Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Купець Віктор Степанович звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору б/н, укладеного 01.08.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. А при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю штраф в розмірі 250 гривень + 5% від суми позову. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2013 року останній має заборгованість в розмірі 20 806, 87 гривень. В зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з боржника дану заборгованість. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи своєчасно належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавав, тому згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] 01.08.2008 року був укладений кредитний договір б/н. За даним договором відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 1 400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. А при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю штраф в розмірі 250 гривень + 5% від суми позову. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2013 року останній має заборгованість в розмірі 20 806, 87 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача [PERSON] виникла заборгованість по кредиту у розмірі 20 806, 87 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4 975, 71 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14 602, 26 гривні, штрафів відповідно до умов договору та правил надання банківських послуг, а саме фіксована частина складає 250 гривень, а процентна складова 978, 90 гривень. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 229, 40 гривень, понесений останнім при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved