Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку на утримання малолітньої дитини [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який з 01.09.2014 року перебуває в Старозбур'ївській спеціальній школі Херсонської обласної ради. Життям дитини батько не цікавиться, повернути сина не намагався, тами чином фактично повністю та свідомо самоусунувся від його виховання та утримання. Ухвалою суду від 05.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, поштовою кореспонденцією (ухвала, повістка, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів) з штриховим ідентифікатором №7300308429414, які повернулися до суду неврученими з поштовою довідкою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та оголошеннями від 06.11.2020 р. та 02.12.2020 р. В судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 06.11.2017 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до повідомлення малолітній [PERSON] з 01.09.2014 року перебуває в Старозбур'ївській спеціальній школі Херсонської обласної ради. Згідно акту невідвідування дитини від 01.06.2017 р. та повідомлення Старозбур'ївської спеціальної школи ХОР від 04.01.2021 р. батько [PERSON] - [PERSON] , за весь період навчання сина в закладі не з`являвся, до дитини не телефонував, участі в утриманні та виховані дитини не приймає. За адресою проживання відповідача спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради та Херсонського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді здійснено виїзди 13.02.2020 р. та 23.11.2020 р. та з`ясовано, що [PERSON] проживає разом з цивільною дружиною [PERSON] в будинку, що потребує капітального ремонту. Обидва зловживають спиртними напоями. Чоловік до покращення умов проживання та співпраці з фахівцями із соціальної роботи не мотивований. Дані факти зафіксовані в акті обстеження від 13.02.2020 р. та листі від 18.12.2020 р. за №01-19/2432. Відповідно до виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 15.09.2020 року № 2-49/985 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . У відповідності зі ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд вважає, що відповідач повністю та свідомо самоусунувся від виховання та утримання сина, що підтверджується дослідженими доказами у справі, а тому приходить до висновку за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його сина. Окрім цього, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає доцільним задовольнити вимоги позивача, щодо стягнення з [PERSON] аліменти на утримання його сина, оскільки відповідач, в силу вимог 180 СК України, зобов`язаний його матеріально утримувати. Згідно із ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved