Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] звернулась до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 18891,65 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКом і відповідачем 14.12.2010 року був укладений договір б/н, по якому він отримав кредит в сумі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення умов договору та закону відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30.11.2017 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку у добровільному порядку не погашає. Відомостей про звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 01.02.2018 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 21.02.2018 року, в цей же день ухвалою судді провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 16.03.2018 року. 16.03.2018 року судове засідання було відкладене до 03.04.2018 року по заяві відповідача, у якій він просив надати йому час для отримання правової допомоги, так як позов він не визнає. Представник позивача [PERSON] до суду надала клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити, не заперечувала проти прийняття рішення у заочному порядку ( а.с.6,43). Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про отримання судової повістки. До суду він не зявився з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих пояснень, відзиву чи заперечень проти заявленого позову не надав. Пункт 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого про судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. За таких обставин, виходячи з вищевказаної вище норми закону, а також не надання відповідачем будь-яких заяв чи відзиву і пояснень по суті позову, суд вважає доцільним розглянути справу у відсутності [PERSON] по наявним у ній матеріалам. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Встановлено, що згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 14.12.2010 року, який укладено між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON], що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу, пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів банку, кредитор-позивач видав відповідачу кредитну банківську платіжну картку кредитну «Універсальна» з пільговим періодом 55 днів з відновлювальною кредитною лінією у національній валюті України гривні, зі сплатою процентної ставки за кредитним лімітом 2,5% на місяць на залишок заборгованості, а також зі сплатою комісій за зняття готівки і безготівкові розрахунки, пені та штрафів за порушення умов погашення та строком дії кредитної картки спочатку з пільговим періодом 55 днів по кожній транзакції. Як вбачається з тексту витягу з Тарифів обслуговування кредитним карт «Універсальна» та Умов і правил надання банківських послуг, Банк надав клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення; кредитний ліміт у свою чергу клієнт зобовязався погашати заборгованість сплачуючи до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим щомісячні платежі, а також по кредиту, процентам за його використання…, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у випадку невиконання зобовязань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязався сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору, тобто 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій / п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс :Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.9-40). У порушення взятих на себе зобовязань по договору про надання банківських послуг відповідач умови надання і користування кредитними коштами належним чином не виконував. Останній платіж по погашенню кредиту був внесений 31.05.2015 року в сумі 15,97 грн. (а.с.8), в результаті чого була допущена прострочка платежів. З наданого до суду розрахунку суми боргу відповідача вбачається, що станом на 30.11.2017 року він складає: 859,34 грн. заборгованість за кредитом; 13656,52 грн. заборгованість за процентами, у тому числі несплачені проценти на поточну заборгованість в сумі 45,42 грн., на прострочену 13611,10 грн.; 3000 грн. нарахована комісія; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф-фіксована складова, 875,79 грн. штраф-процентна складова, а всього на загальну суму 18891,65 грн. (а.с.7-8), про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання умов договору та в добровільному порядку борг ним не погашено. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про доведеність позивачем того, що згідно з укладеним кредитним договором відповідач досі не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, отже позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки було порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов'язаннями. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved