Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.06.2010 у розмірі 43201,41 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 24.06.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, але не виконав свої зобовязання за договором, не здійснив повернення кредиту у встановлений строк та не сплатив відсотки за користування кредитом. В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 18.02.2018 року має заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 43201,41 грн. з яких: 493,41 грн. тіло кредиту; 35714,50 заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4460,10 заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2033,40 - штраф (відсоткова складова), у звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надала. В матеріалах справи маються поштові повідомлення, відповідно до яких поштові відправлення повернуті на адресу суду в звязку з закінченням строків зберігання. За даних обставин, з урахуванням згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та кредитним договором, укладеним сторонами. Зі змісту ст.ст.626, 638\~ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст.ст.628, 629 ЦК України. Як видно з матеріалів справи, 24.06.2010 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач ознайомлений та надав свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що підтверджується власноручним підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.8). [PERSON] не виконала свої зобовязання за договором і не здійснила повернення кредиту у встановлений строк та не сплатила відсотки за користування кредитом. В звязку з чим, станом на 18.02.2018 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» склала 43201,41 грн. з яких: 493,41 грн. тіло кредиту; 35714,50 заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4460,10 заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2033,40 - штраф (відсоткова складова) (а.с.5-7). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, на підставі розрахунку заборгованості, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, визначена позивачем сума заборгованості за розрахунком є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved