Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Транспроміндустрія» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та фізичною собою - підприємцем [PERSON] був укладений договір кредиту № 552008998REVOLLINE1, згідно з умов якого позивач надав йому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 67000,00 грн. зі сплатою 22,50 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 11.06.2015 року, на умовах визначених договором кредиту. Відповідно до умов договору, боржник зобов'язується в порядку та на умовах, що визнані договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. У зв'язку із систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. У порушення умов договору позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.11.2017 має заборгованість за кредитом в сумі 1009537,67 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 46740,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 40068,33 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6019,07 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків - 4816,68 грн., розміру інфляційних витрат за кредитом - 6824,04 грн., розміру інфляційних витрат за відсотками - 5069,55 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поруки №552008998REVOLLINE1-ПОРУКА 1 від 12.06.2013 з [PERSON], та договір поруки №552008998REVOLLINE1-ПОРУКА 2 від 12.06.2013 з Приватним підприємством «Транспроміндустрія». Згідно з п. 1.1 договору поруки поручителі зобов'язались відповідати перед Позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником умов, щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив солідарно стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Транспроміндустрія» на користь позивача заборгованість у розмірі 109537,67 грн. та судові витрати з кожного в рівних частках. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 12 січня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача надав до суду письмову заяву в якій позов підтримав повністю, просив суд справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що згідно з кредитним договором № 552008998REVOLLINE1 від 12.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та фізичною собою - підприємцем [PERSON], Банк надає Відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 67000 грн. 00 коп. зі сплатою 22,50 % річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 11.06.2015 р., а позичальник повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Пункт 3.3.7. договору кредиту встановлено, що Позичальник зобов'язаний сплатити винагороду за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього Договору. Пункт 3.3.6. договору кредиту встановлено, що Позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі Кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений п. 1.1. цього Договору. Відповідно до п. 4.1. договору кредиту, у разі прострочення відповідачем строків сплати платежів, визначених в п. 1.1.1 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 3.2.3.,3.3.14 цього договору, Позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 552008998REVOLLINE1від 12.06.2013 року, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 02.11.2017 року становить 105637,67 грн. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. В забезпечення виконання кредитного договору № 552008998REVOLLINE1від 12.06.2013 року між Позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 552008998REVOLLINE1-ПОРУКА1 від 12.06.2013р., згідно умов якого він зобов'язався перед Позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником умов, щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування коритом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором. В забезпечення виконання кредитного договору № 552008998REVOLLINE1від 12.06.2013 року між Позивачем, [PERSON] та Приватним підприємством «Транспроміндустрія» було укладено договір поруки № 552008998REVOLLINE1-ПОРУКА2 від 12.06.2013р., згідно умов якого він зобов'язався перед Позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником умов, щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування коритом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором. Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми криту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту №552008998REVOLLINE1від 12.06.2013 р. Відповідно до п. 4.1. договору поруки у випадку порушення Поручителем вимог п. 3.1.1. цього договору, поручитель зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми невиконаного забезпеченого порукою зобов'язання, за кожний день прострочення. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Отже, на думку суду, позовна вимога позивача про стягнення зі [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Транспроміндустрія» солідарно суми заборгованості за кредитним договором, не узгоджується з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У даному випадку предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ураховуючи викладене, а також те, що ані нормами закону, ані умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості, згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України, відсутні. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 17.12.2014 року по справі № 6-185цс14 та від 01.07.2015 року по справі № 6-745ц15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Транспроміндустрія» про стягнення заборгованості задовольнити частково та стягнути заборгованість по кредитному договору в солідарному порядку з боржника [PERSON] та кожного його поручителя окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № [NUMBER] від 14.11.2017 року про сплату судового збору в сумі 1643,06 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1643,06 грн. з кожного відповідача в рівних долях, тобто по 547,68 грн. з кожного.

Outcome: partial