Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості в розмірі 310 265,97 за кредитним договором №11473692000 від 26.06.2015 року, стягнення судових витрат в розмірі 4 653,99 грн., посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] отримала у позивача двома траншами кредит в розмірі 304 765,48 грн. зі сплатою 23,90 % річних за першим траншом та 0,001% річних за другим, та зобовязалася виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов цього договору строком до 25.02.2047 року. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 04.08.2017 року за відповідачкою [PERSON] наявна заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 310 265,97 грн. [PERSON], як поручитель згідно договору поруки, відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.71). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.61-66). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору про надання споживчого кредиту (з Правилами), забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 25.06.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) № 11473692000, відписуючи який Позичальник погоджується з викладеною у Правилах споживчного кредитування, оприлюднених у газеті Голос України №85 (5085) 13 травня 2011 року із усіма змінами і доповненнями пропозицією Банку надати Позичальнику споживчий кредит на умовах, встановленому у цьому Кредитному договорі та Правилах споживчого кредитування. Згідно умов договору про надання споживчого кредиту (з Правилами) № 11473692000 від 25.06.2015 року банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала шляхом надання двох окремих частин кредитних коштів (двох Траншів) кредит в сумі 304 765,48 грн.(транш 1 (11473692000) в сумі 192 960,42 грн., транш 2 (11473692001) в сумі 111 805,42 грн.) на погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №10300472000 (495/248-05) від 23 листопада 2005 року, укладеного між Банком та Позичальником шляхом перерахування на поточний рахунок в національній валюті №26259008106187, та зобов'язалася погасити кредит не пізніше 25.02.2047 року (п.п. 2.1.-2.4.). Умовами п. 2.7. договору встановлено, що за користування кредитними коштами Позичальник зобовязується сплачувати проценти, що нараховуються за наступними процентними ставками: за Траншем 1 у розмірі 23,90% річних; за Траншем 2 у розмірі 0,001% річних. Позичальник зобовязалася повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів (п.2.5. договору) (а.с.9-14). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка [PERSON] систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту (з Правилами) № 11473692000 від 25.06.2015 року (а.с.28-36). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до п. 4.1. Правил за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступних розмірах, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування (а.с.13). Позивачем станом на 04.08.2017 року проведено розрахунок заборгованості за договором про про надання споживчого кредиту (з Правилами) № 11473692000 від 25.06.2015 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON], перед банком за кредитними зобов'язаннями в розмірі 310 265 грн. 97 коп., з яких: 299 763,66 грн. заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 1 391,21 грн. за строк з 25.10.2016 року по 04.08.2017 року; 7 229,25 грн. прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом за строк з 25.05.2017 року по 24.07.2017 року, а також 106 грн. 60 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.10.2016 року по 04.08.2017 року; 3 166 грн 46 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 28.10.2016 року по 14.06.2017 року (а.с.28-36). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором відповідачами не представлено суду. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивачем 13.04.2017 року було надіслано відповідачам вимоги про погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати отримання даних вимог, які відповідачами отримані 19.04.2017 року, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.23-27). Жодних дій зі сторони відповідачів, щодо погашення заборгованості за кредитним договором вчинено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з договору про надання споживчого кредиту (з Правилами) № 11473692000 від 25.06.2015 року, між банком та відповідачем [PERSON], 25.06.2015 року було укладено договори поруки №261503(основний борг) та №261503(проценти та інші платежі), відповідно до яких поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту (з Правилами) № 11473692000 від 25.06.2015 року (а.с.15-22). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель за вимогою банку повинен нести солідарну відповідальність. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 192, 526, 527, 533, 546, 554, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України,

Outcome: approved