Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 1/2 частина житлового будинку за адресою м. Сновськ, вул. Сновська ( колишня Р. Люксембург) 69, Чернігівської області на праві приватної власності належить позивачу та відповідно до технічного паспорту є квартирою № 1 у вказаному будинку. Відповідач по справі є сином позивача та зареєстрований у вказаному будинку, однак з грудня 2003 року фактично не проживає у вказаному будинку. Представник позивача у судовому засіданні відсутня, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яке повернулося без вручення адресату з відміткою про відсутність відповідача за адресою місця проживання що зареєстрована у встановленому законом порядку. Відповідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ? частина житлового будинку за адресою м. Сновськ, вул. Сновська 69, Чернігівської області на праві приватної власності належить позивачу (а.с.10). Згідно пояснень [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Сновськ, вул. Сновська 67, Чернігівської області та [PERSON] яка мешкає за адресою: [ADDRESS], вбачається, що син позивача [PERSON] за адресою: м. Сновськ, вул. Сновська 69/1, Чернігівської області не проживає з грудня 2003 року ( а.с. 12-13). Згідно копії довідки від 20.08.2015 року [PERSON] за адресою: м. Сновськ, вул. Сновська ( Р. Люксембург) 69[ADDRESS] зареєстрований, але фактично проживає за іншою адресою. Згідно копії акту обстеження матеріально побутових умов домогосподарства від 21.06.2018 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не проживає. ( а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право у особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що втратив право на користування спірним будинком. Оскільки позивач наполягає не нестягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved