Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради та отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на себе та малолітню дитину- [PERSON] , [INFO] . Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства була призначена їй та сплачувалась з 23 жовтня 2018 року по 22 квітня 2019 року, з 23 квітня 2019 року по 22 жовтня 2019 року, з 23 жовтня 2019 року по 22 квітня 2020 року. Проте, згідно отриманої інформації у володінні чоловіка відповідачки [PERSON] з 06 грудня 2006 року знаходиться 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Зазначена обставина стала підставою для припинення вищевказаних виплат, оскільки за період з 23 жовтня 2018 року по 29 лютого 2020 року, коли відповідачці виплачувалась щомісячна адресна допомога, місто Маріуполь Донецької області, де розташована квартира, яка на праві власності належать члену родини отримувача допомоги, не входила до переліку населених пунктів на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території міста органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі. Вказане є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги. Посилаючись, зокрема, на ст.ст.16, 1166 ЦК України, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] суму надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в загальному розмірі 23490,65 гривень,а також понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 гривні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності, не визнає позовні вимоги. Відповідно до письмових пояснень, вказує, що при зверненні до позивача із заявою про отримання допомоги, вона не зазначала наявність у володіння чоловіка вказаної частини квартири, оскільки фактично він не має доступу до житла, не може фактично володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою. Сама вона жодного разу в квартирі не знаходилася. Родина проживає в найманому житлі, що можуть підтвердити сусіди. На теперішній час родина перебуває в скрутному матеріальному становищі. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Відповідно до рішень Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 21 листопада 2018 року, 25 квітня 2019 року, 26 жовтня 2019 року, [PERSON] призначалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 23 жовтня 2018 року по 22 квітня 2019 року, з 23 квітня 2019 по 22 жовтня 2019 року, з 23 жовтня 2019 року по 22 квітня 2020 року. З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись із заявою про призначення допомоги, [PERSON] вказувала, що у неї та будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції немає. Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №203039132 від 05 березня 2020 року у власності [PERSON] , який є чоловіком відповідачки ( свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №238), знаходиться 1/3 частини квартири [ADDRESS] (загальна площа квартири 44,8 кв.м.). Відповідно до довідки про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб, [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 23 січня 2007 року. Судом також досліджено матеріали, які були надані відповідачкою, а саме: 1) копію заяви, подану [PERSON] до Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 04 березня 2008 року про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, з уточненнями, 2) копію позовної заяви [PERSON] , подану до того ж суду з вимогами про стягнення матеріальної та моральної шкоди, 3) заперечення, 4) копію рішення Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2007 року про виділення в користування частини квартири, 5) довідку голови КСН «Садки-І», відповідно до якої [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] ,1991 року народження, з квітня 2006 року за адресою: [ADDRESS] ) довідку голови Громадського квартального комітету Іллічівського району м.Маріуполя від 12 грудня 2007 року, відповідно до якої [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] . Частина 2 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014. При цьому ч.1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. 14 квітня 2014 року відповідно до Указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України Т.О.В. від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території України розпочато проведення антитерористичної операції. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07жовтня 2014 року №33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операції з 07 квітня 2014 року. Відповідно до п.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. 30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого місто Маріуполь включено до вказаного переліку. 02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р, знову затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого місто Маріуполь також включено до вказаного переліку. Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03 червня 2017 року (надалі - Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; Доказів того, що місто Маріуполь було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також те, що місто Маріуполь не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суду не надано. Крім того, суд зазначає, що відповідно до наданих відповідачкою документів, її чоловік дійсно має право власності на 1/3 частини квартири, між тим, як власник житла, не користується ним та проживає із родиною в найманому житлі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 жовтня 2014 р. №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. №1276-р), оскільки п.6 Порядку №505 передбачає, що житлове приміщення, повинно бути розташоване саме в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, а не в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана позиція, на думку суду, також узгоджується з абз.2 п.6 Порядку №505, який було викладеного в новій редакції після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2017 року №370, та який зараз передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed