Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Представник позивача подав до суду позовну заяву в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.01.2010 року в розмірі 14999. 03 грн. і сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 28.01.2010 року. Отже підписавши заяву, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці, а відповідачу надано у користування кредитну картку, в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6400 грн. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, за ним перед банком виникла сума заборгованості за кредитним договором. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 07.04.2020 року відкрито провадження по зазначеній справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 23.04.2020 року відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на його користь 3000 грн. - витрати на правничу допомогу. 28.05.2020 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 13.07.2020 року клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином засвідчені копії первинних документів, оформлених у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV, які підтверджують, що заборгованість [PERSON] , (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) за кредитним договором №б/н від 28.01.2010 року за тілом кредиту становить 2877. 34 грн. та оригінал Заяви [PERSON] №б/н від 28.01.2010 року про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг». 28.08.2020 року представником позивача на виконання ухвали суду від 13.07.2020 року надано копію виписки по рахунку [PERSON] станом на 11.08.2020 р. Представник позивача в поданій до суду заяві прохав проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач також надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності представника відповідача - адвоката Лебединської І.С. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що 28.01.2010 року [PERSON] став клієнтом АТ КБ «ПРИВАБАНК», шляхом підписання заяви від 28.01.2010 року, згідно якої отримав кредитну картку. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. При укладаннi договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором. Таким чином в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач станом на 11.03.2020 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, має заборгованість за кредитним договором в розмірі 14999. 03 грн., яка складається з наступного: 2877. 34 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2877. 34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1345. 97 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 9585. 29 грн. - нарахована пеня; а також штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 690. 43 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми заборгованості за кредитним договором. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення від 13.03.2020 року, позивачем при пред`явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, судовий збір. У відповідності до ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved