Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 5536.18 грн. Позовні вимоги обґрунтовує ст.1206 ЦК України. Вказує, що відповідача [PERSON] Центрального районного суду міста Миколаєва від 31.03.2014 у справі № 490/3915/14-к у звязку із примиренням із потерпілим звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України. Також судом було встановлено що 22 грудня 2013 року, внаслідок грубого порушення [PERSON] вимог п.2.3 б; 12.1; 12.3; 18.1 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пішоходу [PERSON] спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Прокурор вказує, що потерпілий [PERSON] від цього злочину перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Міської лікарні швидкої медичної допомоги в період з 22.12.2013 року по 14.01.2014 року. Вартість стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] склала 5536,18 грн., які прокурор просить стягнути на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради. В подальшому прокурор уточнив свої вимоги та просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради до місцевого бюджету Заводського району міста Миколаєва. В судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вказав, що кошти за лікування оплатить. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст..174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати установі охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Судом досліджено [PERSON] Центрального районного суду міста Миколаєва від 31 березня 2014 року згідно якої судом було встановлено що 22 грудня 2013 року, внаслідок грубого порушення [PERSON] вимог п.2.3 б; 12.1; 12.3; 18.1 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пішоходу [PERSON] спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, Даною ухвалою відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Судом досліджено розрахунок витрат, здійснених бухгалтерією Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва на лікування потерпілого [PERSON] відповідно до якого потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської лікарні швидкої медичної допомоги з 22.12.2013 року по 14.01.2014.тобто 23 ліжко-днів. Фактичні витрати лікарні на лікування складає: заробітна плата 3314.84 ргн., Нарахування на з/пл. 1183,08 грн., господарчі та комунальні витрати 517, 07 грн., харчування 139,13 грн., медикаменти 382,06., а всього 5536,18 грн. Таким чином судом встановлено, що відповідач притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння діяння, внаслідок якого потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості і знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської лікарні швидкої медичної допомоги., витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого відповідачем, лікарні не відшкодовано, відшкодування таких витрат закладу охорони здоровя передбачено нормою ст.1206 ЦК України, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved