Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , залишилось спадкове майно - право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,11 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області). Вказує, що спадщину після смерті останньої у встановленому законом порядку прийняв її син [PERSON] , факт прийняття ним спадщини стверджується спільним проживанням із спадкодавцем на час її смерті. Покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок його смерті, входить право на вищевказану спірну земельну ділянку (середню земельну частку) на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку останній успадкував після смерті своєї матері [PERSON] . Зазначає, що позивачка [PERSON] як спадкоємець першої черги спадкування за законом прийняла частину спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті її чоловіка [PERSON] , що підтверджується виданим нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за законом, копія якого міститься в матеріалах справи. Однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на зазначену спірну земельну ділянку (середню земельну частку) позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, пред`явлених позивачкою [PERSON] , просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/219 від 01.09.2020р.; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.08.2020р. №61483700, згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] в нотаріальній конторі не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31.08.2020р. №61483701, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя складено заповіт, посвідчений 23.02.2001р. в Хлиплівській сільській раді Мостиського району Львівської області. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Любов Володимирівна в судове засідання не з`явилася, проте надіслала копію спадкової справи №03/2019, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входить право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,11 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 08.05.1997р., зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №274. Факт належності спадкодавцю [PERSON] відповідного сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) підтверджено довідкою №206 від 24.05.2018р., виданою виконкомом Хлиплівської сільської ради Львівської області. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася, а саме 23.02.2001 року склала заповіт, посвідчений в Хлиплівській сільській раді Мостиського району, яким усе свої майно заповіла сину [PERSON] та дочці [PERSON] . Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №16 та в спадковому реєстрі за №42849605. До дня смерті спадкодавець [PERSON] проживала в с.Ятвяги Мостиського району Львівської області разом з сином [PERSON] . Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області №01-16/219 від 01.09.2020р. та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.08.2020р. №61483700, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилась. Таким чином, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . Судом не здобуто доказів, що інший спадкоємець за заповітом до даної спадщини - [PERSON] вчиняла дії, спрямовані на прийняття даної спадщини. Також судом не встановлено спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця [PERSON] , і які б прийняли таку спадщину. Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) успадкував саме її син [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Матеріалами спадкової справи 03/2019, заведеної приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В., підтверджено: спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав; у зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом; позивачка [PERSON] (дружина спадкодавця [PERSON] ) у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна спадкодавця [PERSON] ; спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з частки квартири [ADDRESS] ; інший спадкоємець першої черги спадкування за законом, зокрема [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] та на спадкове майно не претендує. Таким чином, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку успадкувала спадкоємець першої черги спадкування за законом - позивачка [PERSON] . В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; заявою-повідомленням Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області №01-16/219 від 01.09.2020р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.08.2020р. №61483700; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31.08.2020р. №61483701; довідкою №206 від 24.05.2018р., виданою виконкомом Хлиплівської сільської ради Львівської області, якою підтверджено факт належності [PERSON] . Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 08.05.1997р.; довідкою №205 від 24.05.2018р., виданою виконкомом Хлиплівської сільської ради Львівської області, про склад сім`ї спадкодавця [PERSON] на час її смерті; довідкою, виданою виконкомом Мостиської міської ради Львівської області №1247 від 28.12.2021р., з якої відомо, що [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який зазначений у заповіті [PERSON] , що посвідчений 23.02.2001р., - це одна і та ж особа; копією спадкової справи 03/2019, заведеної приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В.; копією паспорта позивачки по справі; копією свідоцтва про одруження позивачки з [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право власності позивачки на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначену земельну ділянку (середню земельну частку), яку останній успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] ; право на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка (спадкодавця) [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved