overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.02.2013 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АЕ/0940675, згідно до умов кого застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес-Бенц» д/н [NUMBER]. 18.04.2013 р. на мосту Потона у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля «Шкода Октавія» д/н [NUMBER], власником якого є ТОВ «Порше Лізінг». Винним у порушенні правил дорожнього руху визнано відповідача. Внаслідок пригоди власник автомобіля «Шкода Октавія» д/н [NUMBER] зазнав матеріальної шкоди. Автомобіль, належний ТОВ «Порше Лізінг» був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 02.07.2012 р. За тких обставин ПрАТ «СК «Українська страхова група» сплатила 20.05.2013 р. ТОВ «Порше Лізінг» страхове відшкодування у сумі 45 241,46 грн. В подальшому, а саме 22.07.2013 р.ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до позивача з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 45 241,46 грн. Позивачем прийнято рішення про сплату відшкодування у сумі 38 812,13 грн., яке було сплачено страховій компанії 23.12.2013 р. Відповідач звернувся до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди 18.04.2013 р. всупереч положенням чинного законодавства України лише 11.05.2013 р., а тому позивач має право подати до нього регрес ний позов. За таких обставин представник ПрАТ «ПРОСТО-страхування» просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 38812,13 грн. та судові витрати. В судовому засідання представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити з підстав зазначених в позові. Надав згоду на ухвалення заочного рішення на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 10.06.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк », та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLаЖГА00042615, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 19000 гривень, строком до 10.06.2014 року зі сплатою 15 відсотків річних за користування кредитними коштами. Проте [PERSON], несвоєчасно виконує зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, тому станом на 07.08.2015 року за ним рахується заборгованість по кредитному договору в сумі 46242,01 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути з нього судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.06.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк », та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLаЖГА00042615, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 19000 гривень, строком до 10.06.2014 року зі сплатою 15 відсотків річних за користування кредитними коштами . У відповідності до пп.2.5.2 кредитного договору відповідач(позичальник) зобов'язується не пізніше встановленої в графіку , поповнювати рахунок, вказаний в п.6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення грошових коштів через касу банку або безготівкоми перерахуванням , у сумах не менше за суму платежів встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 07.08.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 46242,01 грн., з яких 8365,64 грн. - заборгованість за кредитом , 1038,73 - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1099,93 грн.- заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом, 35737,71 - сплата штрафних санкцій (а.с.3-4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 46242,01 грн., а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 509,526,527,549 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 22.09.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-26511-220910, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 гривеньта на день укладання кредитного договору встановлено ліміт на рахунку в сумі 3500 гривень. Проте [PERSON] несвоєчасно виконує зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, тому станом на 28.11.2013 року за нею рахується заборгованість по кредитному договору в сумі 8095,93 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також стягнути з неї судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки відповідачки суду невідомі. За наявності згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.09.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-26511-220910 (а.с.6-8). Відповідно до пункту 1.3. вищевказаного договору, банк надає кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Відповідно до вказаного договору відповідачці відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 гривень та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт на рахунку в сумі 3500 гривень. У відповідності до договору відповідачка зобов'язана щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів та всю суму пені. Однак, відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 28.11.2013 року має прострочену заборгованість в сумі 8095,93 грн., з яких 4300,44 грн. - тіло кредиту , 1291,35 - прострочене тіло кредиту, 0,00 грн.- заборгованість за відсотками, 2504,14 - заборгованість за комісіями. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8095,93 грн., а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 509,526,527,549 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-430 позивачу належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. 40-річчя Жовтня с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказане майно належало спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія КР № 006505, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Кіровоградської області 30.10.1996 року на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації від 22.03.1996 року № 157-р та зареєстрованого 27.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5. Позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачами зобов'язань по сплаті коштів за надані комунальні послуги, у зв'язку з чим, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з них солідарно заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 5 078 грн. 96 коп. та судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки КП «Вишгородське бюро технічної інвенратизації» №1015 від 01 листопада 2016 року [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 14 січня 2009 року. Відтак відповідачі є споживачем комунальних послуг, які надаються ВРКП «Вишгородтепломережа» у вказаній квартирі. Розмір заборгованості відповідачів за надані комунальні послуги в період з березня 2014 року по лютий 2017 року, виходячи з поданих суду розрахунків, становить 5 078 грн. 96 коп. та сумнівів у суду не викликає. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами не укладався. Хоча відповідачі договору про надання комунальних послуг не укладали, разом з тим від них не відмовлялися. Відповідно до ст. 67 ЖК України власник зобов'язаний оплачувати комунальні послуги і несе відповідальність за зобов'язання, що випливають із права користування житлом. До того ж відповідачі, які є власниками зазначеної квартири, і споживачами комунальних послуг на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як такі, що їх отримують, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону мають їх своєчасно оплачувати. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачами порушено встановлені зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винних осіб, які мають сплатити суму боргу, про яку просить позивач. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов'язання. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань по сплаті коштів за надані йому житлово-комунальні послуги, які просить з нього стягнути в розмірі 2 586 грн. 88 коп. Представник позивача позов підтримав та пояснив, що в період з серпня 2008 року по січень 2015 року відповідач надані йому послуги не оплачував, а тому на нього слід покласти цивільну відповідальність по сплаті заборгованості. Посилаючись на дані обставини представник позивача, просив про задоволення позову. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є власником [ADDRESS] і споживачем комунальних послуг, що надаються Комунальним підприємством житлового і комунального господарства. Особовий рахунок відкрито на нього, з 05 серпня 1992 року він постійно зареєстрований у вказаній квартирі. Розмір заборгованості відповідача за надані комунальні послуги в період з серпня 2008 року по січень 2015 року, виходячи з поданих суду розрахунків, становить 2 586 грн. 88 коп. Хоча відповідач договору про надання комунальних послуг не укладав, разом з тим від них не відмовлявся і їх отримував. Відповідно до ст. 67 ЖК України власник зобов'язаний оплачувати комунальні послуги і несе відповідальність за зобов'язання, що випливають із права користування житлом. До того ж відповідач, який проживає у зазначеній квартирі, є споживачем комунальних послуг на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як той, що їх отримує, а тому відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону має їх своєчасно оплачувати. Дані обставини підтверджуються: · рішенням Вишгородської міської ради про встановлення вартості послуг на житлово-комунальні послуги №186 від 03 липня 2008 року; · розрахунком собівартості по окремим житлово-комунальним послугам; · рішенням Вишгородської міської ради про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території у м. Вишгороді №291 від 15 листопада 2012 року; · довідкою форми №3 від 26 червня 2014 року; · розрахунком за комунальні послуги від 19 січня 2015 року. Відповідачем порушено встановлені зобов'язання по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винної особи, який має сплатити суму боргу, про яку просить позивач. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов'язання. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань по сплаті коштів за надані комунальні послуги та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 563 грн. 78 коп. та судові витрати. Представник позивача в судовому засідання просив про задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є споживачем комунальних послуг, які надаються ВРКП «Вишгородтепломережа» в квартирі [ADDRESS]. Від укладання договору про надання послуг з централізованого опалення підготовленого позивачем згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач відмовився. Розмір заборгованості відповідача за надані комунальні послуги в період з 01 березня 2012 по 01 серпня 2013 року, виходячи з поданих суду розрахунків, становить 1 563 грн. 78 коп. та сумнівів у суду не викликає. Хоча відповідач договору про надання комунальних послуг не укладав, разом з тим від них не відмовся і їх отримував. Відповідно до ст. 67 ЖК України власник зобов'язаний оплачувати комунальні послуги і несе відповідальність за зобов'язання, що випливають із права користування житлом. До того ж відповідач, який проживає у зазначеній квартирі, є споживачем комунальних послуг на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як такий, що їх отримує, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону має їх своєчасно оплачувати. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем порушено встановлені зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винної особи, який має сплатити суму боргу, про яку просить позивач. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов'язання. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань по сплаті коштів за надані комунальні послуги, у зв'язку з чим просить стягнути з нього заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 8 799 грн. 05 коп. та судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки КП «Вишгородське бюро технічної інвенратизації» №670 від 26 червня 2017 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18 березня 1999 року. Відповідно до довідки Об'єднання власників житлового будинку «Дніпро» №79 від 03 липня 2017 року особистий рахунок на квартиру [ADDRESS] відкритий на [PERSON] Відтак відповідач є споживачем комунальних послуг, які надаються ВРКП «Вишгородтепломережа» у вказаній квартирі. Розмір заборгованості відповідача за надані комунальні послуги в період з жовтня 2014 року по лютий 2017 року, виходячи з поданих суду розрахунків, становить 8 799 грн. 05 коп. та сумнівів у суду не викликає. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами не укладався. Хоча відповідач договору про надання комунальних послуг не укладав, разом з тим від них не відмовлявся. Відповідно до ст. 67 ЖК України власник зобов'язаний оплачувати комунальні послуги і несе відповідальність за зобов'язання, що випливають із права користування житлом. До того ж відповідач, який є власником зазначеної квартири, і споживачами комунальних послуг на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як такий, що їх отримує, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону мають їх своєчасно оплачувати. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем порушено встановлені зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винної особи, яка має сплатити суму боргу, про яку просить позивач. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов'язання. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань по сплаті коштів за надані комунальні послуги, які просить з нього стягнути в розмірі 10 365 грн. 70 коп. Представник позивача позов підтримала та пояснила, що в період з 01 жовтня 2006 року по 01 жовтня 2012 року відповідач надані йому послуги не оплачував, а тому на нього слід покласти цивільну відповідальність по сплаті заборгованості. Посилаючись на дані обставини, представник позивача просила про задоволення позову. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і є споживачем комунальних послуг, що надаються ВРКП «Вишгородтепломережа» у зв'язку з тим, що він придбав вказану квартиру 15 вересня 2006 року у власність, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири. Від укладання договору про надання послуг з централізованого опалення від 01 жовтня 2011 року підготовленого позивачем згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач відмовився, про що є відповідна відмітка. Розмір заборгованості відповідача за надані комунальні послуги в період з 01 жовтня 2006 року по 01 жовтня 2012 року, виходячи з поданих суду розрахунків, становить 10 365 грн. 70 коп. та сумнівів у суду не викликає. Хоча відповідач договору про надання комунальних послуг не укладав, разом з тим від них не відмовся і їх отримував. Відповідно до ст. 67 ЖК України власник зобов'язаний оплачувати комунальні послуги і несе відповідальність за зобов'язання, що випливають із права користування житлом. До того ж відповідач, який є власником зазначеної квартири, є споживачем комунальних послуг на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як такий, що їх отримує, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону має їх своєчасно оплачувати. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем порушено встановлені зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винної особи, який має сплатити суму боргу, про яку просить позивач. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов'язання. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved