Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] 23 грудня 2014 року о 20 год. 55 хв. в м. Луцьку по вул. Ковельській, керуючи транспортним засобом марки «Audi 100» д.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai i30» д.н. [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9(а), п. 11.4, п. 12.11 ПДР. Постановою Луцького міськрайонного суду від 30.01.2015 року винним у вчиненні ДТП визнано відповідача [PERSON] 29.07.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 189347Га/14лц, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO1132 від 19.01.2015 року, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO1438 від 21.01.2015 року, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO2264 від 30.01.2015 року та умов Договору страхування № 189347Га/14лц від 29.07.2014 року, розмір страхового відшкодування склав 45 077,63 грн. У зв'язку з пошкодженням автомобіля страхувальника їй було виплачено страхове відшкодування в розмірі 45 077,63 грн. Цивільно-правову відповідальність відповідача на дату ДТП було застраховано у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (поліс № АС 8134876 обов'язкового страхування цивівільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). 28.04.2015 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було направлено на адресу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву за вих. № СУ/01536/3 про виплату страхового відшкодування за полісом. Заява була задоволена частково - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 23 948,05 грн. Таким чином сума невідшкодованих збитків становить 21 129,58 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 15.06.2015 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № СУ/01536/4-1. Проте відповідачем не відшкодовано спричинені збитки. Просить суд стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 21 129,58 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоч був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові матеріали справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено судом, 29.07.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 189347Га/14лц, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль [NUMBER] (а.с. 26-31). Судом встановлено, що [PERSON] 23 грудня 2014 року о 20 год. 55 хв. в м. Луцьку по вул. Ковельській, керуючи транспортним засобом марки «Audi 100» д.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai i30» д.н. [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9(а), п. 11.4, п. 12.11 ПДР. Постановою Луцького міськрайонного суду від 30.01.2015 року винним у вчиненні ДТП визнано відповідача [PERSON] та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 500 гривень (а.с. 8). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Згідно із ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам п.п. 2.9(а), 11.4, 12.11 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO1132 від 19.01.2015 року, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO1438 від 21.01.2015 року, страхового акту № 1.003.14.01536/VESKO2264 від 30.01.2015 року та умов Договору страхування № 189347Га/14лц від 29.07.2014 року, розмір страхового відшкодування склав 45 077,63 грн. (а.с. 12-18, 22-25). У зв'язку з пошкодженням автомобіля страхувальника [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 45 077,63 грн. (а.с. 10-11) Цивільно-правову відповідальність відповідача на дату ДТП було застраховано у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (поліс № АС 8134876 обов'язкового страхування цивівільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) (а.с. 34). 28.04.2015 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було направлено на адресу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву за вих. № СУ/01536/3 про виплату страхового відшкодування за полісом (а.с. 6). Заява була задоволена частково - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 23 948,05 грн. Таким чином сума невідшкодованих збитків становить 21 129,58 грн. Згідно ч. 3 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В судовому засіданні встановлено, що зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Крім того, відповідно ч. 2 п. 11 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПАТ «СК «АХА Страхування» 21 129,58 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягає до задоволення в повному об'ємі.

Outcome: approved