Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовом, про скасування державної реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.6329 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7323086300:02:005:0026, розташованої в с. Рідківці Чернівецького (Новоселицького) району Чернівецької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 811971 виданого 21 березня 2012 відділом Держкомзему у Новоселицькому районі Чернівецької області. Володіючи вказано земельною ділянкою позивачем [PERSON] було встановлено, що даною земельною ділянкою користується фермерське господарство «Макосад», хоча жодних документів про передання її в користування [PERSON] не підписувала і будь-яких договорів з даного приводу не укладала. Згідно інформаційної довідки від 04 серпня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо вказаної земельної ділянки, окрім запису про право власності міститься запис про інше речове право №36809937 від 04 червня 2020 року про те, що на підставі договору оренди земельної ділянки підписаного сторонами, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки на 49 років за орендарем фермерським господарством «Макосад». Таким чином користування належною [PERSON] земельною ділянкою здійснюється ФГ «Макосад» без згоди власника земельної ділянки . [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.301 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7323086300:02:005:0032, розташованої в с. Рідківці Чернівецького (Новоселицького) району Чернівецької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 811970 виданого 21 березня 2012 року відділом Держкомзему у Новоселицькому районі Чернівецької області. Володіючи вказаною земельною ділянкою позивачем [PERSON] було встановлено, що даною земельною ділянкою користується фермерське господарство «Макосад», хоча жодних документів про передання її в користування позивач [PERSON] не підписувала і будь-яких договорів з даного приводу не укладала. Згідно інформаційної довідки від 04 серпня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо вказаної земельної ділянки, окрім запису про право власності міститься запис про інше речове право, а саме договір оренди земельної ділянки [PERSON] з одного боку та ФГ «Макосад» в особі керівника Макаренко Л.Ю. з іншого боку, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Чернівецької області зареєстровано право оренди даної земельної ділянки на 49 років. Таким чином користування належною [PERSON] земельною ділянкою здійснюється ФГ «Макосад» без згоди власника земельної ділянки. Просить суд скасувати в Державному земельному кадастрі записи в частині «Відомості про оренду, суборенду» та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 1.6329 га для ведення товарного сількогосподарського виробництва, кадастровий номер 7323086300:02:005:0026, розташована в с. Рідківці Чернівецького району Чернівецької області запис про інше речове право №36809937 від 04 червня 2020 року державного реєстратора виконавчого комітету Новоселицької міської ради Новоселицького району Чернівецької області Міхалчан О.Д. про те, що на підставі договору оренди земельної ділянки серія номер б/н виданого 22 травня 2020 року підписаного сторонами, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 52579656 від 10 червня 2020 року зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки на 49 років за орендарем: фермерським господарством «Макосад». Скасувати в Державному земельному кадастрі записи в частині «Відомості про оренду, суборенду» та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 2.301 га для ведення товарного сількогосподарського виробництва, кадастровий номер 7323086300:02:005:0032, розташована в с. Рідківці Чернівецького району Чернівецької області запис про інше речове право №25883130 від 23 квітня 2018 року державного реєстратора комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Чернівецька область, на підставі відомостей з ДЗК №2116285 від 23 квітня 2018 року видавник Державний земельний кадастр: договір оренди земельної ділянки серія та номер б/н від 01 грудня 2017 року [PERSON] з одного боку та ФГ «Макосад» в особі керівника Макаренко Леонід Юрійович з іншого боку, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 40808946 від 25 квітня 2018 року КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Чернівецької області зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки на 49 років. В судовому засіданні представник позивачів подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідач добровільно вчинив дії, щодо передання земельних ділянок в користування позивачів, що свідчить про визнання факту не укладення договорів оренди. Просить суд позов задовольнити в частині скасування запису в реєстрі, щодо земельних ділянок. Відповідачі та треті особи в підготовчому засіданні позов визнали в повному обсязі. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.6329 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7323086300:02:005:0026, розташованої в с. Рідківці Чернівецького (Новоселицького) району Чернівецької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 811971 виданого 21 березня 2012 відділом Держкомзему у Новоселицькому районі Чернівецької області. Згідно інформаційної довідки №218997036 від 04 серпня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 1.6329 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7323086300:02:005:0026, розташованої в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області належить на праві приватної власності [PERSON] , дата здійснення державної реєстрації 04 червня 2020 року, однак окрім запису про право власності міститься запис про інше речове право №36809937 від 04 червня 2020 року державного реєстратора виконавчого комітету Новоселицької міської ради Новоселицького району Чернівецької області Міхалчан О.Д. про те, що на підставі договору оренди земельної ділянки серія номер б/н виданого 22 травня 2020 року підписаного сторонами, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 52579656 від 10 червня 2020 року зареєстровано право оренди земельної ділянки строком на 49 років між орендодавцем [PERSON] та орендарем фермерським господарством «Макосад». З листа № Б/Н від 12 серпня 2020 року Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області вбачається, що у відділ копії договорів оренди земельної ділянки площею 1.6329 га, кадастровий номер 7323086300:02:005:0026, яка належить [PERSON] укладених між [PERSON] та фермерським господарством «Макосад» не передавалися. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.301 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7323086300:02:005:0032, розташованої в с. Рідківці Чернівецького (Новоселицького) району Чернівецької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 811970 виданого 21 березня 2012 року відділом Держкомзему у Новоселицькому районі Чернівецької області. Згідно інформаційної довідки №218995778 від 04 серпня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 2.301 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7323086300:02:005:0032, розташована в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області належить на праві приватної власності [PERSON] , дата здійснення державної реєстрації 23 квітня 2018 року, однак окрім запису про право власності міститься запис про інше речове право державного реєстратора комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Чернівецька область, на підставі відомостей з ДЗК від 23 квітня 2018 року видавник Державний земельний кадастр: договір оренди земельної ділянки [PERSON] з одного боку та ФГ «Макосад» в особі керівника Макаренко Л.Ю. з іншого боку, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Чернівецької області зареєстровано право оренди даної земельної ділянки на 49 років. З листа № Б/Н від 12 серпня 2020 року Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області вбачається, що у відділ копії договорів оренди земельної ділянки площею 2.301 га, кадастровий номер 7323086300:02:005:0032, яка належить [PERSON] укладених між [PERSON] та фермерським господарством «Макосад» не передавалися. Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 316-321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 393 Цивільного кодексу України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує прав власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Крім того, відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ст. 207 ЦК України встановлюють загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. У відповідності до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 01.01.2004 року, - істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій ст. 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин повинні бути враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) вказується, що при не укладенні правочину належним способом захисту є усунення перешкод в користуванні майном. Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначивши, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. З огляду на ту обставину, що договори оренди земельних ділянок позивачі не підписували, згоди щодо істотних умов вказаних договорів оренди із фермерським господарством на досягли, невід`ємні додатки до таких договорів не оформлялись, вказані правочини є неукладеними. Позивачі звернувшись усно до керівника ФГ «Макосад» з приводу повернення в їх користування вказаних вище земельних ділянок і приведення їх у першопочатковий стан отримали негативну відповідь та пояснення, що дані земельні ділянки куплені ними і нічого віддавати та повертати ніхто не буде. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, яке набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Положеннями ст. 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Вимогами ст.791 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже викладені докази у сукупності дають суду правові підстави вважати, що позов є обгрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Представник позивачів також подав до суду клопотання про повернення позивачам зайво сплачену суму судового збору в розмірі по 840 грн. 80 коп., у зв`язку із внесенням судового збору у більшому розмірі, ніж це встановлено законом. Згідно квитанції № 0.0.1959315287.1 від 28 грудня 2020 року [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп.. Згідно квитанції № 117 від 28 жовтня 2020 року [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп.. Як вбачається з вимог ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення судом судового збору вирішується відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Дослідивши матеріали справи та здійснивши точний розрахунок сплати судового бору суд вважає, що зайво сплачена сума судового збору складає 840 грн. 80 грн. кожним позивачем, яка підлягає поверненню позивачам [PERSON] та [PERSON] .. Розпорядником коштів місцевого бюджету Новоселицького району є управління державного казначейства у Новоселицькому районі, яке уповноважене повертати сплачений сторонами судовий збір. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. За таких обставин суд вважає, що понесені судові витрати позивачами по сплаті судового збору відповідно до квитанцій № 0.0.1959315287.1 від 28 грудня 2020 року та № 117 від 28 жовтня 2020 року в сумі по 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved