Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 70\~239 грн. 84 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених у звязку з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.09.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 0114-0404-0182 добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до якого позивачем застраховано транспортний засіб легковий автомобіль [NUMBER]. 24.09.2014 року в м. Кривий Ріг на перехресті вул. Фабрична та вул. Обїзна дорога сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до розгорнутої довідки ДАІ №9441133, ДТП сталася з вини відповідача, який керуючи автомобілем [NUMBER], порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення з застрахованим позивачем автомобілем. Також вина відповідача підтверджується витягом з кримінального провадження №12014040230000836 та ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.06.2015 року. Відповідно до змісту експертного автотоварознавчого дослідження від 07.11.2014 року № Д24/11/14, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобілю Geely Emgrand, реєстраційний номер [NUMBER], становить 77\~591 грн. 59 коп. Відповідно рахунку-фактури ІП «АІС-Кривий Ріг» від 10.12.2014 року, відновлювальний ремонт автомобіля [NUMBER], становить 82 189 грн. 97 коп. 18.03.2015 року платіжним дорученням № 778 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 70\~239 грн. 84 коп., відповідно до умов договору страхування та вимог закону. 29.07.2015 року позивач надіслав відповідачу вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу з пакетом всіх необхідних документів, проте відповідачем вимоги не виконано, а отже спір в досудовому порядку не врегульовано, у звязку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача до судового засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду не відомі. За таких обставин, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між [PERSON] «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування №0114.0404.0182, предметом якого є майнові права страхувальника, що не суперечить законодавству України, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням, зазначеним в п. 3 цього Договору. Строк дії договору з 27.09.2013року до 26.09.2014 року. Згідно умов договору, застрахованим транспортним засобом та додатковим обладнанням є автомобіль Geely Emgrand, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], (а.с. 14-22). Відповідно до змісту фабули витягу з кримінального провадження №12014040230000836 від 24.09.2014 року о 19 год. 30 хв. по мокрому асфальтному покриттю проїзної частини Обїзної дороги м. Кривого Рогу з боку м-ну. Індустріальний в напрямку вул. Електрозаводська рухався автомобіль «Шевроле Авео», н.з. АЕ 5072 НМ , під керуванням водія [PERSON], який виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Джелі Емгранд», н.з. АЕ 1000 ВМ, під керуванням водія [PERSON], після чого автомобіль «Шевроле Авео» скоїв зіткнення з автомобілем «БМВ 525», н.з. 13230КО, під керуванням водія [PERSON] Внаслідок пригоди водій автомобіля «Джелі Емгранд» отримав тілесні ушкодження (а.с. 7). Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до змісту ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2015 року, яка набрала законної сили, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно [PERSON], обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито у звязку з примиренням потерпілих [PERSON], [PERSON] з [PERSON] Крім того, відповідно до змісту вказаної ухвали суду від 02.06.2015 року, встановлено, що [PERSON] 24.09.2014 року, в темну пору доби, під час дощу, приблизно о 19 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер якого АЕ 5072 НМ, рухався по мокрому покриттю проїзної частини обїзної дороги з боку мікрорайону Індустріальний у напрямку мікрорайону Зарічний у Жовтневому районі м. Кривого Рогу, чим порушив вимоги п.п. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху України, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. В той же час у зустрічному йому напрямку по обїзній дорозі рухались автомобілі «Geely Emgrand», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «BMW 525 ТDS, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Під час подальшого руху та при обоюдному зближенні транспортних засобів, водій [PERSON] діючи зі злочинною недбалістю, проявляючи неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля та виїхав на половину дороги, яка призначена для руху у зустрічному напрямку, чим порушив Правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) 10.1 Правил дорожнього руху України. В наслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій [PERSON]С, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], в районі не регульованого перехрестя з вулицею Фабричною в Жовтневому районі міста [PERSON] скоїв зіткнення із автомобілем «Geely Emgrand», реєстраційний номер якого АЕ 1000 ВМ, під керуванням водія [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку прямо в крайній лівій смузі, після чого водій [PERSON], продовжуючи рухатись в стані заносу, допустив зіткнення із автомобілем «BMW 525 TDS» реєстраційний номер якого - 13230 КО, під керуванням водія [PERSON], який також рухався у зустрічному для нього напрямку. Відповідно до висновку експерта №58/27-299 від 18.11.2014 року, між порушенням водієм [PERSON] правил безпеки дорожнього руху в частині виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України і наслідками у вигляді спричинення потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкоджень вбачається прямий причинний зв'язок (а.с. 9-11). Відповідно до розяснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до частини четвертої статті 61\~ЦПК\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами\~Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року\~чи закриття кримінального провадження за правилами\~Кримінального процесуального кодексу України 2012 року\~не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Отже, оцінюючи ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2015 року постановлену за результатами розгляду кримінального провадження №12014040230000836 від 24.09.2014 року, суд приходить до висновку, що вона є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність вини відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП за обставинами зазначеними в ухвалі суду, в результаті якого автомобілю «Geely Emgrand», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], було завдано механічних ушкоджень. Крім того судом встановлено, що [PERSON] в момент порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок яких 24.09.2014 року сталася ДТП, перебував в стані алкогольного спяніння, що підтверджується змістом вказаної вище ухвали суду від 02.06.2015 року. 16.03.2015 року представником позивача проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Geely Emgrand», реєстраційний номер [NUMBER], про що складено акт №4234 огляду транспортного засобу (а.с. 12). 25.09.2014 року [PERSON], яка є власником автомобіля марки «Geely Emgrand», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 68), повідомила [PERSON] «СК «Український Страховий Стандарт» про настання випадку який має ознаки страхового (а.с. 65-66). Відповідно до змісту експертного автотоварознавчого дослідження від 07.11.2014 року № Д24/11/14, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобілю «Geely Emgrand», реєстраційний номер [NUMBER], становить 77\~591 грн. 59 коп. (а.с. 23-60). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту №4234 від 10.12.2014 року проведеному [PERSON] «СК «Український Страховий Стандарт», сума страхового відшкодування згідно умов договору страхування, яка підлягає виплаті [PERSON], становить 70\~239 грн. 84 коп. (а.с. 13). 25.11.2014 року [PERSON] звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до [PERSON] «СК «Український страховий стандарт», відповідно до умов договору страхування №0114-0404-0182 від 10.09.20114 року (а.с. 67). Позивач [PERSON] «СК «Український страховий стандарт» 18.03.2015 року виплатила [PERSON] 70239 грн. 84 коп. в рахунок страхового відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на підставі договору страхування №0114-0404-0182 від 10.09.2014 року (а.с.70). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог абзацу «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та видкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). 29.07.2015 року позивач надіслав відповідачу вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу з всіма необхідними документами, проте відповідачем вимоги не виконано, а отже спір в досудовому порядку не врегульовано (а.с. 71-72). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача [PERSON], який спричинив ДТП перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на користь позивача в порядку регресу підлягають стягненню 70\~239 грн. 84 коп. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді витрат по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн., що документально підтверджено позивачем (а.с. 4). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved