Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначає, що [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], несвоєчасно й не в повному обсязі сплачує вартість послуг за централізованого опалення. Оскільки склалася заборгованість відповідача за послуги з централізованого опалення за вказаною адресою, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача - [PERSON] суму заборгованості за теплопостачання за період з вересня 2012 року по липень 2013 року в розмірі 984,28 гривень, 3% річних в розмірі 20, 03гривень, інфляційні нарахування в розмірі 01,07 гривень та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити в повному обсязі. Та надав суду пояснення, що у зв'язку з приведенням діяльність підприємства у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008р. № 517-VI, Публічне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа» було перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа». Дані зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 09.04.2013р. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність договору на теплопостачання з позивачем, відсутність ліцензії у позивача на надання послуг з теплопостачання та відсутність зазначених відомостей у Статуті підприємства. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення. Відповідач є наймачем квартири, що розташована за адресою:[ADDRESS]. Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачує вартість послуг за теплопостачання, що привело до утворення заборгованості за період з вересня 2012 року по липень 2013 року в розмірі 984,28 гривень. Виходячи с пояснень представника позивача та аналізуючи матеріали справи, нарахування вартості послуг з централізованого палення, у заявлений в позові період, відбувалось згідно тарифів, затверджених рішеннями Виконавчого комітету Горлівської міської Ради. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875- IV від 24.06.2004р. виробником є суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Відповідно до Ліцензії, наданої ПрАТ «Горлівськтепломережа» є «Виробництво теплової енергії, транспортування магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії». Таким чином, ПрАТ «Горлівськтепломережа» є виробником, тобто підприємством, що виробляє теплову енергію. Згідно п.п. 1 п.2 ст. 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виробник зобов'язаний укласти договір з виконавцем про умови надання житлово-комунальних послуг. Як зазначено у ст.19 цього Закону відношення між учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. При цьому, відповідно до п. 4 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у випадку, якщо виконавець не є виробником, відносини між ними регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог даної статті. Рішенням Виконавчого комітету Горлівської міської ради «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг в житловому фонді міської ради» №822 від 04.08.2010р. комунальні підприємства по обслуговуванню житла м. Горлівки визначені виконавцями послуг з центрального опалення, централізованої холодної і гарячої води, які зобов'язані укласти договори з підприємством виробником і споживачами, тобто з населенням. Пункт 3 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язує підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Отже, ПрАТ «Горлівськтепломережа» не має законних підстав для укладання договорів з кінцевими споживачами (населенням), а громадяни мають право звернутися до комунальних підприємств міста для укладання договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Послуги з централізованого опалення належать до витрат на утримання квартири, оскільки їх розмір не залежить від кількості осіб, що мешкають в квартирі. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 - IV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Також, згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (3% річних у сумі 20, 03гривень та інфляційних нарахувань в сумі 01,07 гривень). За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а доводи відповідача слід вважати такими, що не засновані на законі. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved