Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.07.2015 року між Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ДТЗ/21, згідно із яким застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки «Тойота» , держномер ВА 1118 ВН. А 03.11.2015 року, о 08.00 год., по автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів в напрямку с. Стеблівка, Хустського району, на 68 км+300 м. автодороги сталася ДТП за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ», держномер 179-32 РЕ під керуванням [PERSON] і застрахованого позивачем автомобіля марки «Тойота», держномер ВА 1118 ВН. Внаслідок вказаного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП складала 223100 гривень. На підставі страхового акту № 20750В/11/015 від 27.11.2015 року, з відповідним розрахунком страхового відшкодування, позивачем було сплачено дану суму потерпілому, що підтверджується платіжним дорученням № 72292 від 30.11.2015 року та довідкою про надходження страхових платежів від 23.09.2016 року. Вироком Тячівського районного суду від 17.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. Таким чином, на думку позивача, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, в даному випадку є відповідач відповідно до вимог ст.. 1188 ЦК України. В подальшому 10.05.2016 року позивач направив відповідачу лист з вимогою про сплату суми страхового відшкодування, однак відповідач добровільне не сплатив вказану суму. А тому, на підставі ст..ст. 993, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України « Про страхування», просить стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 2231000 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявився неодноразово, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. ст.. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 25.07.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ДТЗ/21, згідно із яким застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки «Тойота» , держномер ВА 1118 ВН( а.с. 4-8). В подальшому 03.11.2015 року близько 08.00 год., [PERSON], керуючи автомобілем марки\~ «ВАЗ 21043», держномер 179-32 РЕ, рухаючись по автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів в напрямку с. Стеблівка Хустського району, на 86 кілометрі + 300 мерів автодороги, грубо порушуючи вимоги пунктів 9.2, 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України,\~ почав виконувати маневр повороту ліворуч на смт. Вишково Хустського району, не впевнившись в безпечності даного маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camri», держномер ВА 1118 ВН, під керуванням [PERSON], внаслідок чогоавтомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини стверджено вироком Тячівського районного суду від 17 березня 2016 року, який набув законної сили, та за яким [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та притягнутий до кримінальної відповідальності( а.с. 9-13). З урахуванням відомостей про вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу марки «Toyota Camri», держномер ВА 1118 ВН, яка вбачається із ремонтної калькуляції № 0731901 від 05.11.2015 року, було складено страховий акт № 20750В/11/015 від 27.11.2015 року, відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 223100 гривень( а.с. 19-31). Вказане відшкодування ПАТ «Страхова група «ТАС» було виплачено потерпілому, що підтверджується платіжним дорученням № 72292 від 30.11.2015 року та довідкою про надходження страхових платежів від 23.09.2016 року( а.с. 32) і відповідно з урахуванням даних вироку Тячівського районного суду від 17 березня 2016 року, за яким винним у ДТП визнаний [PERSON], до ПАТ ««Страхова група «ТАС» в межах фактичних витрат перейшло право вимоги відшкодування збитків до [PERSON]. За змістом ч. 1 п.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. А згідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічно за змістом ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Письмова вимога позивача до відповідача від 10.05.2016 року про необхідність відшкодування регресної заборгованості відповідачем залишилася без задоволення. Оскільки відповідач не скористався своїм правом на безпосередню участю при розгляді справи, не зазначив і не надав жодних доказів, які б могли спростувати вищенаведені обставини, суд вважає, що позов є підставним, підлягає до задоволення і слід стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 223100 гривень сплаченого страхового відшкодування. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved