Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просить стягнути з [PERSON] в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» суму страхового відшкодування в розмірі 14995 грн., посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» подав до суду клопотання у якому просить справу слухати без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами, однак у наданий судом строк та станом на 26 вересня 2019 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив. 02 лютого 2016 року [PERSON] о 12 годині 40 хвилин по а/д Івано - Франківськ - Бучач - Тернопіль, керуючи транспортним засобом марки, ВАЗ,\~ д.н.з. [NUMBER] , порушила вимоги пункту 16.12 ПДР України, а саме: на перехресті рівнозначних доріг не пропустила т/з ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , та який рухався головною дорогою та наближався праворуч, допустивши зіткнення із даним автомобілем, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів. Постановою Теребовлянського районного суду від 03 лютого 2016 року визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі\~ 340\~ грн. в дохід держави. Згідно страхового акта № 00186207 від 24 лютого 2019 року сума страхового відшкодування становить 29990 грн. Згідно наказу № 00186207 ЕК від 25 лютого 2016 року приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» наказано виплатити [PERSON] страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитку в розмірі 29990 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів по системі «Аваль-Експрес». Згідно довідки № 84741720 про дорожньо- транспортну пригоду, яка відбулася 02 лютого 2016 року, учасниками ДТП були автомобіль марки «ВАЗ 2105» н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , та знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіль марки « ВАЗ 21154» н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та знаходився під його керуванням. Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4632377 від 12 серпня 2015 року, виданого ПрАТ СК «УНІКА», про те що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу-автомобіля марки «ВАЗ 2105» н.з. [NUMBER] , то зазначеним полісом встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50000 грн. Страхувальником у вказаному полісі є [PERSON] документ що посвідчує особу вказано пенсійне посвідчення серії [NUMBER] від 04 листопада 2005 року. Відповідно до п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Із позовної заяви та доданих до неї матеріалів справи вбачається, що керувала застрахованим транспортним засобом [PERSON] . З огляду на вище встановлене позивач помилково дійшов висновку щодо наявності підстав застосування п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у вказаних правовідносинах. Так, зазначена пільга надається за умови особистого керування транспортним засобом особою, яка належить до визначених категорій громадян України. У полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4632377 від 12 серпня 2015 року, страхувальником є [PERSON] пенсіонерка, однак 02 лютого 2016 року вона не здійснювала керування транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» н.з. [NUMBER] під час ДТП. Таким чином суд оцінює критично твердження позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 14995 грн. Крім того позивач в позовній заяві вказує те, що він має право на стягнення з відповідача 50 відсотків страхового відшкодування в розмірі 14995 грн. в порядку регресу. Однак, відповідно до п.38.1., п. 38.1.1.ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). У позовній заяві позивач не навів аргументів, які б вказували на порушення його права відповідачкою унаслідок чого у позивача виникло право на стягнення з відповідачки 50 відсотків страхової виплати в порядку регресу передбаченого п.38.1., п. 38.1.1.ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування слід відмовити.

Outcome: dismissed