Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування, в обґрунтування якого вказала, що 19.05.2016 року о 10 год. 20 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в смт. Димер по вул. Шевченка недотримався безпечної дистанції руху в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 24.06.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.09.2015 № АЕ5261160, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER]. Зазначила, що субєктом оціночної діяльності проведено оцінку транспортного засобу та складено звіт з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. На підставі страхового акту № ГСК000001608-01М від 16.09.2016 року позивачем було сплачено страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 16\~850, 28 гривень. 27.04.2017 року відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, однак останній добровільно суму страхового відшкодування не сплачує, а тому позивач відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» отримав право вимоги на таке відшкодування та просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ страхова компанія «Галицька» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16\~850, 28 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач до суду не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено що, 19.05.2016 року в смт. Димер по вул. Шевченка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 24.06.2016 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 7). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Транспортний засіб марки ВАЗ 21013 державний номер [NUMBER] на момент вчинення ДТП був застрахований у ПрАТ страхова компанія «Галицька», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 5261160, строк дії договору до 16.09.2016 року (а.с. 5). 20.05.2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ страхова компанія «Галицька» з повідомленням про страховий випадок (а.с. 8). 11.07.2016 року власник транспортного засобу PEUGEOT 206 ХТ державний номер [NUMBER] [PERSON] звернулася із заявою до ПрАТ страхова компанія «Галицька» про виплату страхового відшкодування (а.с. 9). Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 76С/05/16 складений 02.06.2016 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику транспортного засобу PEUGEOT 206 ХТ державний номер [NUMBER] [PERSON], внаслідок його пошкодження складає 21\~420, 33 грн. (а.с. 14-20). 16.09.2016 року ПрАТ страхова компанія «Галицька» на підставі страхового акту ГСК000001608-01М від 16.09.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування по страхуванню цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, повязану з пошкодженням транспортного засобу здійснила [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 16\~850, 28 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5229 від 16.09.2016 року (а.с. 21-23). 27.04.2017\~року відповідачу\~було направлено\~лист №\~101\~ГАЛ/АГ\~з вимогою\~сплатити суму\~сплаченого ПрАТ страхова компанія «Галицька» страхового відшкодування в розмірі 16\~850, 28 грн. на користь [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Відповідно до п. 38.1.1 (ґ) ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність\~ стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 16\~850, 28 грн. та у відповідності до ст. 141 ЦПК України судових витрат - у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved