Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Представник Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення яким, стягнути з [PERSON] кошти на відшкодування суми виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину у розмірі 3 167 грн. 10 коп. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON], яка проживає за адресою [INFO] перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради (на даний час - управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області згідно рішень Кременчуцької міської ради від 23.12.2015 року та 27.09.2016 року, далі - управління) як отримувач тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають млявості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.03.2012 року батько дитини, [PERSON], [INFO], який проживає [INFO], 6.1, кв. 164, повинен сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до її повноліття. Згідно довідок Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції № 3978 від 20.02.2015 року за період з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року та № 26698 від 16.10.2015 року за період з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В зв'язку з цим, відповідно до п.1, 2, 3, 5, 6, 7, 8 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006, за заявою [PERSON] від 27.02.2015 року їй була призначена тимчасова допомога на період з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року в розмірі 309, 6 грн. щомісячно, (всього отримано 1857,60 грн.) та за заявою від 23.10.2015 року на період 01.10.2015 року по 31.12.2005 року в розмірі 436,5 грн. щомісячно, (всього отримано 1309,50 грн.) на утримання доньки в розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років. З 01.01.2016 року змінився порядок призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме - допомога стала призначатися у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. [PERSON] була повідомлена листом про вищевказані зміни, але до управління для продовження виплат допомоги з відповідними документами не з'явилася, тому виплата допомоги з 01.01.2016 року була припинена. Всього за періоди з 01.02.2015 року по 31.12.2015 року заявницею отримано 3167, 1 грн. Таким чином, загальний розмір допомоги, яку повинен відшкодувати відповідач за періоди з 01.02.2015 року по 31.12.2015 року становить 3167,1 грн.. Відповідачу було направлено листи 11.08.2017 № 03/11585 та 30.08.2017 № 03/12170 про відшкодування зазначеної суми в добровільному порядку з попередженням, що в разі його відмови управління вимушене буде звернутись до суду, на яке він не відреагував і не повідомив про своє рішення, а тому вони були змушені звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча завчасно надіслав до суду заяву згідно якої прохав справу розглядати у його відсутність та вразі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника позивача та відповідача. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 29.03.2012 року на виконання якого 09.04.2012 року видано виконавчий лист №2-2264/2011р., стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON]»ї Володимирівни, [INFO] починаючи з 15 грудня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки від 20.02.2015 року за вих..№ 3978 та довідки від 16.10.2015 року за вих..№26698, виданих Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ, [PERSON] за період з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року та за період з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року аліменти від [PERSON], на підставі виконавчого листа №2 2264, виданого Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області 09.04.2012 року не отримувала. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України, в редакції, яка була чинною на час призначення допомоги, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Як вбачається з матеріалів справи на підставі вищезазначених довідок, заяв [PERSON] від 27.02.2015 року та від 23.10.2015 року і Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року, Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] призначено тимчасову допомогу на утримання дочки [PERSON]»ї Володимирівни, [INFO] у розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на період з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року в розмірі 309 грн. 60 коп., з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 436 грн. 50 коп.. Як вбачається з матеріалів справи Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за період з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року та з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року включно [PERSON] було виплачено тимчасову допомогу на утримання дочки [PERSON] у розмірі 3167 грн. 10 коп.. Згідно ч.10 ст.181 Сімейного Кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідачу [PERSON] позивачем 11.08.2017 року за вих..№11585 та 30.08.2017 року за вих..№12170, направлялись повідомлення про добровільне повернення виплачених коштів, які останнім в добровільному порядку повернуті не були. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved