Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.127819.003 від 21.05.2013 року у розмірі 19160,68 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.05.2013 року між ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» (далі по тексту позивач, банк) та [PERSON] (далі по тексту відповідач, позичальник) був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.127819.003 (далі по тексту кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобовязався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 2000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № 2625.0.000111333, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних, крім пільгового періоду. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору № ICKGMCUI.127819.003, встановивши відповідачу протягом 60 днів з моменту укладення кредитного договору кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. на рахунок № 2625.0.000111333, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у звязку з чим перед позивачем станом на 26.02.2016 року виникла заборгованість у розмірі 19160,68 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення представника ПАТ «ВБР» з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявилсь, але направила до суду заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, просила справу розглянути у її відсутність і не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день розгляду справи належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не направляв, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 21.05.2013 року між ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.127819.003, відповідно до п. 2.2 якого банк зобовязався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, встановити кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 2000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № 2625.0.000111333, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 11-12). Пунктами 2.3, 2.4 кредитного договору передбачено, що банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік - 360 днів, місяць - рівний календарній кількості днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. В свою чергу, позичальник зобовязався, відповідно до п. 2.5 кредитного договору, проводити щомісячний мінімальний платіж, що складає 10% від суми заборгованості, який підлягає сплаті до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Згідно з п.п. 2.8, 2.9 кредитного договору, у рамках даного кредиту, банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування, складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються, згідно п. 2.3. та п. 2.5, які встановлені цим кредитним договором. П. 3.1 кредитного договору встановлено, що кредит надається на підставі заяви позичальника на отримання кредитної картки з лімітом, зазначеним в п. 2.2 на споживчі цілі. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору. Пунктами 6.1, 6.2 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотків у розмірі подвоєною процентної ставки, що встановлена в п. 2.3. При розрахунку приймаються: рік - 360 днів, місяць - рівний календарній кількості днів. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивач в повній мірі виконав умови кредитного договору № ICKGMCUI.127819.003, встановивши відповідачу протягом 60 днів з моменту укладення кредитного договору кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. на рахунок № 2625.0.000111333, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Однак, в порушення зазначених вище умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконує, тобто своєчасно не повертає позивачу кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, комісії і ніяких заходів по поверненню заборгованості не вживає, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 26.02.2016 року загальна заборгованість відповідача по кредитному договору № ICKGMCUI.127819.003 від 21.05.2013 року становить 19160,68 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту 3312,42 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 4118,99 грн., поточна заборгованість за процентами 209,84 грн., прострочена заборгованість за процентами 5190,34 грн.,\~пеня 6329,09 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-10). По причині наявності простроченої заборгованості, банк направив на адресу відповідача вимогу за вих. № Р.07/490 від 18.08.2015 року, однак станом на дату звернення до суду борг відповідачем не погашено (а.с.15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. П. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі постанови Правління Національного банку України від 21 грудня 2015 року № 914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Розвитку», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 грудня 2015 року № 234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 23 грудня 2015 року по 22 грудня 2017 року включно розпочати процедуру ліквідації ПАТ «ВБР», призначено уповноважену особу Фонду та делегувати всі повноваження ліквідатора ПАТ «ВБР», визначені Законом, зокрема, ст.37,38,47-51 закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] з 23 грудня 2015 року по 22 грудня 2017 року (а. с. 18, 19, 20). Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, оскільки зобовязання по кредитному договору відповідачем не виконано, то сума заборгованості, що утворилася, підлягає стягненню з нього в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 22.03.2016 року сплату судового збору у розмірі 1378 грн. при зверненні до суду представнику ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» було відстрочено до ухвалення судового рішення, у звязку з чим судовий збір у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved