Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Скадовського районного суд Херсонської області від 05.12.2005 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO], але при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо накладення заборони на відчуження квартири, належної відповідачам, право проживання в якому має дитина. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.02.1994 року, за бабусею малолітнього [PERSON], рідним дядею [PERSON], померлою матір'ю малолітнього [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно, в якому [PERSON] зареєстрований та має право користування квартирою загальною площею 39,6 кв. м. за адресою: [ADDRESS]. Тому прокурор просив накласти заборону на відчуження даного помешкання до досягнення [PERSON] повноліття. В судовому засіданні прокурор підтримав позов з підстав у ньому викладених. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечували. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Вислухавши прокурора, відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги пов'язані з цивільними правовідносинами і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 05.12.2005 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Рішенням виконкому Антонівської сільської ради від 20.09.2005 року № 16 [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2014 року виданого Антонівською сільською радою Скадовського району Херсонської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Ухвалюючи рішення про задоволення даного позову суд приймає до уваги те, що згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав може накласти заборону на відчуження майна та житла дітей. Згідно вимог ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 11.02.1994 року, за бабусею малолітнього [PERSON], рідним дядею [PERSON], померлою матір'ю малолітнього [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно, в якому [PERSON] зареєстрований, а саме квартиру загальною площею 39,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи зазначене, а також те, що при ухваленні рішення суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав питання щодо накладення заборони на відчуження зазначеного нерухомого майна не вирішувалося, суд вважає необхідним, з метою захисту житлових прав дитини, накласти заборону на відчуження вказаної вище квартири. Судовий збір слід стягнути з відповідачів, що відповідає вимога ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved