Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 травня 2014 року між кредитною спілкою «Херсонський кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5468, згідно із яким кредитна спілка «Херсонський кредит» надала відповідачу кредит в сумі 1850 грн. на строк до 16 травня 2015 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, передбачених кредитним договором. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку кредиту. Позивач виконав узяті на себе зобовязання та надав відповідачу кредит в розмірі 1850 грн. 00 коп. Додатком до кредитного договору є встановлений графік погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідно до умов договору п. 2.2. кредит надається на 12 місяців, тобто відповідач мав повернути надані кошти 16 травня 2015 року та сплатити проценти за його користування. За п. 9.2., у випадку прострочення позичальником виконання кредитного зобовязання за цим договором, на нього покладається обовязок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки, зазначеній у п. 1.1., за весь період прострочення, тобто 96% річних, що складає 0,2630% за кожен день користування кредитом. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором № 5468 від 16.05.2014 року не виконала та станом на 28.05.2015 року її заборгованість перед позивачем становить 3684 грн. 29 коп., що складається із зобовязання по сплаті тіла кредиту 1850 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1834 грн. 29 коп. Представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача кредитної спілки «Херсонський кредит» заборгованість в сумі 3684 грн. 29 коп., а також стягнути з відповідача сплачені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилася, в поданій до суду заяві просила справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, проводити судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч.1 ст. 530 ЦК України). Згідно з положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Херсонський кредит» та [PERSON] 16.05.2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 5468. Згідно п. 1.1. зазначеного договору позивач зобов'язався надати грошові кошти у кредит позичальнику [PERSON] в сумі 1850,00 грн., а останній зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 48% річних. Відповідно до графіку погашення кредиту, що є додатком до договору споживчого кредиту № 5468 від 16.05.2014 року, сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків помісячно, а саме позичальник повинен кожен місяць сплачувати відповідачу 197,33 грн., кінцевий термін сплати кредиту - 16.05.2015 року. Як вбачається з п. 9.2 кредитного договору, у випадку прострочення виконання кредитного зобов'язання за цим договором позичальником, на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеній у п. 1.1. за весь період прострочення. Згідно довідки-розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] станом на 28.05.2015 року свої зобов'язання по кредитному договору № 5468 не виконала, в результаті чого її заборгованість за зазначеним кредитним договором перед кредитною спілкою «Херсонський кредит» складає 3684 грн. 29 коп., що складається із зобовязання по сплаті тіла кредиту 1850 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1834 грн. 29 коп. Оскільки, [PERSON] протягом дії кредитного договору кредит та відсотки за користування кредитними коштами, відповідно до умов споживчого кредитного договору № 5468 від 16.05.2014 року вчасно та у повному обсязі не сплатила, жодних доказів про виконання свого обовязку в частині сплати заборгованості по даному договору кредиту не надала, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 553, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved