Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] 01.07.2016 року звернулася до суду з позовною заявою та просила визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 26.02.2014 року право власності по 1/2 частці за кожним земельної ділянки площею 1,4787 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказувала на те, що 26.02.2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на вище вказану земельну ділянку, яка належала останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 05.02.2011 року. [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачам. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 26.02.2014 року, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку через відсутність державної реєстрації прав власності на вказану земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON] Даний факт перешкоджає позивачам реалізувати спадкові права, у звязку з чим, представник позивача просила визнати за позивачами право власності на вище вказану земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити (а.с.103). Представник відповідача по справі Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 57). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.75). Представник третьої особи Криворізької районної державної адміністрації про розгляд справи повідомлений, не зявився, заяв не надав (а.с.100). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.02.2014 року померла [PERSON] (а.с.13), якій за життя належала земельна ділянка площею 1,4787 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на яку 17.08.2004 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 039393, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010412104409 на імя [PERSON], та яку після смерті останнього успадкувала [PERSON] отримавши 26.08.2011 року свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.18,20). [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений 27.09.2011 року Веселівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, який є чинним, та яким все своє майно заповіла позивачам [PERSON] та [PERSON] (а.с.60). При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 26.02.2014 року, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку через відсутність державної реєстрації прав власності на вказану земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON] (а.с.14). З листа завідувача Шостої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 04.04.2016 року видно, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом відповідно до ст. 1268 ЦК України 04.09.2015 року звернулася донька померлої [PERSON] та 05.11.2015 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом відповідно до ст. 1268 ЦК України звернувся син померлої [PERSON], яким 15.02.2016 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом (а.с.58-60). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що дійсно станом на 13.08.2015 року право власності на спірну земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер 1221881200:03:001:0646, зареєстровано за [PERSON], що свідчить про те, що [PERSON] за життя успадкувавши вказану земельну ділянку для реєстрації за нею права власності в державні органи не зверталась (а.с.44). Вказана обставина перешкоджає позивачам реалізувати їх спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування вказаної земельної ділянки має здійснюватися в судовому порядку. Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Згідно ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне, визнати за позивачами як за спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], померлої 26.02.2014 року право власності по 1/2 частці за кожним на земельну ділянку площею 1,4787 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221881200:03:001:0646, вартістю станом на 09.03.2016 року 28 265,00 грн.

Outcome: approved