Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про звернення стягнення, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № ODIVGА0000000002 від 04.04.2008 року [PERSON] 04.04.2008 року отримав кредит у розмірі 25000.00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.04.2028 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, шо призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту с право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором третя особа станом на 18.03.2013 року мас заборгованість - 56907.25 [Долар США] . що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 454688.91 грн., яка складається з наступного: - 25541.81 [Долар США] - заборгованість за кредитом: - 11965.99 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 901.42 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 15758.36 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 31.29 [Долар США] - штраф (фіксована частина). - 2708.38 [Долар США] - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 04.04.2008 року уклали договір іпотеки № ODIVGА0000000002. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 61.00 м2, житловою площею 36.20 м2. яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 181800 грн. 00 коп. Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про дату слухання справи була повідомлена належним чином. (відмовилась від отримання повідомлення). Заяв про відкладення розгляду справи не надавала, про причини неявки не повідомляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Третя особа у судове засідання не з'явився , про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки. Заяв про відкладення розгляду справи не надавав, про причини неявки не повідомляв. Суд дослідивши матеріали справи, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ODIVGА0000000002 від 04.04.2008 року [PERSON] 04.04.2008 року отримав кредит у розмірі 25000.00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.04.2028 року. У порушення норм закону та умов договору третя особа [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та виникла заборгованість, шо призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 04.04.2008 року уклали договір іпотеки № ODIVGА0000000002. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 61.00 м2, житловою площею 36.20 м2. яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 181800 грн. 00 коп. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами долученими до справи. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою при укладанні договору іпотеки надано неправдиві відомості, що осіб зареєстрованих в житловому майні, яке надається в іпотеку, а саме надано довідку, яка не відповідає дійсності, про те, що в дані квартирі малолітні та неповнолітні діти не зареєстровані та не проживають, в той час як там зареєстрована неповнолітня дитина [PERSON], 2006 року народження. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідачка підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами вказаними в додатках до цієї заяви. В судовому засіданні встановлено , що між відповідачем та позивачем склалися договірні відносини та свої зобов'язання відповідач перед позивачем порушив, та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 3219 гривень та 107,30 гривень, 222 гривень, 7,40 гривень що підтверджується платіжними дорученнями, доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судові витрати в розмірі 3219 гривень та 107,30 гривень, 222 гривень, 7,40 гривень понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжним дорученням .

Outcome: approved