Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» матеріальну шкоду, заподіяну спричиненням ДТП у розмірі 30580 грн, пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування 3091,42 грн, три відсотки річних 574 грн, інфляційні втрати 305,80 грн, моральну шкоду у розмірі 48448,78 грн, стягнути з [PERSON] франшизу у розмірі 2000 грн, моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні 23.01.2019 року ДТП. Позивачем за власні кошти відремонтовано автомобіль за 30580 грн. АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» відмовило у визнанні ДТП страховим випадком та не виплатив страхове відшкодування. Внаслідок дії відповідачів позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки через невизнання вини у справі по ДТП відповідачем, затягуванням розгляду справи у судах, протягом майже року позивач не міг стягнути грошові кошти на ремонт автомобіля. Моральне страждання виразилося у стражданнях, переживаннях, відчутті фізичного болю, розпачу, відчаю, погіршення самопочуття. Ухвалою суду від 10.11.2020 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. 07.12.2020 року АТ «СК «Мега-Гарант» надано відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки 15.04.2019 року прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування через складання при ДТП Європротоколу та відсутність у [PERSON] застрахованої цивільно-правової відповідальності. Інспектор патрульної поліції не мав права розпочинати провадження у справі про адміністративні правопорушення у відношенні водія [PERSON] через спив тримісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оскільки ДТП не визнано страховим випадком стягнення витрат на ремонт транспортного засобу зі страховика без встановлення саме страховиком характеру та розміру збитків є незаконним. Безпосередньо внаслідок ДТП [PERSON] не було заподіяно шкоди здоров`ю, а відтак він не має права вимагати відшкодування моральної шкоди від АТ «СК «Мега-Гарант». 09.12.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив з поясненням, що відмова страховика в визнанні дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та виплаті страхового відшкодування не відповідає вимогам закону. У запереченнях на відповідь на відзив від 18.12.2020 року представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі доводів, викладених у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні 03.06.2021 року представник позивача просив задовольнити позовні вимоги на підставі доводів викладених у позовній заяві, представник відповідача АТ «СК «Мега-Гарант» просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судове засідання, призначене на 01.07.2021 року, представник АТ «СК «Мега-Гарант» не з`явився, надав клопотання про відкладення слухання справи через зайнятість в іншому процесі, відповідач [PERSON] причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Щодо клопотання представника відповідача про відкладення слухання справи суд зазначає наступне. Провадження по справі відкрито 10.11.2020 року; відповідно до ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі; сторонами по справі подано заяви по суті справи, зокрема відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення; у судовому засіданні від 03.06.2021 року судом заслухано усні пояснення по справі; відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків, судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Згідно п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Суд приходить до висновку, що причини неявка представника відповідача не є поважними, оскільки слухання іншої справи призначено на три години раніше та представником відповідача не надано відомостей щодо неможливості прибуття в судовому засідання іншого представника юридичної особи. Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.09.201 року (справа №638/12859/19) 23.01.2019 року в м.Харкові на перехресті вул.Ахсарова і вул.Білогорська водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2110», державний номер [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Felicia» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобілі механічно пошкоджено. Суд прийшов до висновку, що в діях [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд не приймає доводи представника відповідача про незаконність складання інспектором протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вказане не стосується предмету доказування в межах даної цивільної справи та було предметом дослідження в межах розгляду справи № 638/12859/19. Рішенням №15-04/8 від 15.04.2019 року АТ «СК «Мега-Гарант» відмовило у виплаті страхового відшкодування. Згідно вказаного рішення цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21103 д.н.з. [NUMBER] застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант», ліміт відповідальності 100000 грн. На момент ДТП 23.01.2019 року цивільна правова відповідальність [PERSON] при експлуатації автомобіля не була застрахована, а відтак учасники ДТП не мали права оформлювати Європротокол. За повідомленням представника відповідача від 15.10.2019 року, 07.11.2019 року АТ «СК «Мега-Гарант» поінформувало ФОП [PERSON] , про відсутність необхідності завершувати процедури оформлення звіту оцінки автомобіля Шкода д.н.з. [NUMBER] , а відтак відсутній звіт , калькуляція збитків, акт огляду вказаного автомобіля. Згідно нотаріально посвідченої довіреності від 23.10.2019 року [PERSON] уповноважує [PERSON] представляти його інтереси, в тому числі, щодо транспортування, зняття з обліку, продажу, міни автомобіля Шкода д.н.з. [NUMBER] , укладення договорів страхування тощо. Відповідно до копії посвідчення [PERSON] є учасником бойових дій. Згідно рахунку №102 від 01.02.2019 року та акту виконаних робіт від 14.02.2019 року ФОП [PERSON] здійснено роботи на 30580 грн, які сплачено [PERSON] . Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За положенням ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вказаного Закону). Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до п. 33.1, 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Обов`язок повідомлення страховика покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Представником відповідача не спростовується та підтверджується матеріалами справи, зокрема листом від 15.10.2019 року та повідомленням ФОП [PERSON] щодо належного сповіщення страховика про ДТП. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial