Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Прокурор Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури Хмельницької області 19 червня 2014 року звернувся до суду з позовом до Управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністративції до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінальної відповідальності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.05.2013 року, залишеним ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 12.09.2013 відносно [PERSON] без змін, останнього засуджено за ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років, з конфіскацією належного йому на праві власності майна, за виключенням житла. У зв'язку із заподіянням тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON], знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Старокостянтинівської центральної районної лікарні та згідно довідки-розрахунку Старокостянтинівської ЦРЛ №2237 від 27.09.2013 на його лікування лікарнею витрачено 2992 грн. 14 коп. Станом на 28.03.2014 року витрати Старокостянтинівської центральної районної лікарні, яка є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл Старокостянтинівського району, на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] засудженим [PERSON] добровільно не відшкодовані. У зв'язку з тим, що фінансування лікарні здійснюється з державного бюджету, а на лікування потерпілого було витрачено значну кількість медикаментів, які могли б бути витрачені на інших хворих, то прокурор просить суд стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 2992,14 грн. на користь Старокостянтинівської районної ради та Управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації для зарахування в бюджет Старокостянтинівського району. Прокурор, який був присутній в судовому засідання на позовних вимогах наполягав та просив суд винести рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні присутній не був оскільки відбуває покарання у ВК № 80. В місця позбавлення волі йому було направлено позовну заяву разом з усіма додатками та рекомендовано надати письмові пояснення по суті позовних вимог. На адресу суду надійшло письмове пояснення в яких відповідач зазначив про те, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди за стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] на корить лікарні не визнає, оскільки ним відшкодовано потерпілому матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.05.2013 року, залишеним ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 12.09.2013 відносно [PERSON] без змін, останнього засуджено за ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років, з конфіскацією належного йому на праві власності майна, за виключенням житла (а.с.4-8, 9-12). В наслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілим став [PERSON], оскільки останньому спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 291 від 19.11.2012 у [PERSON] мають місце тілесні ушкодження у вигляді перелому 7-8-9 ребер справа по задньо-аксілярній лінії зі зміщенням по ширині, які могли утворитись від дії - ударів тупими твердими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я. У зв'язку із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON], знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Старокостянтинівської центральної районної лікарні та згідно довідки-розрахунку Старокостянтинівської ЦРЛ №2237 від 27.09.2013 на його лікування лікарнею витрачено 2992 грн. 14 коп. (а.с.13). Станом на 28.03.2014 року витрати Старокостянтинівської центральної районної лікарні, яка є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл Старокостянтинівського району (п.1.2 Статуту Старокостянтинівської ЦРЛ від 05.12.2006), на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] засудженим [PERSON] добровільно не відшкодовані. Заперечення відповідача щодо відшкодування ним особисто шкоди потерпілому не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у заявленому позові прокурор порушує питання не про стягнення додаткових сум на користь потерпілого, а про відшкодування витрат державі, які вона понесла, забезпечуючи лікування та медичний догляд за особою, яка постраждала від злочину. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Згідно п. 4 вказаного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Оскільки, Старокостянтинівська ЦРЛ фінансується з бюджету Старокостянтинівського району, її витрати на стаціонарне лікування потерпілого в добровільному порядку [PERSON] не відшкодовані, а засудженим [PERSON] відшкодовано матеріальну та моральну шкоду безпосередньо потерпілому, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача кошти, які були витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в розмірі 2992,14 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved