Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

представник позивача Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків у порядку регресу у розмірі 59014,16 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 21.11.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений Договір страхування ризиків, пов»язаних із експлуатацією наземних транспортних засобів № 399891045306, відповідно до умов якого страховик зобов»язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв»язку із пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Нісан» д.н.з.[NUMBER]. 15.03.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Субару» д.н.з.[NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2017 року, відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної аварії, а тому відповідач має відшкодувати завдану шкоду. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Нісан» д.н.з.[NUMBER] склала 59014,16 грн. На виконання умов договору позивач здійснив виплату власнику автомобіля «Нісан» в сумі 53814,16 грн. та залишок страхового відшкодування в розмірі 5200,00 грн. був зарахований позивачем в якості несплачених часток страхового платежу згідно п. 8 Договору страхування, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Понесені позивачем витрати, у зв»язку з виплатою страхового відшкодування власнику автомобіля «Нісан», відшкодовано відповідачем не було, а тому позивач просить примусово стягнути в порядку регресу з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 59014,16 грн., що були виплачені за страховим випадком, а також судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2018 року, клопотання представника позивача було задоволено та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з»явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2016 року між Приватним акціонерним товаристовом «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений Договір страхування ризиків, пов»язаних із експлуатацією наземних транспортних засобів № 399891045306, відповідно до умов якого страховик зобов»язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв»язку із пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Нісан» д.н.з.[NUMBER] (а.с.5-9). 15.03.2016 року о 08-40 год. в м. Києві на перехресті вул.. Антоновича та вул. Саксаганського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Нісан» д.н.з.[NUMBER] та автомобіля «Субару» д.н.з.[NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2017 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.11). Постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2017 року, постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2017 року було залишено без змін (а.с.12-13). 17.03.2016 року власник автомобіля «Нісан» [PERSON] повідомив позивача про настання страхового випадку (а.с. 14). Відповідно до звіту визначення вартості матеріального збитку № 45/16 від 07.04.2016 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Нісан» складає суму в розмірі 56745,46 грн. (а.с.27-49). Відповідно до рахунку-фактури ФОПУ [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля «Нісан» склала суму в розмірі 59014,16 грн. (а.с.25). Страховим актом № 466/16/50/ТР25/00/2 від 10.05.2016 року, встановлено відшкодування потерпілому - власнику автомобіля «Нісан» суму у розмірі 59014,16 грн., відповідно до заяви (а.с.18). Відповідно до платіжних доручень, потерпілому [PERSON] було виплачено позивачем суму страхового відшкодування в розмірі 53814,16 грн., а залишок страхового відшкодування в розмірі 5200,00 грн. був зарахований позивачем в якості несплачених часток страхового платежу згідно п. 8 Договору страхування (а.с.21-24). Відповідно до інформації Централізованої бази даних МТСБУ, за державним номером транспортного засобу [NUMBER], визначити статус полісу та страховика не вдалось (а.с.51). 07.11.2017 рок позивачем відповідачу був направлений лист із вимогою відшкодувати збитки в порядку регресу (а.с.50), однак, відповідач добровільно суму шкоди не сплатив, та доказів зворотному суду не надав. Згідно із ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду України від 03.06.2015 року у справі № 6-305 цс15). Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у п. 2 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звертає увагу судів на те, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд вважає, що власник автомобіля «Нісан» мав право на відшкодування майнової шкоди завданої належному йому майну внаслідок ДТП, на підставі ст. 1188 ЦК України, а також вжив всіх необхідних заходів для отримання належного страхового відшкодування, яке було виплачено позивачем у встановленому законом порядку. Крім того, суд звертає увагу на те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі № 6-183цс14). Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем у порядку та в межах визначених законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Нісан», а ДТП сталася з вини відповідача, який, жодного доказу на спростування своєї вини, а також доводів позивача, - суду не надав, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та законними, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 коп., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: approved