Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Представник позивача звернулася з позовом до відповідача про скасування арешту на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 3132341, який міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та який було накладено постановою Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 13.04.2006 р. № аа 020835. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Вказане майно належить на підставі договору купівлі-продажу від 2 жовтня 2002 року, р.№3047. На даний час має намір відчужити належну квартиру, але не може цього зробити, так як в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься обтяження у вигляді арешту на вказану квартиру за реєстраційним номером 3132341. Вказаний арешт було накладено постановою Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 13.04.2006 р.№аа 020835. Звернулася до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції з заявою про зняття арешту з належної квартири, але було відмовлено, так як виконавче провадження було знищено, враховуючи те, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень складає три роки. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 28). В судове засідання представник відповідача не з»явився , про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], підтверджується договором купівлі-продажу від 2 жовтня 2002 року, р.№3047 (а. с. 4). Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Кіровського району № аа020835 від 13.04.2006 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 43639290 від 10.09.2015 року (а. с. 10-11). Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагає усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження свої майном. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки арешт на квартиру було накладено при виконанні рішення суду , Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції листом від 02.04.2015 року (вих. № 42451) позивача було повідомлено, що виконавчий документ відповідно до якого був накладений арешт на квартиру - відсутній в зв'язку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень , а тому даний арешт є безпідставним та таким , що підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392, ст.ст. ЦК України, ст. ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved