Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

представник позивача Пустомитівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , жит. [ADDRESS] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] , [INFO] , жит. [ADDRESS] , аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зловживає алкогольними напоями, умови проживання вкрай незадовільні, повністю ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки. Мати дитини, [PERSON] , відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року (справа № 2-692/2010) позбавлена батьківських прав. Службою у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації, спільно з працівниками сектору ювенальної превенції Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області та фахівцем із соціальної роботи Пустомитівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразово здійснювались візити до [PERSON] , проводились бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, вжиття заходів для покращення житлово-побутових умов проживання, однак бажаного результату це не дало. Малолітня [PERSON] відповідно до розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації від 08.02.2010 № 27 була влаштована в КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» па повне державне забезпечення. Згодом, відповідно до розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 15.11.2013 № 560, [PERSON] була переведена в Дитячий дошкільний будинок № 1 м. Львова. З вересня 2016 року розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 12.08.2016 № 491 [PERSON] влаштована в БФ «Благодійний центр «Кленовий лист». За час перебування [PERSON] в закладі батько не проявив батьківської любові та заінтересованості щодо дитини, не цікавиться розвитком, навчанням, станом здоров`я, умовами проживання дитини, не бере участі у вихованні, більше двох років не відвідував дочку за місцем її перебування в Благодійному центрі «Кленовий лист». Наказом начальника служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації від 03.08.2011 №81 [PERSON] , [INFO] , взято на профілактичний облік, відповідно до п. 5 Порядку ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, затвердженого наказом Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту від 29.07.2009 №2669. Пустомитівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, своїм висновком від 20.09.2018 року № 61-2240/0/2-18 підтримала клопотання служби у справах дітей районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. На час звернення до суду із позовом відповідач дитину не утримує та жодних коштів не надає, хоча згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний надавати, позивачу невідомо де працює відповідач, однак відомо що останній отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. 18.03.2019 року провадження у справі відкрито. 27.05.2019 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Просить суд позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначив, що не зважаючи на позбавлення його батьківських прав буде допомагати доньці чим зможе. В судове засідання представник третьої особи закладу благодійного фонду «Благодійний центр «Кленовий лист» не з`являвся, подав на адресу суду заяву, в якій позов підтримав, поклався на розсуд суду, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з`ясувавши думку представник третьої особи, висловлену у поданій ним письмовій заяві, проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 12.03.2019 року вбачається, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З копії рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації від 08.02.2010 № 27 малолітня [PERSON] була влаштована в КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» па повне державне забезпечення. Згодом, відповідно до розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 15.11.2013 № 560, [PERSON] була переведена в Дитячий дошкільний будинок № 1 м. Львова. Відповідно до довідки Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 13.02.2018 року № 267 вбачається, що позивач разом із дочкою [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак, з вересня 2016 року розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 12.08.2016 № 491 [PERSON] влаштована в БФ «Благодійний центр «Кленовий лист», в якому перебуває на момент розгляду справи, що встановлено судом та визнано сторонами. З копії характеристики за місцем проживання на [PERSON] такий зловживає алкогольними напоями, не слідкує за своїм зовнішнім виглядом, немає постійної роботи, характеризується з негативної сторони. З копії відповіді Закладу благодійного фонду «Благодійний центр «Кленоаи лист» за час перебування [PERSON] в закладі батько не проявив батьківської любові та заінтересованості щодо дитини, не цікавиться розвитком, навчанням, станом здоров`я, умовами проживання дитини, не бере участі у вихованні, більше двох років не відвідував дочку за місцем її перебування в Благодійному центрі «Кленовий лист», телефонував у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, судом встановлено, що батько з дитиною не проживає, дитину не навідує та її життям, здоровим та вихованням не цікавиться, аліментів на їх утримання не сплачує, а також добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, таким чином, дитину матеріально не забезпечує, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неї, не цікавиться здоров`ям, навчанням, вихованням, залишив їх на утриманні закладу благодійного фонду, в якому перебуває дитина. Разом з тим, відповідач в судовому засіданні позов визнав, відзиву не подав, проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки не заперечив. Разом з тим, в матеріалах справи наявний висновок Пустомитівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської любові та заінтересованості щодо дитини, не цікавиться розвитком, навчанням, станом здоров`я, умовами проживання [PERSON] , не бере участі у її вихованні, більше двох років не навідував дочку за місцем її перебування в Благодійному центрі «Кленовий лист». Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В той же час відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Безспірно встановлено, що протягом тривалого часу [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлено, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язків, дитиною, її здоров`ям, моральним та психологічним розвитком не цікавиться, не бере участі в її вихованні та навчанні, не цікавиться навчанням і шкільним життям, разом з нею не проживає, дочку не навідує. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, враховуючи що в матеріалах справи відсутні докази, які б позитивно характеризували відповідача, як особистість та члена суспільства, те, що батько не проявляє бажає спілкуватись з дитиною, займатись вихованням та матеріальним її утриманням, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо дочки батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно його дочки - [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» на момент розгляду справи у суді, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривень. Судом встановлено, що відповідач аліменти на утримання дочки не сплачує. За таких підстав, враховуючи значні затрати на утримання дитину, що склалися у третьої особи в умовах сьогодення, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому такі слід стягувати з відповідача на користь Закладу Благодійного фонду «Благодійний центр «Кленовий лист» де перебуває дитина аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття, на час перебування дитини у закладі. З відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1536,80 гривень.

Outcome: approved