач [PERSON] у своєму письмовому запереченні, наданому до суду, заявив про застосування позовної давності. Відповідно до правил\~ст. 256 Цивільного кодексу України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 Цивільного кодексу України). Згідно з приписами\~ст. 253 Цивільного кодексу України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події, з якою повязано його початок. Статтею 257 Цивільного кодексу України\~установлена загальна позовна давність\~три роки, а п. 1 ч. 2\~ст. 258 Цивільного кодексу України\~до вимоги про стягнення пені чи штрафу установлена спеціальна позовна давність\~один рік. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3\~ст. 264 Цивільного кодексу України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Виходячи із результатів системного аналізу наведених норм права та викладених обставин справи суд переконаний, що перебіг позовної давності за вимогами на підставі кредитного договору розпочався з дня, наступного за строком останнього платежу за кредитом, який було здійснено 30 квітня 2014 року (про що свідчать дані розрахунку заборгованості за кредитним договором на а. с. 4-5, які відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами). Таким чином, позовна давність для стягнення заборгованості за кредитом і процентами за користування кредитом у даній справі спливатиме після 30 квітня 2017 року, а для пені та штрафів\~після 30 квітня 2015 року. Проте, позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом 22 грудня 2016 року, тобто з пропуском позовної давності для вимог щодо стягнення пені та штрафів. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). З огляду на викладене, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача за позовом суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 12148,34 грн.,\~яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1977,53 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10170,81 грн., а у стягненні штрафів в сумах 500 грн. (фіксована частина) та 607,42 грн. (процентна складова) відмовити за пропуском строку позовної давності. Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобовязання, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 12148,34 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1977,53 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 10170,81 грн.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: partial