Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Прокурор звернувся в суд з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] суми незаконно витрачених коштів, а саме матеріальної допомоги як одинокій матері, а також пенсії по втраті годувальника відповідачем на загальну суму 28915 грн. 07 коп. В обґрунтування позову прокурор зазначив, що з 2011 року відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] У 2013 році виконкомом Лоташівської сільської ради ініційовано питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно вказаних дітей. Так, відповідно до рішення виконкому Лоташівської сільської ради від 20.02.2013 року про підняття клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON], а також висновку виконкому Лоташівської сільської ради Тальнівського району від 20.02.2013 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що до 09.11.2011 року діти проживали в сім'ї батьків [PERSON], в селі Ямпіль, Катеринопільського району, де їхнім доглядом і вихованням ніхто не займався. Сама мати вказаних неповнолітніх - [PERSON] також вихованням дітей не займалась. Зазначені обставини також підтверджені рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.11.2013 року у справі №704/612/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому суд хоч і відмовив у позбавленні батьківських прав, проте підтвердив факт ухилення від виконання [PERSON] батьківських зобов'язань (зокрема, і щодо утримання неповнолітніх) і попередив її про необхідність змінити ставлення у вихованні дітей. Прокурор в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа, [PERSON] та Служба у справах дітей Катеринопільської РДА в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги прокурора визнає в повному обсязі та не заперечує проти їхнього задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши всі наданні докази, та проаналізувавши правові норми, якими регулюються вказані правовідносини, суд прийшов до висновку про повне задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 18.10.2012 року вбачається, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а. с. 13). З свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 18.10.2012 року вбачається, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а. с. 14). З листа управління соціального захисту населення Тальнівської райдержадміністрації від 10.07.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тальнівському районі з 13.11.2012 року як отримувач пенсії по втраті годувальника на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та отримує пенсію, станом на 01.07.2014 року в розмірі 1138,8 грн. (а. с. 26). З довідки виданої виконкомом Лоташівської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області від 26.03.2015 року № 114 вбачається, що малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на повному утриманні [PERSON] та з 09.12.2011 року проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а. с. 33). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 та п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 183 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, призначається на кожну дитину. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних спорів за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про вiдшкодування шкоди, суди повиннi мати на увазi, що вiдповiдно до статей 440 i 450 ЦК шкода, заподiяна особi i майну громадянина або заподiяна майну юридичної особи, пiдлягає вiдшкодуванню в повному обсязi особою, яка її заподiяла, за умови, що дiї останньої були неправомiрними, мiж ними i шкодою є безпосереднiй причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслiдком дiї джерела пiдвищеної небезпеки, незалежно вiд наявностi вини. Таким чином [PERSON] з 2011 року незаконно використовувала кошти, які держава виділяла для належного розвитку, навчання та дозвілля неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] на цілі не пов'язані з утриманням та вихованням дітей. У зв'язку із цим неповнолітніми не було отримано грошові кошти, призначені для їх утримання та відповідно заподіяно майнову шкоду, а саме: [PERSON] на суму 14662 грн. 51 коп., [PERSON] на суму 14252 грн. 56 коп., а загалом неправомірними діями [PERSON] була завдана шкода на суму 28915 грн. 07 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, позов, на переконання суду, підлягає повному задоволенню, оскільки вимоги прокурора законні і визнанні відповідачем у повному обсязі. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України оцінює визнання позову відповідачем, як таке, що не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Окрім того, з відповідача, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір, на користь держави в сумі 487 грн. 20 коп., від сплати якого прокурор був звільнений відповідно до закону. На підставі ст.ст.11 ч.2 п.3, 16 ч.1, ч.2 п.8, 22 ч.1, 1166 ч.1 ЦК України, ст.ст. 155, 180 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved