Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в обґрунтування зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу із 19.10.2019 року. Позивач під час шлюбу завагітніла, термін вагітності складає 14-15 тижнів. З травня 2021 року сторони не проживають разом. З часу припинення спільного проживання відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дружини, не зважаючи навіть на її вагітність. Оскільки позивач вагітна, це потребує значних матеріальних витрат на забезпечення належних умов для її здоров`я та народження здорової дитини. Крім того позивач здійснює догляд за донькою [PERSON] , [INFO] , яка також є спільною дитиною сторін. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати допомогу на утримання дружини на період вагітності, позивач змушена звернутись до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з 16.07.2021 року і до досягнення народженою дитиною трьох років. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2021 року провадження у вказаній справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань та відзив на адресу суду не надходив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі 19.10.2019 року, відповідно до Суворовського районного у м. Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №404, шлюб не розірвано, однак фактично припинили спільне проживання. Відповідно до свідоцтва про народження виданого 17.10.2019р. Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [INFO] народилась [PERSON] , актовий запис №538, сторони по справі є батьками дитини. Відповідно до довідки, виданої КНП «Херсонський міський перинатальний центр ІІ рівня ім. З.С. Клименко» Херсонської міської ради позивач [PERSON] перебуває на 14-15 тижні вагітності. На даний час сторони не проживають разом. З часу припинення спільного проживання відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дружини, не зважаючи на її вагітність. Оскільки позивач вагітна, це потребує значних матеріальних затрат на забезпечення належних умов для її здоров`я та народження здорової дитини. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати допомогу на утримання дружини на період вагітності, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Частина 1 ст. 75 СК України зазначає, що чоловік та дружина повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 70 СК України утримання одному з подружжя надається другим з подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Право на утримання у зв`язку з вагітністю має жінка, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Це право триває протягом всього періоду вагітності і виникає з того часу, як тільки вагітність в родині була виявлена. Чоловік зобов`язаний надавати утримання, як вказує закон, за однієї важливої умови якщо має на те фінансову можливість, тобто відповідний матеріальний стан. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу та вважає необхідним стягувати аліменти на утримання дружини під час вагітності до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно. З урахуванням наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved