Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Представник позивача ПАТ „А-Банк звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б.н. від 13.12.2012 року отримав кредит у розмірі 14638 грн. 20 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18%. Позивач свої зобовязання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідач своїх обовязків за вищезазначеною кредитною угодою не виконує належним чином, а тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 28984грн. 30 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр», заперечень на позов на надав. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б.н. від 13.12.2012 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14638 грн. 20 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18%, і повинен здійснювати платежі с 1 по 25 число кожного мясця. ( а.с. 7-14). Даний договір не розірвано, він діє на даний час, оскільки відповідач заяв про його розірвання до банку не надавав, у порядку, передбаченому ЦК України, недійсним не визнавався. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобовязання не виконує належним чином, платежів згідно погашення кредиту у визначеному розмірі не здійснює до теперішнього часу. Станом на 31.08.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 28984грн. 30 коп., з них: заборгованість по кредиту 11809,48 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 5759,58 грн., заборгованість за пенею і комісією 10864,51 грн., штрафи відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: -550,73 грн. (а.с. 5-6) Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано пеню, а також одночасно нараховано 550,73 грн. штрафу. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 550,73 грн., задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 28433грн.57коп Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1351 грн. 82 коп. (28433,57 грн. х 1378грн. : 28984,30 грн.), а також 420 грн. за публікацію оголошення у пресі.

Outcome: partial