Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами 14.06.2011 року був укладений договір № BLаЖГА00042989, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 19000,00 грн., термін повернення кредиту 14.06.2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Позивач свої зобовязання виконав, відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Станом на 07.08.2015 року заборгованість по кредиту становить 84065,02 грн., яку позивач і просить стягнути на свою користь. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, хоча судом належним чином повідомлена про час, місце та дату судового розгляду, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, тому, суд, отримавши згоду представника позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом, на підставі письмових доказів по справі, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами 14.06.2011 року був укладений договір № BLаЖГА00042989, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 19000,00 грн., термін повернення кредиту 14.06.2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 07.08.2015 року за ним числиться заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 84065,02 грн., яка складається з наступного: 10109,79 грн. заборгованість по поверненню кредиту; 3505,70 грн. заборгованість по поверненню відсотків; 5078,68 грн. по сплаті комісії; 65370,85 грн. - плата за пропуск платежів ( а.с. 15-16). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Статтею 611 ЦК України, передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених законом. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями вказаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. З матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що представник позивача просить суд стягнути з відповідача 65370,85 грн. у вигляді плати за пропуск платежів. Відповідно до умов договору № BLаЖГА00042989 від 14.06.2011 року у випадку невиконання, часткового невиконання, прострочення виконання боргових зобовязань, сплати або не сплати в повному обсязі чергового платежу позичальником, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф та пеню. Таким чином, судом встановлено, що визначена позивачем сума, яка підлягає стягненню у розмірі 65370,85 грн. у вигляді плати за пропуск платежів є сукупністю штрафу та пені. У зв'язку із викладеним, суд зменшує розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з 65370,85 грн. до суми заборгованості за тілом кредиту, тобто до 10109,79 грн., оскільки пеня значно перевищена. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та сума заборгованості за договором № BLаЖГА00042989 від 14.06.2011 року в розмірі 28803 грн. 96 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В порядку ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 288 грн. 04 коп. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню, проте частковому. На підставі ст. ст. 526, 549, 551, 610-612, 625, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial