Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] є власником вказаної квартири. В цій квартирі зареєстровані [PERSON], котра являлася дружиною його сина, та дочка його сина [PERSON] Відповідачі не проживають у вказаній квартирі з грудня 2016 року та не сплачують витрат на її утримання. [PERSON] належним чином не може користуватись власним майном, а тому звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечила щодо задоволення позову, посилаючись на те, що іншого житла немає. Крім того, підтвердила, що з грудня 2016 року разом з дочкою [PERSON] не проживають у спірній квартирі, однак знятись з реєстрації вона не бажає, оскільки на даний час не має можливості прописатись в іншому житловому приміщенні. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Права власника жилого будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2010 року. Ці обставини підтверджуються копією витягу про державну речових прав №28775319 від 25.01.2011 року. Згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області № 12902 від 17.10.2017 року [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]; у цій квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Проте відповідачці у вказаній квартирі не проживають з грудня 2016 р. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, визнані відповідачкою в судовому засіданні. Доказів поважності причин непроживання у спірній квартирі з грудня 2016 року відповідачка, в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі, котрі без поважних причин не проживають в належній позивачу на праві власності квартирі більше року, залишаючись зареєстрованими у вищезазначеній квартирі, чинять позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні майном. Таким чином суд прийшов до висновку, що вимоги представника позивача підлягають задоволенню . Суд не може визнати обґрунтованими доводи відповідачки [PERSON] про те, що дитина повинна бути зареєстрована з одним з батьків, в даному випадку з батьком дитини - [PERSON], а тому [PERSON] не може бути визнана такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Так, на підтвердження тієї обставини, що батько [PERSON] - [PERSON] є зареєстрованим в [ADDRESS] відповідачка будь-яких доказів не надала, а тому відсутні правові підстави для залишення реєстрації дитини у місці реєстрації одного з батьків. На підставі ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 89, 141, 264, 265, 354 ЦПК України, -

Outcome: approved