Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 11.05.2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,2721 га, кадастровий номер 1221487200:01:031:0455, розташованої на території Степової сільської ради. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. 01.10.2016 року [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки не підтверджується факт належності їй спадкового майна, а саме: земельної ділянки. У постанові нотаріуса вказано, що спадкодавицею за життя було загублено та не було отримано дублікату правовстановлюючого документу на земельну ділянку, розташовану на території Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відмова державного нотаріуса Дніпропетровського районної державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину унеможливлює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, тому він вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, але представник надала до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є спадкоємцем після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла 11.05.2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,2721 га, кадастровий номер - 1221487200:01:031:0455, розташованої на території Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. 01.10.2016 року [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки не підтверджується факт належності їй спадкового майна, а саме: земельної ділянки. У постанові нотаріуса вказано, що спадкодавцем за життя було загублено та не було отримано дублікату правовстановлюючого документу на земельну ділянку, розташовану на території Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку. Перешкодою для видачі [PERSON] нотаріусом свідоцтва про право на спадщину стала втрата його матір'ю - [PERSON] правовстановлюючого документу на земельну ділянку. При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не передбачає можливості отримання іншими особами документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно за померлою особою. Право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,2721 га, кадастровий номер - 1221487200:01:031:0455, розташовану на території Степової сільської ради, підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області №31-403-99.3-3708/2-16 від 29.09.2016 року, в якому зазначено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Також зазначено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП №098569 на ім'я [PERSON], зареєстрований 08.12.2003 року за №010312000469 та виданий на підставі розпорядження Дніпропетровської районної державної адміністрації №315-р від 22.05.2003 року. Крім того, 29.05.2003 року [PERSON] отримала земельну ділянку за Актом про передачу та прийом земельної ділянки (паю) №455. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги. Відповідно до частини 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса ідо в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 30.05.2008 за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку встановлено у повному обсязі, тому суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved