Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Прокурор Дергачівського району Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа : Козачолопанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 256,5 кв.м. В обгрунтування позову прокурор посилається на те,що прокуратурою Дергачівського району Харківської області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України за зверненням [PERSON] з приводу протиправних дій громадянки [PERSON] Так, 05.05.2011 року , 01.06.2011 року та 17.05.2012 року комісією Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є сусідами та при будівництві будинку господарем домоволодіння по [ADDRESS] була встановлена усна домовленість з господарем домоволодіння по [ADDRESS] про відчуження 3.5 метрів земельної ділянки без внесення змін до технічної документації. При виготовленні нової технічної документації на домоволодіння по [ADDRESS] для продажу, техніком Слатинського КПТІ «Інвентаризатор» допущена помилка та межі наведені згідно фактичного використання та не у відповідності виділу 10.4 метрів наведені 14 метрів. Відповідно до акта від 04.10.2013 року та листа голови Козачолопанської селищної ради №02-15/40 від 29.01.2014 з боку власника домоволодіння по [ADDRESS] самовільно було встановлено залізну огорожу з порушенням меж земельних ділянок з домоволодінням по [ADDRESS], а саме самовільним захопленням 256,5 м площі земельної ділянки за [ADDRESS]. В судовому засіданні прокурор який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали,та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала вважаючи його безпідставним,оскільки земельної ділянки яка належить [PERSON] вона не захоплювала, а користується нею тривалий час згідно належній їй документів і огорожа встановлена відповідно до технічної документації та тривалого користування земельними ділянками сторонами по справі. Представник третьої особи : Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву згідно якої просив суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, вважає позов прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа : Козачолопанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За положеннями глави 5 цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. На виконання вимог цивільно-процесуального законодавства позивач - прокурор який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] на обґрунтування своїх позовних вимог належних та допустимих доказів не надали. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власними домоволодіння [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2009 року ,згідно якого земельна ділянка вказана площею 2585 кв.м. [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2006 року, згідно якого земельна ділянка вказана площею 1200 кв.м. Позивач від проведення судово-технічної експертизи відмовився, тому судом були проведені виїзні судові засідання з залученням спеціалістів, в ході яких було встановлено,що відповідачем не порушено меж фактичного користування, згідно наявної у сторін документації. Твердження позивача, що відповідачем перекрито проїжджу частину дороги до домоволодіння [PERSON] з самовільним захватом земельної ділянки площею 256,5 кв.м. не відповідає дійсності, оскільки як з'ясовано було судом під'їзної дороги зі сторони вулиці Карла Лібкнехта мимо будівлі [PERSON] і до будівлі [PERSON] , яка знаходиться на значній відстані від дороги, ніколи не існувало Крім того судом було встановлено в наявності на межі земельних ділянок лінії електропередачі, яка тягнеться від вулиці до будівлі [PERSON] по території її огороду, а на її початку розташований анкерний стовп, який унеможливлює наявність дороги між ділянками. Суд не приймає до уваги висновки спеціалістів і наявні в матеріалах справи акти про порушення [PERSON] меж землекористування та самовільним захватом земельної ділянки [PERSON],оскільки в ході проведення виїзного судового засідання це не найшло свого підтвердження, так якщо земельна ділянка [PERSON] згідно технічної документації складає 1200 кв.м. які є в наявності, то з урахуванням самовільного захвату вона повинна була б складати 1456,5 кв.м, що не найшло свого підтвердження, а в разі задоволення б позову складала б 943,5 кв.м. Крім того судом також було встановлено, що існуючі межі між спірними ділянками були встановленими ще за колишніх їх власників. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Пунктом 5 вказаної статті встановлено, що в разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. На підставі стст.10,158 ЗК України,

Outcome: dismissed