overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк, для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився. В заяві адресованій суду просить позов розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просить позов розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Городищенської сільської ради Біловодського району Коваленко В.В. в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, виданого 11 листопада 2004 року Городищенською сільською радою Біловодського району Луганській області (а.с.3). Із ксерокопії заповіту, який складений 25 жовтня 2004 року, встановлено, що [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 6,9644 га, яка розташована на території Городищенської сільської ради Біловодського району Луганської області та передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ №013698, вона заповідає [PERSON] (а.с.4). Ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], виданого 3 грудня 1954 року Городищенським ЗАГС Біловодського району Ворошиловградської області встановлено, що померла [PERSON] - мати позивача (а.с.7). Довідкою Городищенської сільської ради Біловодського району Луганської області №905 від 18 листопада 2013 року, що [PERSON], [INFO] померла [INFO], на день смерті проживала за адресою [ADDRESS], за даною адресою проживала одна (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,9644 га, яка знаходиться на території Городищенської сільської ради Біловодського району Луганської області (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 013698 виданий на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Городищенської сільської ради народних депутатів від 25 грудня 2001 року №19/5) (а.с.10). З пояснень позивача, в наданій суду позовній заяві, встановлено, що в зв'язку з тим, що він не знав, що його матері була виділена земельна ділянка і про те, що існував заповіт також не знав, так як його мати склала його за два тижні до смерті. Позивач з 1986 року постійно проживає в м.Дніпропетровськ. Із юридичною неосвіченістю, позивач пропустив передбачений законодавством строк для прийняття спадщини, що є поважною причиною для пропущення шестимісячного строку передбаченого ст.1270 ЦК України. Частиною 3 статті 1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк, для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просить позов розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Біловодської селищної ради Луганської області Чумак В.П. в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, виданого 5 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського РУЮ у Луганській області (а.с.10). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, виданого 4 грудня 1998 року Біловодським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганській області (а.с.7). Ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], виданого 5 червня 1972 року Біловодським ЗАЦС Ворошиловградської області встановлено, що померла [PERSON] - мати позивачки (а.с.9). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що [PERSON], [INFO], вийшла заміж за [PERSON], та змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на [PERSON] (а.с.11). Із ксерокопії свідоцтва про право власності на житло, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 49,5 кв.м. встановлено, що дійсно належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], виданого селищною головою Біловодського селищної ради згідно рішення виконкому селищної ради від 13.10.2004 року (а.с.5). Ксерокопією свідоцтва про шлюбу, виданого 31 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Біловодського РУЮ Луганської області встановлено, що [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 49,5 кв.м. З пояснень представника позивача, в наданій суду позовній заяві, встановлено, що в зв'язку з тим, що в Луганській області проходили бойові дії [PERSON] не мала можливості виїхати з м.Луганська. В листопада 2014 року позивачка виїхала з м.Луганська в РФ і лише в січні 2015 року мала можливість приїхати в смт.Біловодськ. У зв'язку з бойовими діями на території Луганської області, позивачка пропустила передбачений законодавством строк для прийняття спадщини, що є поважною причиною для пропущення шестимісячного строку передбаченого ст.1270 ЦК України. Частиною 3 статті 1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить звільнити з під арешту майно, належне померлому [PERSON], накладений постановою АК № 206157 відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції від 16 липня 2004 року. Зазначає, що позивач є спадкоємцем померлого та 07.05.2004 р. Шевченківським районним судом м. Києва винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 177,50 грн. Відділом державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві 16.07.2004 р. було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду та накладено арешт на все майно боржника. [INFO] р. [PERSON] помер. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину, а тому в неї є зобов»язання зареєструвати право власності на спадкове майно у відповідних органах. Подавши заяву про реєстрацію майна, позивач дізнався про наявність арешту та подала заяву про скасування арешту до ВДВС. 30.11.2011 року позивач отримав від ВДВС відповідь виконавчий лист повернуто без виконання та матеріали провадження знищено за закінченням строку зберігання, а тому задовольнити прохання щодо зняття арешту не має можливості. Таку саме відповідач позивач отримав і 09.09.2016 р. Зважаючи на викладене представник [PERSON] і звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 15.08.2017 року. В обґрунтування позовних вимог вказано, що подружжя не веде спільне господарство, разом не проживає оскільки сімейне життя не склалось, шлюбні відносити фактично припинено, а подальше їх підтримання є неможливим. 12.02.2020 року від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнала та просила після розірвання шлюбу відновити їй дівоче прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15.08.2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1912 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно позовної заяви спору між сторонами про місце проживання дитини не має. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 09.08.2008 року посилаючись на припинення сімейних відносин та неможливість збереження сім`ї. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 року та згідно свідоцтва про народження є батьками [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу, що відповідачем не заперечується, при цьому підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, оскільки реєстрація шлюбу без його збереження порушує права позивача, в силу ст.ст. 111-112 СК України, вимоги позивача є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Позов мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. У зв`язку з тим, що домовленості щодо її утримання між ними не досягнуто, позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник позивача просив стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 2102 грн., щомісячно, починаючи з 03.02.2020 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. В судовому засідання позивач, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , якому вже виповнилося три роки та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с. 8). Відповідач ухиляється від утримання дружини, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 84 ч. 4 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина,з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Жодні докази неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає спільна дитина, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є належним до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дітей. Позов мотивовано тим, що позивач від шлюбу з відповідачем, має неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з тим, що домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто, позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засідання позивач, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с. 3, 4, 8).Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріально допомоги не надає. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є належним до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача безпідставно отриману соціальну допомогу на випадок безробіття в сумі 5499 грн. 98 коп. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.06.2020 року [PERSON] звернувся до Городоцької районної філії Львівського обласного центру зайнятості, на підставі поданих ним заяв йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ч.ч.1,\~3,\~4\~ст.22,\~ч.1\~ст.23\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» залежно від страхового стажу в розмірі 70 % середнього доходу. За час перебування на обліку у центрі зайнятості відповідач отримував\~допомогу по безробіттю з 22.06.2020 року по 31.08.2020 року. 31.08.2020р. [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю на підставі п.8 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у зв`язку з призначенням виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості, а саме: при поданні заяви про надання статусу безробітного [PERSON] не повідомив про факт отримання ним пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Київського міського центру зайнятості виплачену допомогу по безробіттю в розмірі 11 815,12 грн. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що відповідач [PERSON] з 04.03.2016 по 14.06.2018 та з 01.10.2018 по 19.12.2018 був зареєстрований як безробітний у Святошинському районному центрі зайнятості. Наказом Святошинського РЦЗ від 04.03.2016 з 01.03.2013 та наказом від 01.10.2018 з 26.09.2018 відповідачу наданий статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю на термін з 08.03.2016 по 02.03.2017. Позивачем з`ясовано, що на момент звернення до центру зайнятості 04.03.2016 відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець та не мав права на отримання статусу безробітного. Під час реєстрації як безробітного в Святошинському РЦЗ відповідач даний факт приховав. За період з 01.03.2016 по 13.06.2018 та з 26.09.2018 по 18.12.2018 відповідачу виплачена допомога по безробіттю в розмірі 11 815,12 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у спосіб, передбачений нормами ЦПК України, зокрема шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, в подальшому шляхом направлення судової повістки про виклик сторони у судове засідання за адресою реєстрації проживання відповідача та шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України. Відзиву, а також будь-яких заяв щодо судового розгляду не подавав. Суд вирішує справу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16878,47 грн. за кредитним договором №б/н від 28.10.2011 року та судові витрати у розмірі 1762 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість до стягнення в розмірі 16878,47 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 11.08.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28.10.2011 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 31.05.2018 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 16878,47 грн. (а.с.5-6). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 53602 грн. 95 коп., та судові витрати. В обгрунтування зазначених підстав посилається на наступне. 29.04.2014 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір страхування транспортних засобів №АМ.086303, предметом якого є страхування автомобіля Subaru Forester д.р.н. АХ5888СХ. 23.11.2014 року в м. Харкові по вул. Героїв Праці,7 трапилась ДТП за участю вказаного застрахованого автомобілю під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача. 10.12.2014 року постановою Київського районного суду м. Харкова відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До позивача звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу в звязку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування №АМ.086303. 18.12.2014 року позивач на підставі Страхового акту №UA2014112300006/L01/01 від 17.12.2014р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 37229,52 грн. 29.01.2015р. позивач на підставі Страхового акту № UA2014112300006/L01/02 від 28.01.2015р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 16373,43 грн. Позивач,

Outcome: approved