Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом в обґрунтування якого зазначив, що 15.08.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Опель» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля марки «Тойота» д.н.з.[NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Форд транзит» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. 26.09.2014 року постановою Деснянського районного суду м.Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України, у зв'язку із чим ПАТ «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування на підставі страхового Акту №9661/1, звіту незалежного експерта та розрахунку страхового відшкодування, заяви власника автомобіля «Форд транзит» від 18.08.2014 року страхове відшкодування у сумі 11872 гривні 71 копійка було перераховано 29.12.2014 року [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №71968. Крім того, власник автомобіля «Тойота» на момент ДТП був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Провідна», та 19.08.2014 року звернулась до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до рахунку СТО ТОВ «Віді Автострада» від 30.08.2014 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 24587 гривень 10 копійок на рахунок СТО де був проведений ремонт даного авто. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» на підставі полісу АІ/2838773, СК «Провідна» звернулась 21.10.2014 року із заявою про страхове відшкодування отриманого в наслідок ДТП, яка мала місце 15.08.2014р., та 05.11.2014р. позивачем було перерахована СК «Провідна» страхове відшкодування у сумі 24077 гривень 10 копійок. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілим особам на загальну суму 35949 гривень 81 копійка. Відповідно до вимог ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, у разі якщо він не повідомив страховика у строки і за умови, визначені у статті 33 цього Закону. Оскільки відповідач не повідомив ПАТ «СК «Універсальна» про настання страхового випадку, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 35949 гривень 81 копійка на користь позивача та стягнути судові витрати понесені позивачем. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надала аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві та наголосила, що діюче законодавство, зокрема Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить у собі норму яка передбачає що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, у даному випадку [PERSON], причетний до такої пригоди зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово повідомити страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Вказані дії, а саме подача заяви у триденний термін після настання ДТП, повідомлення про місцезнаходження авто, контактні телефони та адресу [PERSON] позивачу повідомлено не було, у зв'язку із чим представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача та відповідач, у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Так, між позивачем та власником автомобіля «Опель Віваро» [PERSON] був укладений договір страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів. 15.08.2014 року в м.Києві мало місце ДТП за участю водіїв автомобілі «Форд транзит» - [PERSON], «Тойота» - [PERSON], та «ОпельВіваро» - [PERSON], та згідно постанови Деснянського районного суду м.Києва [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за наслідками даного ДТП за ст.124 КпАП України. Оскільки 19.08.2014р. з заявою про відшкодування матеріальної шкоди до позивача звернувся водій автомобіля «Тойота» [PERSON], і тим самим повідомив позивача про настання пригоди, яка стала підставою для здійснення страхового відшкодування. У зв'язку із чим вважають, що у позивача не виникло право на відшкодування витрат у порядку регресу. Крім того, у судовому засіданні також наголосили, що оскільки договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності був укладений між позивачем та [PERSON] то в даному випадку позивач має право звернутися саме до даної особи з регресним позовом. Відповідач у судовому засіданні також пояснив, що 15.08.2014 року, після настання ДТП, він зателефонував до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та повідомив про дане ДТП, йому було запропоновано протягом трьох днів з'явитися до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» для написання заяви, але у зв'язку із тим, що він був зайнятий ремонтом автомобіля він до страхової компаній не прийшов та заяви не подав. У зв'язку із чим просили у задоволенні позову відмовити Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані до суду документи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 1187 ЦК України зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 15.08.2014 р. у м. Києві на пр-ті Ватутіна транспортний засіб, яким керував [PERSON] скоїв зіткнення з транспортним засобом «Тойота» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON] та автомобілем марки «Форд транзит» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який йому і належить. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року. якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на права керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдану шкоду. Винним в ДТП було визнано водія т/з марки «Опель» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], що вбачається з копії постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2014 р. (справа за №754/15214/14-п), його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.9). Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, оскільки сторони у судовому засіданні не оспорюють встановлених постановою суду обставин, суд вважає доведеними ті обставини, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбувалася 15.08.2014 року на пр-ті Ватутіна, міст р.Десенка в м.Києві сталася у зв'язку із порушенням [PERSON] правил дорожнього руху. Відповідно до довідок виданих ДПС УДАЇ з обслуговування Деснянського району м. Києва від 15.08.2014 року вбачається, що автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] отримав механічні ушкодження, внаслідок ДТП яке сталось 15.08.2014р. о 15.15г. (а.с.6), та автомобіль «Форд транзит» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] також отримав механічні пошкодження (а.с.7), аналогічні дані також відображені у довідці про дорожньо-транспортну пригоду №9424372 наданої 19.08.2014 р. до ПрАТ СК «Провідна» (а.с.8-9). Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно поліса №АІ/2838773 [PERSON], застрахував у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» цивільно-правову відповідальність як власник наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Опель Віваро» 2002 року випуску, д.н.з. [NUMBER], строком з 07.08.2014 року по 03.08.2015 року, включно (а.с.11). Відповідно до статті 22 Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно заяви від 18.08.2014 р. [PERSON], власник автомобіля «Форд транзит» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування, як до страховика відповідача (а.с.27), та якому згідно заяви про безготівковий перерахунок страхового відшкодування від 07.11.2014 року (а.с.28), довідки наданої Київським головним регіональним управлінням «ПриватБанк» про наявність рахунку (а.с.29), з урахуванням звіту №14/12/15 про оцінку вартості збитків нанесених власнику пошкодженого транспортного засобу (а.с.31 -45) було складено страховий акт № 9661/1(а.с.49) та згідно платіжного доручення №71968 від 29.12.2014 року позивачем було перераховано суму у розмірі 11872 гривні 71 копійка (а.с.57). Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З Договору добровільного страхування наземного транспорту №06/0671386/1003/04 від 23.05.2014 р., що долучено до матеріалів справи, вбачається, що транспортний засіб «Тойота» д.н.з. [NUMBER] застраховано [PERSON] у ПАТ «Страхова Компанія «Провідна». (а.с.15) В зв'язку з настанням страхового випадку 16.10.2014 р. страховиком було складено страховий акт за договором страхування наземних транспортних засобів. З розрахунку, приведеному в цьому акті вбачається, що страхова сума, що підлягає виплаті [PERSON] становить 24077,10 гривень. На підставі заяви ПАТ «СК «Провідна» від 21.10.2014р., позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 24077,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 68428 від 05.11.2014р. Тож, позивачем з свого боку було виконано вимоги, покладені на нього законом, в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). Статтею 989 ЦК України визначені обов'язки страхувальника, зокрема повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Також договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страхувальника. Згідно ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дні настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразку, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, питання про відшкодування шкоди страхувальником, або водієм транспортного засобу залежить від виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону №1961-ІУ обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. Таким чином, із аналізу даних норм вбачається, що кожний страхувальник зобов'язаний у чітко встановлений законодавством строк, а саме не пізніше триденний строк після настання ДТП, повідомити письмово, за встановленого зразка заявою, про ДТП. Посилання відповідача та його представника, що про дане ДТП позивача було повідомлено належним чином, а саме іншим водієм автомобіля який був учасником ДТП, не є обґрунтованим оскільки стаття 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чітко зазначає, що кожний страхувальник, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або водій який причетний до такої пригоди, зобов'язані повідомити страховика про ДТП, оскільки з [PERSON], водієм автомобіля якого є [PERSON], з [PERSON], з [PERSON] були укладені різні договори страхування, що свідчить про обов'язок кожного, у розумінні зазначеної вище статті, повідомити страховика письмово про ДТП. Крім того, як пояснив у судовому засідання відповідач, йому, під час телефонної розмови із представником позивача, було роз'яснено його обов'язок про необхідність надання до страхової компанії письмової заяви встановленого зразку у строк не пізніше трьох днів з моменту настання ДТП, але який він не виконав. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди [PERSON], у порядку регресу, на користь ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» судові витрати у сумі 359 гривень 50 копійок. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved