Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 в інтересах [PERSON] обласної державної адміністрації звернувся до [PERSON], [PERSON] районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, витребування та повернення земельної ділянки звязку із тим, що в ході прокурорської перевірки встановлено, що розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 26.12.2012 № 1253 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність 106 громадянам земельні ділянки для ведення індивідуального садівництва загальною площею 12,7200 га із земель сільськогосподарського призначення, розташованих на території Розумівської сільської ради за межами населеного пункту. На думку позивача, розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 26.12.2012 № 1253 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам для ведення індивідуального садівництва, розташованих на території Розумівської сільської ради» підлягає визнанню незаконним та має бути скасоване у звязку з наступним. Відповідно до державного акта на право колективної власності КСП ім. Орджонікідзе серії ЗП 00442 від 27.12.1995, виданого на підставі рішення № 2 Розумівської сільської ради від 12.10.1995, земельні ділянки, передані у власність фізичних осіб на підставі спірного розпорядження, віднесені до земель лісового фонду. На час звернення до суду вищевказані земельні ділянки вкриті лісовою рослинністю, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 17.07.2013. Тому, розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 26.12.2012 № 1253 фактично змінено цільове призначення землі із земель лісогосподарського призначення спірні ділянки передано до категорії земель сільськогосподарського призначення для ведення садівництва. При цьому, у спірному розпорядженні не визначено, що при передачі землі у власність змінюється її цільове призначення. Разом з тим, позивач зазначає, що оскаржуване розпорядження прийнято [PERSON] районною державною адміністрацією з перевищенням повноважень та у порушення порядку зміни цільового призначення землі. Окрім того, передача земельних ділянок у власність для цілей садівництва не передбачена чинним законодавством та суперечить вимогам ст.с. 55,56 Земельного кодексу України. Передача земельних ділянок лісового фонду у власність для цілей садівництва не передбачена чинним законодавством та суперечить вимогам ст. 55, 56 Земельного кодексу України. Передача земельних ділянок лісового фонду у власність для цілей садівництва не передбачена чинним законодавством та суперечить вимогам ст. 55, 56 Земельного кодексу України. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Всупереч вказаним нормам розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 26.12.2012 № 1253 передано у приватну власність громадян земельні ділянки загальною площею 12,72 га лісового фонду, які не входять до складу угідь селянських, фермерських та інших господарств. Земельні ділянки, передані спірним розпорядженням у власність для ведення особистого селянського господарства, з 1995 року перебували у колективній власності КСП ім. Орджонікідзе та мали статус земель лісогосподарського призначення. Після цього ні розпорядженням [PERSON] райдержадміністрації №1323 від 29.12.2012р., ні до його прийняття зміна цільового призначення цих земельних ділянок, у встановленому законом порядку, не проводилась. Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації № 1253 від 26.12.2012 вилучено із земель державної власності та передано у власність фізичним особам земельні ділянки, вкриті лісовими насадженнями (сосна звичайна, сосна Кримська, приблизний вік насаджень 43-46 років) загальною площею 12,7200 га на території Розумівської сільської ради Запорізького району. У додатку № 1 до вказаного розпорядження визначено, що у власність [PERSON] передано земельну ділянку серії ЯИ № 492531 від 29.12.2012, зареєстрований відділом Держкомзему у [PERSON] районі 29.12.2012. Окрім того, як встановлено перевіркою проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,12 гана території Розумівської сільської ради не розроблявся, на погодження уповноваженого органу не надавався, а [PERSON] районна державна адміністрація своїм розпорядженням затвердила неіснуючий проект землеустрою. Крім того, при передачі спірної земельної ділянки на території Розумівської сільської ради у власність [PERSON]порушено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, визначений ст. 118 Земельного кодексу України. Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] впорушення ст. ст. 20, 55, 56, 118, 207 Земельного кодексу України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», що є підставою для визнання його недійсним, у звязку з чим Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 в інтересах [PERSON] обласної державної адміністрації вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник [PERSON] обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі та пояснення в яких зазначив, що підтримує вимоги, викладені у позовній заяві, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до схеми Інвентаризації земель від 2005 року, складеної для проведення реформи на території Розумівської сільської ради, спірні земельні ділянки належать до земель лісового фонду. Факт заліснення спірних земельних ділянок підтверджується актом перевірки Державної інспекції сільського господарства Запорізької області від 17.07.2013 року, а також висновком ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 16.07.2014 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року№610-р зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, та їх передачу у власність зі зміною цільового призначення. Окрім того, передача земельних ділянок лісового фонду у власність для ведення садівництва не передебачено чинним законодавством та суперечить вимогам ст.ст. 55,56 Земельного кодексу України. Отже, всупереч положенням Земельного кодексу України [PERSON] райдержадміністрацією було видано розпорядження землями лісогосподарського призначення для ведення садівництва без зміни цільового призначення земельних ділянок, у тому числі таку земельну ділянку було відведено і відповідачу [PERSON] Відповідно до п. 41 Постанови КМУ від 29.10.201р. №1141, у разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 01.03.2013р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію та одночасно вносить запис про його скасування. Отже, у разі визнання незаконним та скасування розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 2.12.2012р №1253, запис про державну реєстрацію про право власності [PERSON], на спірну земельну ділянку також підлягає скасуванню. Відповідно до ч.5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб. Отже, органом уповноваженим розпоряджатися спірними земельними ділянками лісогосподарського призначення є [PERSON] обласна державна адміністрація і земельна ділянка підлягає поверненню державі в її особі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи містяться заперечення проти позову, з яких вбачається що вона не згодна з позовом з наступних підстав. На думку відповідача, Прокурором не надано належних доказів щодо встановлення меж земельних ділянок загальною площею 12,72 га ( землі, які були передані у власність на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 26.12.2012р. №1253), та віднесення цих земельних ділянок в установленому законом порядку до земель лісового фонду. Відповідно до листа [PERSON] обласного управління лісового та мисливського господарства від 04.09.2013р., земельні ділянки загальною площею 12,72 га ( землі, які були передані у власність на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 26.12.2012р. №1253), не є в користуванні та не перебувають на обліку в лісогосподарських підприємствах [PERSON] обласного управління лісового та мисливського господарства. Разом з тим, доказів, які б свідчили про встановлення меж, планово-картографічні матеріали лісовпорядкування та докази щодо віднесення спірних земельних ділянок в установленому законом порядку до земель лісного фонду, тобто на підставі відповідного рішення уповноваженого на це органу, також не надано. Окрім того, відповідач зазначає, що відповідно до ст. 6 Лісового кодексу України, віднесення лісової земельної ділянки, яка за матеріалами передачі земель в колективну власність, віднесена до земель лісового фонду та обліковується землями лісогосподарського призначення, повинно було відбуватися на підставі відповідного рішення Розумівської сільської ради. Однак, рішення, яким спірні земельні ділянки віднесено до земель лісового фонду (землі лісогосподарського призначення) в матеріалах справи відсутнє. Отже, посилання прокурора на те, що рішенням Розумівської сільської ради від 12.10.1995 р. № 2 спірні земельні ділянки віднесено до земель лісогосподарського призначення не мають правових підстав, оскільки зміст цього рішення містить інформацію тільки про передачу в колективну власність КСП ім. Орджонікідзе землі площею 4591,8 га, в тому числі ріллі 3848,5 га, багаторічних насаджень 84,0 га, пасовищ 389,8 га і землі загального призначення 269, га та не містить жодних відомосте про віднесення тих чи інших земель до будь-якої іншої категорії. Листом ДП «Лісомісливське господарство» від 19.08.2011р. №646 зазначається, що вказані лісові насадження відповідно до матеріалів землеустрою 2008 року, до складу земель державного лісового фонду ДП «[PERSON] лісомисливське господарство» не увійшли. Твердження прокурора, що спірна земельна ділянка належить до категорії земель лісогосподарського призначення є безпідставними, оскільки наявність лісової рослинності на земельній ділянці не є виключною ознакою для віднесення такої земельної ділянки до категорії земель лісогосподарського призначення. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації (сектор з питань державної реєстрації) в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, ніяких письмових пояснень не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації №1253 від 26.12.2012р. вилучено із земель державної власності та передано у власність фізичним особам земельні ділянки, вкриті лісовими насадженнями загальною площею 12,7200 га на території Розумівської сільської ради. Відповідно до розпорядження № 1253 голови районної державної адміністрації від 26.12.2012 р. [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 0,12 га (кадастровий номер 2322188400:04:001:0013) для ведення індивідуального садівництва. Суд проходить до висновку, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фону виходячи з наступного. Відповідно до рішення № 2 від 19.10.1995 р. КСП ім. Орджонікідзе передано у колективну власність землі площею 4\~591,8 га, в тому числі ріллі 3\~848,5 га, багаторічних насаджень 84,0 га, пасовищ 389,8 га і землі загального призначення 269,1 га. Відповідно до даних, що містяться у матеріалах з передачі у колективну власність КСП ім. Орджонікідзе, затвердженого рішенням Розумівської сільської ради від 12.10.1995 р. № 2, зазначена земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення та вкрита лісовою рослинністю. Відповідно до додатку № 2 до державного акту на права колективної власності на землю серії ЗП 00442 від 27.12.1995 р. вказана земельна ділянка (позиція 3) визначена як землі лісового фонду. Відповідно до державного акту на право колективної власності КСП ім. Орджонікідзе серії ЗП 00442 від 27.12.1995, виданого на підставі рішення № 2 Розумівської сільської ради від 12.10.1995, земельні ділянки, передані у власність фізичних осіб, віднесені до земель лісового фонду. Крім того, із матеріалів передачі земель у колективну власність КСП ім. Орджонікідзе встановлено, що контур № 282, загальною площею 25,1 га є землями лісового фонду та відноситься до земель лісогосподарського призначення. Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка належить до категорії земель лісогосподарського призначення та передана для ведення садівництва без зміни їх цільового призначення та з перевищенням наданих законом повноважень. На час звернення до суду вищевказані земельні ділянки вкриті лісовою рослинністю, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 17.07.2013. Відповідно до ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісового фонду належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Однак, розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 26.12.2012 № 1253 фактично змінено цільове призначення землі із земель лісогосподарського призначення спірні ділянки передано до категорії земель сільськогосподарського призначення для ведення садівництва без погодження з Кабінетом Міністрів України. При цьому, у спірному розпорядженні не визначено, що при передачі землі у власність змінюється її цільове призначення. Таким чином, судом встановлено, що передача земельних ділянок лісового фонду у власність для цілей садівництва не передбачена чинним законодавством та суперечить вимогам ст. 55, 56 Земельного кодексу України. Статтею 56 Земельного кодексу України визначено, що землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Всупереч вказаним нормам розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 26.12.2012 № 1253 передано у приватну власність громадян земельні ділянки загальною площею 12,72 га лісового фонду, які не входять до складу угідь селянських, фермерських та інших господарств. Повноваження районних державних адміністрацій у сфері земельних відносин регулюється ст. 332 Земельного кодексу України. Відповідно до п. 4 ст. 3 Земельного кодексу України, районні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення. Відповідно до п. 6 ст. 31 Лісового кодексу України, обласні державні адміністрації приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що районні державні адміністрації е наділені жодними повноваженнями щодо передачі у власність земельних ділянок лісогосподарського призначення, у тому числі шляхом зміни цільового призначення. Окрім того, при передачі спірної земельної ділянки на території Розумівської сільської ради у власність [PERSON] порушено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, визначений ст. 118 Земельного кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи, проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,12 га на території Розумівської сільської ради не розроблявся, на погодження уповноваженого органу не надавався, а [PERSON] районна державна адміністрація своїм розпорядженням затвердила неіснуючий проект землеустрою. Зазначене підтверджується листом Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 14.08.2013 № 09-02-12/5850. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №1253 від 26.02.2012р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам для ведення індивідуального садівництва, розташованих на території Розумівської сільської ради» підлягає визнанню незаконним та має бути скасоване. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує державний акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Наведений висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року, справа №6-319цс15. Отже, державний акт на право власності на землю виданий [PERSON] підлягає визнанню недійсним і, як наслідок, підлягає скасуванню запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку, а також повернення та витребування спірної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved