Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача та просить звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб HYUNDAI GRANDEUR, 2007 року випуску, колір фіолетовий, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER], тип - легковий СЕДАН-В, що зареєстрований за відповідачем відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER], виданого 23.06.2007 року Переяслав-Хм.РЕВ 1-го МРВ УДАІ ГУ МВС України в Київській області, на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490041842 від 26.06.2007 року, яка станом на 19.10.2014 року становить 1 923 423,89 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета застави на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна, а також стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з позовом. В судове засідання представник позивача Дуднік М.А. не з'явилась, просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге. В матеріалах справи є відомості про повідомлення відповідача про виклик в судове засідання на 31.07.15 р. та на 14.08.15 р. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності відповідача, суд виходить з вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України і приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, йому відомо про розгляд даної справи в суді. Жодної заяви про причини неявки в судове засідання та розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не направив. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Правовідносини сторін з приводу отримання відповідачем коштів від позивача регулюються ст. 1054 ЦК України за якою позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірах та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов'язався повернути позивачеві кредит та сплатити проценти. 26.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 490041842, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 33 465 доларів 35 центів США на придбання транспортного засобу HYUNDAI GRANDEUR, 2007 року випуску, колір фіолетовий, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER], тип - легковий СЕДАН-В, згідно з договором купівлі-продажу С0619-9 від 19.06.2007 р. укладеного між ДП Паритет-АС та [PERSON] Строк дії кредитного договору до 26.06.2013 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Валютою зобов'язання сторони визначили долар США, що не суперечить ч. 3 ст. 533 ЦК України. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.06.2007 року між ЗАТ «Альфа-банк» та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач передав у заставу рухоме майно, а саме: транспортний засіб HYUNDAI GRANDEUR, 2007 року випуску, колір фіолетовий, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER], тип - легковий СЕДАН-В, що належить відповідачу на праві власності та зареєстрований за ним відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] виданого 23.06.2007 року Переяслав-Хм.РЕВ 1-го МРВ УДАІ ГУ МВС України в Київській області. Вказане обтяження було зареєстроване в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 13226402 від 27.06.2007 року. Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 19.08.2009 року та відповідно до Статуту є правонаступником усіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк». Відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 12.07.2012 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» борг за кредитним договором в розмірі 201 809 грн. 56 коп. та судові витрати по 910 грн. з кожного. Як вбачається із листа від 23.07.2015 року відділу Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області виконавчі листи, видані Переяслав-Хмельницьким міськрайонний судом Київської області у цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 201 809 грн. 56 коп. станом на 22.07.2015 року на виконанні не перебувають. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Оскільки відповідачем зобов'язання про повернення боргу за кредитним договором не виконане, то позивач набуває право на звернення стягнення на предмет застави, що передбачено п.6.1 Договору застави та врегульовано ст. 572 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Тобто, позивач вправі відповідно до вимог вищевказаного Закону, з дотриманням процедури виконання судових рішень, за рахунок заставленого автомобіля задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин вимог ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на думку суду, є помилковим. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Позивач, користуючись своїми процесуальними правами, не виконав вимоги норми матеріального закону, а тому у суду відсутні підстави приймати рішення на підставі вищевказаної норми Закону. Задоволення вимог може відбутися на підставі Законів України «Про виконавче провадження» та «Про заставу». Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, шляхом звернення стягнення на предмет застави відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути із відповідача понесені позивачем судові витрати у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial