Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгурнтування позовних вимог, представник посилається на те, що батьки неповнолітніх участі у вихованні та утриманні дітей не приймають, не спілкуються з дітьми, не цікавляться їх життям та здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, ухиляються від виконання батьківських обов'язків. На даний час неповнолітні залишились без батьківського піклування та мешкають з бабусею, яка займається їх вихованням та утриманням, для яких створені всі необхідні умови для проживання, виховання, навчання та розвитку. За таких підстав, представник позивача просив суд, позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених підстав та просила суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї . Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників процесу, думку представника органу опіки та піклування Новокаховської міської ради Херсонської області, яка підтримала позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження: виданого 14.05.2008 р., про що в Книзі реєстрації народжень 14.05.2008 р. зроблено відповідний актовий запис №93 та виданого 14.04.2005 р., про що в Книзі реєстрації народжень 14.04.2005 р. зроблено відповідний актовий запис №59. Згідно акту обстеження житлово-побутових, батьки неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] тривалий час участі у вихованні дітей не приймають, батько [PERSON] перебуває за межами Херсонської області. Неповнолітні проживають з бабусею [PERSON] та дідусею [PERSON], які мають сприятливі для проживання умови. З письмових пояснень наданих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, участі в житті дитини не приймають, матеріально її не утримують, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. [PERSON] та [PERSON] проживають з бабусею та дідусем, перебувають на її утриманні. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 26.09.2016 року, вбачається можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочок, що буде відповідати інтересам останніх. З нотаріально посвідченої заяви від 29.01.2016 р., вбачається, що відповідачка [PERSON] надала згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Вказана заява посвідчена нотаріусом Сердюк Л.І. в м. Нова Каховка Херсонської області та зареєстрована в реєстрі за № 180. З письмових пояснень, наданих 19.08.2016 року [PERSON], вбачається, що він є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], проте з часу розірвання шлюбу х [PERSON] про дітей не піклується, матеріальної допомоги не надає, проти позбавлення його батьківських щодо неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] не заперечує. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу тощо. Зазначені фактор, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі, що передбачено ст. 181 СК України. Згідно ч. 3 ст. 193 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON]позбавлена належної батьківської опіки та турботи з боку батьків - відповідачів у справі, а за таких умов, коли відповідачі протягом тривалого проміжку часу ухиляється від виховання та матеріального забезпечення дітей, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкуються з дітьми, суд вважає за необхідне позбавити їх у відношенні дітей батьківських прав та стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2016 р. і до досягнення повноліття найстаршою з дітей, оскільки вказаний розмір відповідатиме інтересам дітей та чинному законодавству України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved