Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Представник позивача МТСБУ - Волчек Н.М. звернулась до Дніпровського районного суду м.Києва із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача 17 668,68 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 22 вересня 2018 року, о 22 годині 00 хвилин, в а/д Канів -Пиї- Ржищів сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Opel», державний номерний знак [NUMBER] та завдало шкоди власнику. Згідно довідки №3018268464003775 про ДТП та постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Власник транспортного засобу «Opel» - [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу №1012 від 01 лютого 2019 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 16 222,68 грн, яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення №911971 від 04 лютого 2019 року. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1 446,00 грн. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 17 668,68 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 21 листопада 2019 року було направлено на адресу відповідача претензію, однак лист повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року дану позовну заяву передано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності. Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року визначено Дніпровський районний суд м.Києва для забезпечення розгляду цивільної справи за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 24 вересня 2020 року позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлено відповідачу [PERSON] за адресою зазначеною в позовній заяві та в постанові Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2018 року, крім того про розгляд справи відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази, прийняті судом, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2018 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (а.с.8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначеною вище постановою суду встановлено, що [PERSON] 22 вересня 2018 року о 22 годині 00 хвилин на а/д Канів-Пиї-Ржищів, керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак [NUMBER] , перед виїздом на головну дорогу, не переконався що це буде безпечним і здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Як убачається з матеріалів справи, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с. 12). Станом на 22 вересня 2018 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ СГ «ТАС» на підставі полісу №АМ74052212 (а.с. 7). Згідно Централізованої бази даних МТСБУ, за параметрами ТЗ, державний номерний знак [NUMBER] , відсутні дані про наявність на час ДТП чинного договору обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.26). 14 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9). На замовлення МТСБУ, 12 грудня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] складено Звіт №2228 про оцінку автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER] , згідно висновку якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] унаслідок ДТП на 12 грудня 2018 року складає16 808,06 грн (а.с.13-23). [PERSON] 17 грудня 2018 року, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування оціненої шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.11). Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. 01 лютого 2019 року МТСБУ видано Наказ №1012 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » (а.с.27), відповідно до якого позивач здійснив виплату за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь [PERSON] у розмірі 16 222,68 грн, що підтверджується платіжним дорученням №911971 від 04 лютого 2019 року (а.с.28). Згідно платіжного доручення №721615 від 29 січня 2019 року МТСБУ оплачено витрати за послуги аварійного комісара (експерта) [PERSON]. в розмірі 1 446,00 грн. (а.с.28) 21 листопада 2019 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено претензію про регресні вимоги, в якій МТСБУ просило в добровільному порядку компенсувати витрати та сплатити суму боргу в розмірі 17 668,68 грн (а.с.29, 30). Доказів сплати за вимогою в добровільному порядку відповідачем суду не надано. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 16 222,68 грн та витрат, понесених позивачем за визначення розміру шкоди у розмірі 1 446,00 грн підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн (а.с.6). Враховуючи наведене та

Outcome: approved