Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором\~\~№18-61-1 від 23 травня 2008 року, який був укладений між Відкритим Акціонерним Товариством «ВТБ Банк», перейменованим у ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON]. Зобовязання позичальника за кредитним договором були забезпечені шляхом укладення договору поруки №18-61/1/П від 23 травня 2008 року, згідно якого відповідач [PERSON] поручилася перед банком за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредитом, сплати процентів за його користування, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором. Вказаний кредитний договір було змінено та доповнено згідно договору про внесення змін №1 до кредитного договору від 14 грудня 2010 року. Тому просять стягнути на їх користь з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором, яка становить 434\~506 грн. 42 коп., що за офіційний курсом гривні до долару США (1 долар = 21,690618 грн.), встановленим НБУ станом на 16 жовтня 2015 року = 20\~032 доларам США 00 центам. В судове засідання представник позивача не зявилася, надавши до суду письмову заяву про проведення розгляду справи у їх відстуності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи були\~\~повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 23 травня 2008 року був укладений кредитний договір №18-61-1, між Відкритим Акціонерним Товариством «ВТБ Банк», перейменованим у ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON]. Зобовязання позичальника за кредитним договором були забезпечені шляхом укладення договору поруки №18-61/1/П від 23 травня 2008 року, згідно якого відповідач [PERSON] поручилася перед банком за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за його користування, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором. Вказаний кредитний договір було змінено та доповнено згідно договору про внесення змін №1 до кредитного договору від 14 грудня 2010 року.\~\~ Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 20\~000 доларів США на строк до 22 травня 2028 року із процентною ставкою в розмірі 13 % річних, а відповідач зобовязався повернути кредит у вказаний строк, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. Згідно п. 1.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобовязання сплачувати позивачу 13 % річних щомісячно. Відповідно до п.п. 8.1; 8.2; 8.3 кредитного договору сплата банку процентів за користування кредитом в розмірі встановленому п. 1.1 кредитного договору здійснюється щомісячно, починаючи з червня 2008 року; погашення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами в розмірі 233,55 долара США 55 центів, починаючи з червня 2008 року; погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється позичальником в період з 21 по 28 число кожного місяця згідно з додатком 1 цього кредитного договору. Згідно п.п. 9.1; 9.2 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від простроченої суми; у разі не своєчасної (неналежної) сплати процентів за користуванням кредитом, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Проте, всупереч вимогам кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором. Відповідно до розрахунку, станом на 16 жовтня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 434\~506 грн. 42 коп., що складає 20\~032 долара США 00 центів, в тому числі: поточна заборгованість за кредитом 376\~855,83 грн. (17\~374 долара США 14 центів); заборгованість за простроченим кредитом 7\~388, 69 грн. (340 доларів США 64 центів); 3 % річних 88,54 грн. (4 долара США 08 центів); борг за процентами(плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів 44\~413,43 грн. (2\~047 долара США 59 центів); в тому числі: сума простроченої заборгованості за процентами 40\~371,88 грн. (1\~861 долар США 26 центів); 3 % річних 391,46 грн. (18 доларів США 05 центів); сума заборгованості за нарахованими процентами за період з 28 серпня 2015 по 16 жовтня 2015 року 3\~650,10 грн. (168 доларів США 28 центів); пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів, кредиту в розмірі 0,1 % за кожен день прострочення платежу 5\~759,93 грн. (265 долара США 55 центів). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого\~\~індексу інфляції за весь час прострочення,\~\~а також три проценти річних\~\~від\~\~простроченої\~\~суми,\~\~якщо\~\~інший\~\~розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 цього Кодексу поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу з відповідачів в солідарному порядку в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у розмірі 6\~517,60 грн., оскільки вони підтверджені платіжним дорученням від № 30997 від 23 жовтня 2015 року. На підставі ст. ст. 554, 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved