Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму в якості страхового відшкодування у розмірі 5851,88 грн. та стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилалася на те, що 07.06.2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір страхування транспортних засобів № АС2804870, предметом якого є страхування автомобіля «MERCEDES-BENZ 230», д.р.н. [NUMBER] . 29.10.2013 року у м. Харкові, на території 17-ї лікарні, що розташована по пр.. Московському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля MERCEDES-BENZ 230», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «VW Polo», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2013 року відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання керуючи автомобілем, рухаючись заднім ходом не впевнилась, що це буде безпечним та допустила наїзд на стоячий автомобіль, та піддано адміністративному стягненню у вигляд штрафу. До позивача звернулася потерпіла з заявою про пошкодження транспортного засобу, у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору. Позивач на підставі страхового акту №UA2014102400016/L01/03 від 13.11.2014 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 5851,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням №28003 від 13.11.2014 року. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за договором страхування, що призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди. На адресу відповідачки неодноразово було направлено регресні вимоги щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування 12.12.2014 р. та 07.12.2015 р. Страхове відшкодування не повернуто. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача і звернулася до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка по справі в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, відзив на позовну заяву не надала, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направила. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.06.2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір страхування транспортних засобів № АС2804870, предметом якого є страхування автомобіля «MERCEDES-BENZ 230», д.р.н. [NUMBER] . 29.10.2013 року у м. Харкові, на території 17-ї лікарні, що розташована по пр.. Московському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля MERCEDES-BENZ 230», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «VW Polo», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2013 року відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання керуючи автомобілем, рухаючись заднім ходом не впевнилась, що це буде безпечним та допустила наїзд на стоячий автомобіль, та піддано адміністративному стягненню у вигляд штрафу (а.с.12). У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. До позивача звернулася потерпіла з заявою про пошкодження транспортного засобу, у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору (а.с.9-11). Згідно з п. 22.1.ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Позивач на підставі страхового акту №UA2014102400016/L01/03 від 13.11.2014 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 5851,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням №28003 від 13.11.2014 року (а.с.16). Відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором страхування, що призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди. На адресу відповідачки неодноразово було направлено регресні вимоги щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування 12.12.2014 р. та 07.12.2015 р. (а.с.28-30). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Як вбачається з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Згідно пп. В п. 38.1.1. ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав щодо задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5851,88,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення № 8438 від 03.03.2017 року судовий збір у сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved