Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Стархова компанія «Провідна» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «провідна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс АС/5060957, за яким страховик застрахував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер [NUMBER] (забезпечений ТЗ) строком дії з 10 травня 2014 року до 9 травня 2015 року. 8 червня 2014 року на вул.. кооперативній в с. Широке Верхньодніпровського району Дніпропетровської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ від керуванням відповідача та автомобіля ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер С2769ДП під керуванням [PERSON] В наслідок ДТП було пошкоджено транспортні засоби. Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року у справі № 173/2411/14-п встановлено, що вищезазначена ДТП сталася в результаті порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху. 17 червня 2014 року до приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування [PERSON] Зазначену подію відповідно до норм чинного законодавства України було визнано страховою, про що було складено страховий акт № [NUMBER] та розрахована сума страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування, який приватне акціонерне товариство «СК «Провідна» виплатило потерпілій особі склав 7000 грн. У звязку з тим, що страхувальник письмово не повідомив страховика у строки, визначені законом про настання ДТП, у позивача у відповідності до ст. 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право предявити регрес ний позов до позивача як страхувальника, який спричинив ДТП. 2 червня 2015 року позивач звертався до відповідача з претензією, проте на момент подачі позову відповідач шкоду не відшкодував. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 7000 грн. в рахунок відшкодування шкоди та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року встановлено, що 8 червня 2014 року о 17 год. 20 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в с. Широке по вул.. Кооперативній при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, що привело до зіткнення з автомобілем [NUMBER], що рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода (а.с.12). Відповідно до полісу № АС/ 5060957 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахованим транспортним засобом є «ВАЗ 21093» д/з АЕ 2834 СІ, страхувальником зазначено [PERSON] (а.с. 5). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [NUMBER], право керування яким належить [PERSON] на підставі довіреності на розпорядження та користування (керування) автомобілем від 17 грудня 2014 року (а.с.10). 17 червня 2014 року [PERSON] звернувся до приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому транспортному засобі ВАЗ 21063 в результаті ДТП 8 червня 2014 року о 17. год. в по вул.Кооперативній с. Широке Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.6). 15 грудня 2014 року між приватним акціонерним товариством «СК «Провідна» (Страховик) та [PERSON] (Заявник) було укладено договір про врегулювання страхового випадку [NUMBER] за полісом обовязкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/5060957/14 від 9 травня 2014 року, згідно з яким було врегульовано страховий випадок, а саме ДТП, яка сталася 8 червня 2014 року за участю застрахованого транспортного засобу ВАЗ 21093 р/н АЕ 2834СІ. Страховик та Заявник дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування складає 7000 грн. (а.с.13). 6 січня 2015 року приватне акціонерне товариство «СК «Провідна» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 7000 грн., що підтверджується відповідною відомістю від 6 січня 2015 року та платіжним дорученням № 000093 (а.с.16). Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі визначеного відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з п. ґ ст. 38.1.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1. статті 33 цього Закону. Відповідно до п.33.1.4 ст. 33 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Доказів того, що [PERSON] повідомив страховика у строки та за умов, визначених законом про ДТП сторонами суду не надано. Так само не надано доказів того, що відповідач не мав змоги своєчасно повідомити про настання дорожньо-транспортної пригоди. У звязку з чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь у звязку з тим, що відповідач, як страхувальник та водій застрахованого транспортного засобу, який причетний до ДТП, і ця подія визнана страховим випадком, у визначені законом строки не повідомив приватне акціонерне товариство «СК «Провідна», як страховику, з яким у нього укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про транспортну пригоду, а страховик, в свою чергу, виплатив потерпілому страхове відшкодування в сумі 7000 грн. 2 червня 2015 року [PERSON] надсилалася заява про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (а.с.17-18), проте добровільно завдану шкоду відповідача не відшкодував. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), суд приходить до висновку, що понесені позивачем процесуальні витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved