Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] 28.07.2017 року звернулась до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 06.03.2004р. померла бабуся позивачки [PERSON], яка проживала у [INFO]. На дату смерті бабусі з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Дідусь позивачки - [PERSON] помер 18.10.1998р.. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є батько позивачки та син покійної [PERSON]. На випадок смерті бабуся позивачки склала заповіт, яким все свої майно заповіла відповідачу [PERSON]. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на житловий будинок з усіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями в с. Анатолівка Березанського району та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Анатолівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Також відкрилася спадщина на земельну ділянку, право на яку належало померлому дідусеві на підставі сертифікату на земельну частку (пай), яка фактично успадкована померлою бабусею, яка вступила в управління та володіння спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав на майно, яке за життя належало її чоловіку. На дату смерті бабусі позивачка була повнолітньою, але не цікавилася прийняттям спадщини після смерті бабусі, так як знала, що бабуся лишила заповіт на її батька. Крім того, вона навчалася у вищому учбовому закладі і була зайнята підготовкою до семінарів, заліків та екзаменів і була впевнена, що з дати смерті бабусі її батько - відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті бабусі та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Про те, що батько не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини, позивачці стало відомо лише у травні 2017р., коли вона поцікавилася у відповідача [PERSON] з ким він уклав договори оренди земельних ділянок, які за життя належали його батькам. Але відповідач договори оренди не укладав, оскільки пропустив строк, встановлений ст.1270 ЦК України і на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] він не претендує. Оскільки спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] спадщину не прийняв, спадкоємців другої-четвертої черги за законом після смерті [PERSON] немає, тому позивачка, як спадкоємець за законом пятої черги, відповідно до ст,1258 ЦК України має право на прийняття спадщини після смерті бабусі. У позивачки, як спадкоємця пятої черги за законом, виникнення права на спадкування залежало виключно від неприйняття спадщини спадкоємцем за законом першої черги. Спадкоємець першої черги відповідач [PERSON] не подав у строк, встановлений законодавством, заяви про прийняття спадщини чи про відмову від відкриття спадщини, також не повідомив позивачку у встановлений ЦПК України строк про те, що спадщина ним не прийнята. В наслідок таких дій, позивачкою пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, встановлений ст.1270 ЦК України. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст.1270, 1272 ЦК України, представник позивачки просила визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними та визначити позивачці додатковий строк терміном в три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], яка померла 06.03.2004 року. \~ Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача Анатолівської сільської ради надав заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду з позовними вимогами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду з позовними вимогами. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася 20.11.1994 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] народився 04.01.1949р. і його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.9). Згідно свідоцтва про одруження, заповненого російською мовою, 23.01.1949г. в Анатольевскому сельському Совете зарегистрировано брак между [PERSON] и [PERSON] , после регистрации брака жене присвоено фамилие [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтв про смерть [PERSON] помер 18.10.1998 року (а.с.6), [PERSON] померла 06.03.2004 року (а.с.7). 10.11.2011р. в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.11). 20.12.2002р. в Анатолівській сільській раді Березанського району Миколаївської області [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №326, яким на випадок своєї смерті все своє майно, яке до дня її смерті виявиться належним їй, у чому б воно не полягало і де б воно не знаходилося, вона заповіла [PERSON] (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 9,25га, що розташована в межах території Анатолівської сільської ради Березанського району та належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №063335 виданого 14.11.2002р. Березанською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Березанської РДА від 14.01.2003р. №13 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №181 (а.с.14). Тому, відповідач [PERSON]відповідно до ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, який має право на спадкування. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина на земельну ділянку, право на яку належало йому на підставі сертифікату на земельну частку (пай) розміром 11,03 в умовних кадастрових гектарах, серії МК №0101504 і вказана земельна ділянка була фактично успадкована [PERSON], яка вступила в управління та володіння спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав на майно, яке за життя належало її чоловіку. Тому, на підставі ст.1261 ЦК України відповідач [PERSON], як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановлений ст. 1270 ЦК України строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чи відмову від її прийняття. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З повідомлення приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу вбачається, що [PERSON] спадщину за заповітом, посвідченим Анатолівською сільською радою 20.12.2002р. за реєстровим №326, у встановлений законом строк не прийняв (а.с.18). Відповідач [PERSON], як спадкоємець першої черги, у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, та не повідомив про це позивачку, спадкова справа не заведена, тому він вважається таким, що не прийняв спадщину. Згідно з ч.2. ст.1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. У позивачки, як спадкоємця пятої черги за законом, виникнення права на спадкування залежало виключно від неприйняття спадщини спадкоємцем за законом. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Внаслідок того, що відповідач [PERSON] не повідомив позивачку про неприйняття ним спадщини як спадкоємця першої черги за законом чи про відмову від прийняття спадщини, позивачкою був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, встановлений ст.1270 ЦК України. Зазначене вбачається також з розяснення приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу (а.с.18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ч.2 ст.1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). В абз.6. п.24. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в правових позиціях, висловлених в Постанові Верховного Суду України №6-85цс12 від 26.09.2012 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України підлягає обовязковому виконанню всіма судами України, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що спадкоємець першої черги за законом відповідач [PERSON], не повідомив її у встановлений ЦК України строк про те, що спадщина не прийнята, внаслідок чого нею був пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі. З огляду на викладене, оцінивши доводи позивачки в обґрунтування поважності причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, суд вважає, що причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті її бабусі [PERSON] є поважними, оскільки викладені позивачкою обставини свідчать про існування обєктивних причин для неподання нею заяви про прийняття спадщини. Оскільки з заявою про прийняття спадщини позивачка своєчасно до нотаріальної контори не звернулася з поважної причини, на підставі ст.1272 ЦК України суд вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved