Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з останньої суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 58 183, 31 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилалась на те, що 13.06.2016 року між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування № 161337Га/14лвАС, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON] , пов`язані із експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] . 03.01.2014 року об 11 год 30 хв на перехресті вул. Сахарова - вул. Вітовського у м. Львові сталась ДТП за участі транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Ford» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження відповідно до довідки ДАЇ та первинної довідки ДАЇ. Рішенням Франківського районного суду м. Львова [PERSON] визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford» складала 58 183, 31 грн. Позивачем виплачено страхове відшкодування потерпілому, що підтверджується платіжним дорученням № 157 170 від 13.02.2015 року. У зв`язку із вищенаведеним, та зважаючи на те, що особою, відповідальною за завдання потерпілій збитку є відповідач, просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 58 183, 31 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1 600 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. До початку судового засідання подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином. Разом із тим, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак належним чином повідомлявся про час та місце такого. Зокрема, судове засідання 28.01.2020 року відкладено у зв`язку із поданням останнім клопотання про відкладення розгляду справи від 27.01.2020 року. Про судове засідання від 26.03.2020 року позивач повідомлявся шляхом направляння повістки, а представник позивача в приміщенні Франківського районного суду м. Львова, про що у справі наявна розписка представника, однак, в таке не з`явився, причин неявки суду не пояснив. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.06.2014 року між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 161337Га/14лвАС, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON] , пов`язані із експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору - з 30.06.2014 року до 29.06.2015 року. 03.01.2015 року об 11 год 30 хв на перехресті вул. Сахарова - вул. Вітовського у м. Львові, [PERSON] , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] виїхала на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Ford д.н.з. [NUMBER] , який рухався по перехрестю, завдавши автомобілю технічних пошкоджень. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 20.01.2015 року [PERSON] визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 05.01.2015 року [PERSON] звернулася до АТ «СК «АХА Страхування» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Ремонт автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] згідно калькуляції 1.003.15.00084 становить 58 683,31 грн., що встановлено рахунком на оплату № 2385 від 27.01.2015 року. Розмір страхового відшкодування відповідно до розрахунку від 04.02.2015 року склав 58 183, 31 грн., який сплачений ПАТ «СК «АХА Страхування» згідно платіжного доручення № 157 170 від 13.02.2015 року. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з ч. 1ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до ч. 1ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 26 цієї Постанови до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 1600 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Суд, даючи оцінку вищезазначеному, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved