Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 10.11.2006 року та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 10.11.2006 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулась відповідач з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим відповідачем було підписано заяву № б/н від 10.11.2006 року, згідно умов якої [PERSON] було отримано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в Приват Банку, а також довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві позичальника. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухилялась від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема не сплачувала банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв`язку з чим станом на 15.07.2019 року у відповідача перед банком виникла заборгованість у розмірі 21714,97 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що стало підставою для звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України,\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі сторін\~про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та розгляд справи просить провести без участі представника позивача, не заперечує про заочний розгляд справи (а.с. 38, 39). Відповідач у судові засідання не з`являлась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом надіслання ухвал та судових повісток на зареєстроване місце проживання (перебування) та адресу зазначену в матеріалах справи, конверти повертались на адресу суду без вручення адресату. Судом також було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади. Та в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строки, відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 46, 48, 49, 51, 52, 53, 55). Згідно ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки, відповідач не подала відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулась відповідач з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим відповідачем було підписано заяву позичальника № б/н від 10.11.2006 року згідно умов якої рішенням банку відповідачу було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11). З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 10.11.2006 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. Однак у встановлений кредитним договором термін відповідач свої зобов`язання не виконувала не погасила кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. З розрахунку\~заборгованості,\~складеного позивачем,\~вбачається,\~що станом\~на 15.07.2019\~року у\~відповідача виникла\~заборгованість у\~розмірі 21714,97 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 8662,64 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 4473,96 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 0,00 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання 6268,13 грн., заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 800,00 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 1010,24 грн. (а.с. 7-10). Частинами 1,\~2\~ст.\~207\~ЦК України\~встановлено,\~що правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві позичальника (а.с. 11). Згідно ст.\~633\~ЦК України\~-\~публічним є\~договір,\~в якому\~одна сторона\~-\~підприємець взяв\~на себе\~обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту зазначив, що 10.11.2006 року відповідач підписала заяву, згідно умов якої нею було отримано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, при цьому банк зазначає, що при встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Суд, також ознайомившись із наявною в матеріалах справи копією заяви позичальника, встановив, що підписуючи заяву, [PERSON] погодилась на умови та правила надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, з якими вона начебто ознайомився, шляхом отримання їх в письмовому вигляді. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною першою статті 1050 ЦК України, також передбачена відповідальність, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, тоді він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, однак такої вимоги кредитором не пред`являлось. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Всупереч, вищевказаного підписана позичальником заява, не містить вимог щодо встановлення розміру та нарахування грошових стягнень у вигляді заборгованості за простроченим тілом кредиту, пені та штрафів, позивачем також не надано до суду копії витягу з умов та правил надання банківських послуг, а також витягу з Тарифів обслуговування кредитної картки, які б містили особистий підпис [PERSON] станом на момент підписання заяви. Підписана заява містить умови щодо отримання боржником кредитного ліміту у сумі 1800.00 грн. за умов сплати 36 % річних, та 7% щомісячної сплати від суми заборгованості. З наведеного свідчить, що кредитний договір було підписано з порушенням ст. 628 ЦК України, відповідно якої зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (а.с. 11). Таким чином, банк не поставив суд до відома, з якими умова ознайомився відповідач, підписуючи заяву. Для розгляду справи ця обставина має суттєве значення, зокрема, суд повинен мати можливість перевірити правильність нарахування відсотків, пені, штрафу, суми які є похідними від дати прострочення платежу, і є складовими повної вартості кредиту, така ж правова позиція визначена у Постанові ВПВС від 18 вересня 2019 року № 61-25041св18, однак позивач позбавив суд такої можливості. Слід зазначити, що надані позивачем розрахунки заборгованості, до того ж, не завірені належним чином, що є порушенням вимог ст. 95 ЦПК України. Обґрунтовуючи вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за протраченим тілом кредиту, заборгованості за нарахованими відсотками, нарахованої пені за прострочене зобов`язання, заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штраф (фіксована складова) та штраф (процентна складова), в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15.07.2019 року, Банк посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які виготовленні у формі витягу із веб-сайту, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Позивач зазначив, що боржником було отримано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, але з заяви встановлено, що між кредитором та боржником було узгоджено суму кредитного ліміту у розмірі 1800,00 грн., таким чином, враховуючи, що суд не знайшов підтверджень тому, що відповідач ознайомилась із умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, які виготовленні у формі витягу із веб-сайту, як невід`ємні частини спірного договору, суд не бере до уваги п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. А

Outcome: partial