Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що в результаті ДТП автомобіля, водієм якого був відповідач, був пошкоджений інший автомобіль, власник якого в свою чергу звернувся із заявою до позивача про повернення йому коштів, оскільки цивільна відповідальність відповідача була застрахована. У зв`язку із цим позивачем було сплачено суму 74000 гривень потерпілій стороні згідно договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив про розгляд справи з викликом сторін. 16.12.2019 року було відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.01.2020 року від відповідача надійшов відзив, в якому він позовні вимоги не визнав та просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю. 23.01.2020 року представником відповідача було подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ухвали Новоселицького районного суду від 23.01.2020 року було вирішено проводити розгляд вищевказаної цивільної справи в порядку загального позовного провадження. 29.01.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Ухвалою Новоселицького районного суду від 05.03.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно укладеного між позивачем та [PERSON] договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4086264 від 29.05.2018 року було застраховано терміном на один рік автомобіль марки «Opel Kadet Caravan» державний номерний знак [NUMBER] . 15.10.2018 року о 22 годині 30 хвилин на автодорозі Т2602 Чернівці-Заставна мало місце ДТП за участю застрахованого позивачем автомобіля та автомобіля марки «Toyota Camry» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та який належить [PERSON] . Постановою Заставнівського районного суду від 09.11.2018 року за ст.ст.122-4,124 КУпАП винною особою в даному ДТП було визнано відповідача. 28.11.2018 року [PERSON] звернувся із заявою до позивача про виплату матеріального збитку. У зв`язку із цим позивачем 04.12.2018 року було відшкодовано власнику автомобіля 74000 гривень майнової шкоди, що підтверджено платіжним дорученням № 057149 від 04.12.2018 року. Суд вважає, що дані правовідносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до ст.38 якого перераховано виключний перелік випадків, коли страховик має право звернутися до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу із вимогою в порядку регресу про повернення сплаченого страхового відшкодування. В даному випадку позивач правомірно посилається на такі підстави виплати, як те, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується постановою суду від 09.11.2018 року. Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст.1187 ЦК України відповідач несе відповідальність за заподіяну ним шкоду. Заперечення відповідача щодо того, що автомобіль яким він керував належить іншій особі, суд вважає безпідставним виходячи з наступного. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Факт того, що автомобілем керував саме відповідач та його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.ст.124, 122-4 КУпАП підтверджується постановою Заставнівського районного суду від 09.11.2018 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки [PERSON] після вчинення ДТП в порушення вимог п.п.в п.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» самовільно залишив місце пригоди. Заперечення представника відповідача з приводу того, що його довірителем було сплачено фактичному власнику автомобіля «Toyota Camry» [PERSON] 74000 гривень, в рахунок відшкодування шкоди внаслідок даного ДТП, що підтверджено копією розписки від 15.03.2019 року жодним чином не впливає на питання матеріальної відповідальності [PERSON] на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не може бути враховано як підстава для відмови в позові, оскільки вищевказаним законом не передбачено. На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved