Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача спричинені ним збитки в сумі 8341,33 грн. В подальшому представник позивача змінив предмет позову та просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання холодної води та водовідведення в сумі 12522,44 грн. Поданий до суду, 20 грудня 2016 року, позов позивач обґрунтував наступним. Договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення №170/09/0916 між КП «Міськводоканал» ТМР та [PERSON], яка фактично мешкає за адресою: м. Токмак, вул. Шевченка, б. 49, кв. 47 був укладений 15.08.2016 року, але між сторонами фактично встановилися договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг з 19.04.2013 року на підставі відкритого особистого рахунку №26918. При проведенні технічного та профілактичного огляду місця встановлення засобу обліку води ЛК-15х №9175811 та індивідуального водопроводу у квартирі за адресою: м. Токмак, вул. Шевченко, 49/47, уповноваженими представниками позивача 11.08.2016 року був виявлений та зафіксований у встановленому порядку факт самовільного приєднання індивідуального водопроводу перед приладом обліку води, що є грубим порушенням Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 №190, згідно пункту 4.3 яких забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно пункту 3.2 вищезазначених Правил, водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. В свою чергу пунктами 3.3, 3.4 Правил передбачено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу, а розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування, та якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць. Крім того, статтею 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України. У зв'язку з вищенаведеним, період безоблікового водокористування тривав з 11.07.2016 року по 11.08.2016 року і склав 30 діб, що згідно затвердженого розрахунку при перерізі труби 15 мм. відповідає витоку води в обємі 915,624 метрів кубічних. Вартість витрат води при безобліковому водокористуванні за період з 11.07.2016 року по 11.08.2016 року згідно затвердженого тарифу складає 8341,33 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед КП «Міськводоканал» ТМР за шкоду завдану внаслідок безоблікового водокористування склала 8341,33 грн. Заборгованість відповідачем була визнана у повному обсязі і на підставі заяви від 15.09.2016 року був укладений договір про її реструктуризацію №07/09/16. Строк, на який була реструктуризована заборгованість склав 4 роки. Станом на 28.11.2016 року відповідач не виконав умови вищезазначеного договору, що призвело до прострочення платежів за договором. Відповідно до п.2.2. вищевказаного договору КП «Міськводоканал» ТМР мало право розірвати договір реструктуризації у разі невиконання боржником його умов. Так як відповідачем не виконувалися умови договору про реструктуризацію підприємством було прийнято рішення про його розірвання з 28.11.2016 року, про що і було повідомлено відповідача. 25.11.2016 року [PERSON]О була направлена претензія вих. №761, у якій було зазначено, що у звязку з розірванням договору про реструктуризацію її заборгованість перед КП «Міськводоканал» ТМР складає 8341,33 грн., і яку необхідно погасити у строк до 12.12.2016 року. До теперішнього часу заборгованість не погашена. 19.01.2017 року представник позивача надав суду заяву про зміну предмету позову та збільшення ціни позову (а.с.61-63), згідно з якою відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 (надалі Правила) регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з пунктом 17 Правил послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку. Відповідно до пункту 21 зазначених Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з встановленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення №170/09/0916 між КП «Міськводоканал» ТМР (Виконавець) (надалі Позивач) та [PERSON], яка фактично мешкає за адресою: м. Токмак, вул. Шевченка, б. 49, кв. 47, був укладений 15.08.2016 року, але між сторонами фактично встановилися договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг з 19.04.2013 року на підставі відкритого особистого рахунку №26918. При проведенні технічного та профілактичного огляду місця встановлення засобу обліку води ЛК-15х № 9175811 та індивідуального водопроводу у квартирі за адресою: м. Токмак, вул. Шевченка, 6.49, кв. 47, уповноваженими представниками КП «Міськводоканал» TMP 11.08.2016 року був виявлений та зафіксований у встановленому порядку (підписаний Відповідачем акт обстеження 11/08-16) факт самовільного приєднання індивідуального водопроводу перед приладом обліку води. Виявлене порушення свідчить про неможливість враховувати показники засобу обліку води ЛК-15х № 9175811 при визначені обсягу спожитої води для нарахування плати за неї, так як п.10 Правил передбачено, що оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. На підставі вищевикладеного, у звязку з тим, що не можливо достовірно встановити час коли Відповідач самовільно приєднав індивідуальний водопровід перед приладом обліку води, плата за спожиті послуги з постачання холодної води і водовідведення з 19.04.2013 року (початок надання послуг КП «Міськводоканал» ТМР) по 11.08.2016 року (виявлення індивідуальний водопровід перед приладом обліку води) Відповідачу розрахована згідно затверджених норм споживання, затверджених Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 22.12.2011р. № 383. Таким чином, заборгованість Відповідача перед КП «Міськводоканал» ТМР за надані послуги з постачання холодної води і водовідведення склала 12522,44 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов та обставини, яким він обґрунтований, підтримав та просив задовольнити, стягнути з відповідача на користь КП «Міськводоканал» ТМР заборгованість за надані послуги з постачання холодної води і водовідведення в розмірі 12522,44 грн. та сплачений судовий збір. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов не визнала, пояснила наступне. До неї в квартиру приходив контролер КП «Міськводоканал» ТМР, який знімав показання водолічильника за червень-липень 2016 року. 11.08.2016 року до квартири прийшов працівник позивача [PERSON] та вказав, що у неї неправильно підключений водопровід. Він запропонував заплатити йому 600 грн. і він переробить недоліки підключення. В подальшому вона запросила слюсаря, який переробив водопровід. Вона фактично не проживає в [INFO], але іноді навідується до неї, поливає квіти, ночує на вихідних. Повірка водоміру здійснювалася у 2012 році. На протязі чотирьох років претензій до засобу обліку води не було у представників КП «Міськводоканал» ТМР. Вона сплачувала за послуги водопостачання та водовідведення. Вона разом з дітьми зареєстрована за адресою: [INFO]. Представник позивача позов не визнала, пояснила суду що між сторонами 15.08.2016 року укладений договір про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення №170/09/0916. Вона не є власницею квартири, але деякий час фактично в ній проживала. 11.08.2016 року при демонтажу водолічильника для його періодичної повірки працівниками позивача був виявлений факт самовільного приєднання обєкта водоспоживання внаслідок чого відбулось безоблікове водокористування. Водопостачання в квартирі було припинене 11.08.2016 року і відновлене лише 16.09.2016 року після укладення сторонами договору реструктуризації заборгованості в сумі 8431,33 грн. №07/09/16. Вважає договір реструктуризації заборгованості недійсним у звязку з тим, що монтаж водолічильника здійснювала організація маюча відповідну ліцензію, а не вона, а його опломбування здійснював позивач, отже вона не може нести відповідальність за неправильний монтаж водолічильника. Просить застосувати також позовну давність. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. Він працює монтажником санітарно-технічного обладнання у КП «Міськводоканал» ТМР. Він виявив несанкціоноване підключення до водопостачання відповідачем, а саме був встановлений трійних перед водолічильником, про що повідомив керівництво. Далі був зафіксований зазначений факт. Після трійника на водопроводі йшла його розводка по квартирі та на бачок унітаза, тобто водолічильник не обліковував водопостачання на унітаз. Відповідач не чинила йому перешкод у демонтажу водолічильника, пломби на водолічильнику були цілі. Вважає, що самовільне підключення могла допустити і не відповідач. Через водомір не була врахована точка унітаза. Свідок [PERSON] суду пояснила наступне. Вона працює начальником відділу збуту КП «Міськводоканал». 11.08.2017 року їй зателефонував [PERSON] і повідомив, що під час демонтажу водоміру ним виявлене самовільне підключення на унітаз. Вона склала акт про цю обставину, відповідач підписала його без зауважень, але при цьому казала, що вона не винна в цьому. При складанні акта були присутні вона, [PERSON] та [PERSON] До водолічильника зауважень не було, але водопостачання на унітаз не обліковувалось. Після виявлення порушення звертались до голови ОСББ. Останній раз водолічильник [PERSON] проходив повірку у 2012 році, міжповірочний інтервал становить 4 роки. Позивач розпочав свою діяльність з квітня 2013 року. В теперішній час [PERSON] виконала роботи по переобладнанню водопроводу. Несанкціоновану врізку можливо зробити при встановленому водолічильнику. Заслухавши, пояснення представника позивача, пояснення відповідача та його представника, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що з 15.04.2013 року Комунальне підприємство «Міськводоканал» Токмацької міської ради визначене виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення на території м. Токмака, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 11.04.2013 №95 (а.с.7). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 150314, основним видом економічної діяльності Комунального підприємства «Міськводоканал» Токмацької міської ради, є забір, очищення та постачання води (а.с. 15). 15.08.2016 року між сторонами укладений договір про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення №170/0916 (а.с.10). В даному договорі споживачем зазначено [PERSON], адреса проживання відповідача зазначена: [ADDRESS]. Статтею 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням, підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення, об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів, власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Відсутність договору про надання послуг з питного водопостачання, при встановленні факту фактичного користування цією послугою, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд встановив, що договірні відносини між сторонами з приводу послуг з водопостачання та водовідведення виникли з 19.04.2013 року часу відкриття особистого рахунку №26918, що сторони не оспорюють. Водопостачання та водовідведення в квартирі [ADDRESS] здійснюється централізовано. 11.08.2016 року, при проведенні перевірки водопровідної мережі та водомірного вузла за адресою: [ADDRESS], представник позивача виявив та зафіксував факт самовільного приєднання індивідуального водопроводу перед приладом обліку води, що підтверджується актом обстеження водопровідної мережі та водомірного вузла за адресою: [ADDRESS] від 11.08.2016 №11/08-16 (а.с.8). Відповідачем підписаний вказаний акт без зауважень. Вище зазначена обставина також підтверджується фотознімками (а.с.131-132) на яких видно, що приєднання бачка унітазу до водопроводу відбувалось до водолічильника (а.с. 131), а після перероблення після водолічильника (а.с. 132). 12.08.2016 року відповідач [PERSON] надала позивачу заяву, в якій зазначила, що прилад обліку води був встановлений працівниками позивача в 2009-2010 році. З того часу представники позивача неодноразово звіряли показання засобу обліку і жодного порушення не виявили. Порушення при підключені вони виявили лише 11.08.2016 року. Просила усунути недоліки. Зазначена обставина підтверджується заявою відповідача від 12.08.2016 року (а.с.11). В даній заяві адреса проживання відповідача зазначена: [ADDRESS]. 15.09.2016 року відповідач надала позивачу заяву, в якій просила укласти з нею договір реструктуризації боргу в сумі 8341,33 грн., який виник станом на 15.09.2016 року, строком на 48 місяців, що підтверджується відповідною заявою (а.с.12). 15.09.2016 року між сторонами укладений договір про реструктуризацію заборгованості за водопостачання та водовідведення №07/09/16, відповідно до якого виникла станом на 15.09.2016 року заборгованість відповідача в сумі 8341,33 грн. була реструктуризована відповідачу до 15.09.2020 року, що підтверджується відповідним договором (а.с.13). 28.11.2016 року позивач надіслав відповідачу [PERSON] претензію №761, в якій просив останню сплатити заборгованість за договором реструктуризації в сумі 8341,33 грн. до 12.12.2016 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, що підтверджується претензією (а.с.14), описом вкладення до цінного листа (а.с.23), фіскальним чеком (а.с.23). Відповідно до наданих суду розрахунку заборгованості (а.с.5), розрахунку витоку води за пропускною спроможністю труб заданих діаметрів (а.с.6), заборгованість відповідача за безоблікове водокористування за період з 11.07.2016 року до 11.08.2016 року складає 8341,33 грн. На час звернення позивача з цим позовом до суду відповідач заборгованість не сплатила. Заява відповідача від 15.09.2016 року, договір про реструктуризацію заборгованості від 15.09.2016 року, претензія №761, опис вкладення до цінного листа, фіскальний чек, розрахунок заборгованості (а.с.5), розрахунок витоку води за пропускною спроможністю труб заданих діаметрів, не є належними доказами в цій справі, адже не стосуються предмета доказування наявності (відсутності) заборгованості за послуги з водопостачання і водовідведення за встановленими нормами споживання. Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 22.12.2011 №383 затверджені норми водоспоживання на господарчо-побутові потреби в м. Токмак. Норми споживання в житлових будинках з водопроводом, каналізацією і ваннами, з газопостачанням і з електроприладами становить 200л/добу на 1 людину. Зазначені обставини підтверджуються відповідним рішенням з додатком (а.с.66-68). Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 25.02.2011 № 53 затверджені тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення для населення, бюджетних установ та інших споживачів по м. Токмак. Тариф з водопостачання для населення становить 7,33 грн./куб.м., водовідведення 7,54 грн./куб.м. (загалом 14,87 грн./куб.м.). Зазначені обставини підтверджуються відповідним рішенням (а.с.69). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 22.08.2014 №1159 затверджені тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення КП «Міськводоканал» Токмацької міської ради, тариф з централізованого водопостачання становить 7,59 грн./куб.м., водовідведення 10,27 грн./куб.м. (загалом 17,86 грн./куб.м.) без ПДВ. Зазначені обставини підтверджуються відповідною постановою (а.с.70). Відповідач, [PERSON], неодноразово зверталась до позивача з приводу відновлення водопостачання, що підтверджується її заявами від 12.08.2016 (а.с.71-72). В даних заявах адреса проживання відповідача зазначена: [ADDRESS]. Вона також оскаржувала дії КП «Міськводоканал» Токмацької міської ради до прокуратури та Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с.98-100, 110-113). Відповідно до довідки КП «Міськводоканал» Токмацької міської ради від 18.01.2017 №41 (а.с.73) середньомісячне споживання за 2013 рік споживачем [PERSON] до виявлення факту безоблікового використання становило 1 куб.м., середньомісячне споживання за 2014 рік становило 0,83куб.м., середньомісячне споживання за 2015 рік становило 0,58куб.м., середньомісячне споживання за 2016 рік споживачем [PERSON] до виявлення факту безоблікового використання становило 0,63куб.м., а після відключення самовільно приєднаних пристроїв 3,25куб.м. Відповідно до довідки КП «Управляюча компанія «Контакт» ТМР від 27.01.2017 року за адресою: м. Токмак, вул. Володимирська, буд. 21, кім. 35, зареєстрована відповідач та двоє її дітей. Згідно з заявою від 01.03.2017 року (а.с.108), довідкою ОСББ «Шевченко, 39» (а.с.109), сусіди за адресою: м. Токмак, вул. Шевченка, 49/47, підтверджують, що відповідач [PERSON] не проживала за вказаною адресою в період з 2013 року до теперішнього часу. Відповідно до розрахунку заборгованості у період з 19.04.2013 року до 11.08.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] з постачання холодної води і водовідведення складає 12522,44 грн. (а.с.64-65). За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, зокрема, що виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, а також що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, зокрема, що виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що укладання договору на надання житлово-комунальних послуг, оплата житлово-комунальних послуг є обовязком, а не правом споживача. Згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені договором або законом строки. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. В правовій позиції, висловленій в постанові Верховного Суду України від 27.03.2013 року у справі №6-6ц13, визначено, що законодавство не передбачає такого звільнення у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг, суд також не врахував, що згідно зі статтею 614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання. На підставі зазначеного суд встановив, що з 19.04.2013 року на підставі відкритого особистого рахунку №26918 між сторонами встановились фактичні договірні відносини з надання та отримання послуг з водопостачання та водовідведення, що сторони не оспорюють. Останній раз водолічильник [PERSON] проходив повірку у 2012 році, що сторони також не оспорюють. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі Правилами №630) регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п.9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі Правилами №630) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Згідно з пунктом 17 Правил N 630 послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку. Пунктом 10 Правил №630 (які діяли на час виявлення порушення) визначено, що оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Згідно п. 16 Правил №630, у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки. Відповідно до пункту 21 зазначених Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. В даному випадку правовідносини сторін регулюються Правилами №630, і позивач визначив плату за надані послуги відповідно до Правил №630 за установленими нормативами (нормами) споживання та тарифами. Саме до цього зводяться правові висновки, висловлені Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постановах по справам № 6-2864цс15 від 27 січня 2016 року та № 6-1995цс16 від 05 жовтня 2016 року (справа № 753/2526/16-ц|6-1995цс16). Аналогічна позиція висловлена і в ухвалі колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 28 квітня 2010 року у справі № 6-4001св10. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. В судовому засіданні встановлено, що станом на 11.08.2016 року в квартирі відповідача не здійснювався облік в одній точці розбору води (бачок унітаза), а тому відповідач [PERSON] повинна була оплачувати послуги з водопостачання та водовідведення за нормами споживання, затвердженими рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 22.12.2011 №383, із розрахунку 6,083куб.м. на одну особу в місяць (200л/доба*365 діб у році:12 місяців у році). В судовому засіданні представником позивача не надані належні та допустимі докази на підтвердження обставини проживання у спірний період в квартирі за адресою: м. Токмак, вул. Шевченка, 49/47, трьох осіб. Натомість відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи відповідач з 03.10.2014 року зареєструвала місце проживання за адресою: [INFO], зазначена обставина підтверджується також довідкою КП «Управляюча компанія «Контакт» ТМР від 27.01.2017 року, відповідно до якої з відповідачем за цією адресою також зареєстровані двоє її дітей. Не є належним доказом, який підтвердить зазначену обставину договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення №170/0916 від 15.08.2016 року, відповідно до якого субєктами користування послугами є 3 особи (п.1.4 договору), адже він набув чинності для сторін 15.08.2016 року, його дія не розповсюджується на спірний період, який існував раніше. Таким чином, враховуючи те, що відповідач не заперечує, що протягом спірного періоду вона користується послугами водопостачання і водовідведення за адресою: м. Токмак, вул. Шевченка, 49/47, а саме поливає квіти, ночує на вихідних докази щодо користування цими послугами ще двох осіб суду не надані, суд дійшов висновку, що в спірному періоді, а саме з 19.04.2013 року до 11.08.2016 року лише відповідач користувалась послугами, які надавав позивач. Суд визнає не належними доказами заяву від 01.03.2017 року, довідку ОСББ «Шевченко, 39», адже вони не стосуються предмета доказування надання та отримання комунальних послуг, суперечать поясненням відповідача, яка повідомила суд, що вона навідувала квартиру та користувалась при цьому послугами з водопостачання для поливу квітів тощо, довідці про показання засобу обліку води, відповідно до якої показання приладу обліку щомісячно з квітня 2013 року до грудня 2016 року фіксували споживання води в квартирі по вул. Шевченка, 49/47. За цих підстав суд не бере до уваги і твердження представника відповідача про те, що відповідач не користується послугами позивача, тому що вона зареєстрована та проживає за іншою адресою. Таким чином, розрахунок заборгованості не відповідає дійсним обставинам справи в частині визначення кількості субєктів споживачів послуг. Провівши власний розрахунок, суд встановив, що з 19.04.2013 року до 30.04.2013 року розмір оплати за нормами споживання становить 35,69 грн. ((14,87 грн. (тариф)*12 днів споживання*0,2 л/доба (норма споживання)). В період травень 2013 року-вересень 2014 року 90,45 грн. ((14,87 грн. (тариф)*6,083куб.м./місяць (норма споживання)). В період з жовтня 2014 року до липня 2016 року 130,36 грн. ((21,43 грн. (тариф з ПДВ)*6,083куб.м./місяць (норма споживання)). В період з 1 до 11.08.2016 року 47,15 грн. ((21,43 грн. (тариф з ПДВ)*11 днів споживання*0,2 л/доба (норма споживання)). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 20 грудня 2016 року. Враховуючи заяву представника відповідача в судовому засіданні про застосування позовної давності, суд дійшов висновку, що підлягає захисту порушене право позивача за період з 20.12.2013 року до 11.08.2016 року. Розмір оплати за нормами споживання за період 20-31.12.2013 року становить 35,69 грн. ((14,87 грн. (тариф)*12 днів споживання*0,2 л/доба (норма споживання)). Враховуючи вище зазначені висновки суду, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 20.12.2013 року до 11.08.2016 року становить 2818,06 грн. (( 3764,81 грн. ((35,69 грн. (заборгованість за грудень 2013 року (12 днів)+814,05 грн. (заборгованість за січень-вересень 2014 року (9 місяців)+2867,92 грн. (заборгованість за жовтень 2014 року-липень 2016 року (22 місяці)+47,15 грн. (заборгованість за серпень 2016 року (11 днів)) 946,75 грн. (здійснена відповідачем оплата відповідно до розрахунку позивача). Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідачем не завдані збитки позивачу, адже після зміни предмету позову позивач не просить стягнути збитки, а просить стягнути заборгованість за надані послуги за встановленими нормами споживання. Не беруться до уваги і твердження про незаконність договору реструктуризації заборгованості, адже зазначений договір не є належним доказом у справі після зміни предмету позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 310,11 грн. ((1378,00 грн. (сплачений судовий збір)*2818,06 грн. (розмір задоволеної частини позовних вимог):12522,44 грн. (розмір позовних вимог)). На підставі викладеного та

Outcome: partial