Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Прокурор Талалаївського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Роменської ЦРЛ до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 2288 грн. 64 коп. В обґрунтування позову зазначає, що під час розслідування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України щодо потерпілої [PERSON], який мав місце 16.11.2013 року було встановлено, що в цей день [PERSON] близько 2-ї год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у власному будинку по [ADDRESS], в ході сварки зі своєю співмешканкою [PERSON] необережно наніс їй один удар правою ногою, взутою в черевик, по правій нозі, спричинивши відкритий перелом обох кісток правої гомілки на межі верхньої та середньої третини з незначним зміщенням відламків, з раною в верхній третині гомілки. Потерпіла [PERSON] після вчинення стосовно неї кримінального правопорушення перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Роменської ЦРЛ з 16.11.2013 року по 02.12.2013 року. Відповідно до довідки Роменської ЦРЛ сума витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину становить 2288 грн. 64 коп. Ухвалою Талалаївського районного суду від 06 травня 2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрите у зв'язку із відмовою потерпілої від обвинувачення. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Однак [PERSON] кошти в сумі 2288 грн. 64 коп. добровільно не відшкодовані, тому, оскільки Роменська ЦРЛ фінансується з державного бюджету і в цьому випадку вбачається порушення інтересів держави, тому прокурор просить суд стягнути з відповідача а користь Роменської ЦРЛ кошти в сумі 2288 грн. 64 коп. В судовому засіданні прокурор позов в інтересах Роменської ЦРЛ підтримав в повному обсязі і просив задовольнити, поскільки кримінальне провадження відносно [PERSON] закрите судом за нереабілітуючою підставою і тому він повинен відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину. Представник Роменської ЦРЛ в судове засідання не з'явився, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, їх неявка відповідно до ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов прокурора визнав, дійсно, він спричинив своїй співмешканці тілесні ушкодження, після яких вона лікувалась в Роменській ЦРЛ, і відносно нього було кримінальне провадження, але на даний час він не працює і коштів для оплати у нього немає. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 17 листопада 2013 року було зареєстровано та внесено в ЄРДР за № 12013200100002709 повідомлення про те, що 16.11.2013 року в [ADDRESS] в ході сварки наніс тілесні ушкодження своїй співмешканці [PERSON] у вигляді перелому правої ноги, після чого потерпіла звернулась за допомогою до Роменської ЦРЛ (а.с.2). 15 квітня 2014 року прокурором прокуратури Талалаївського району Соляником Т.О. було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України відносно [PERSON] та справу направлено на розгляд суду (а.с.5). Ухвалою Талалаївського районного суду від 06 травня 2014 року кримінальне провадження № 12013200100002709 відносно [PERSON] про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, закрите в зв'язку із відмовою потерпілої від обвинувачення (а.с.6). Згідно довідки та калькуляції про розрахунок фактичних витрат Роменської ЦРЛ, [PERSON] знаходилась на лікуванні з 16.11.2013 року по 02.12.2013 року в травматологічному відділенні Роменської ЦРЛ. Всього вартість лікування хворої [PERSON] за даний період склала 2288 грн. 64 коп. (а.с.7-8). Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмір фактичних витрат. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України за №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, яким передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. В разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Розрахунок витрат, наданий Роменською ЦРЛ, відповідає положенню пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved