Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачів посилаючись на ту обставину, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира № 10 по просп. Сенявіна, 166, корп. 5 в м. Херсоні. З метою зареєструвати своє право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно для подальшого розпорядження своєю власністю [PERSON] стало відомо про те, що на її квартиру накладено арешт постановою старшого державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 28.10.2009 року. У відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна є запис, згідно якого власником квартири зазначений [PERSON], син позивача, однак вказаний запис є помилковим, оскільки [PERSON] ніколи не був власником квартири № 10 по просп. Сенявіна, 166, корп. 5 в м. Херсоні. У звязку з арештом квартири [PERSON] позбавлена можливості в повному обсязі реалізувати свої права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.\~\~\~ У звязку з викладеним просить зняти арешт з нерухомого майна квартири № 10 по просп. Сенявіна, 166, корп. 5 в м. Херсоні, накладений постановою старшого державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні про арешт майна боржника та заборони на його відчуження від 28.10.2009 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2018 року по справі відкрито провадження та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачам було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] надав на адресу суду відзив, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представником Суворовського РВ ДВС м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було надано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки доводи позову про зняття арешту квартири не свідчать про наявність підстав для зняття арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], є власником квартири № 10 по просп. Сенявіна, 166, корп. 5 в м. Херсоні. Право власності зареєстровано в КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради 14.02.2000 року за реєстровим № 1818. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ №266626 [PERSON] змінила прізвище після укладення шлюбу на «Ільмієву».\~\~ Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №138590851 від 21.09.2018 року старшим державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 28.10.2009 року винесено постанову про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, а саме квартири № 10 по просп. Сенявіна, 166, корп. 5 в м. Херсоні, власником квартири зазначено [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно абзацу першого пункту другого Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути предявлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного вбачається, що позивач не має можливості реалізувати своє право власності на вищевказану квартиру. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, тому з огляду на викладене, суд вважає необхідним зняти арешт з нерухомого майна, а саме з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON]

Outcome: approved