Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернувся в суд з позовом до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Посилається на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення в квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 54,90 кв.м. Між сторонами до 01.01.2006 існували фактичні договірні правовідносини, шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] . На виконання вимог законодавства, позивачем розроблено проект договору та направлено відповідачам, однак на пропозицію останні не відповіли. Послуги з постачання теплової енергії надавалися протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. З посиланням на відповідні норми, підтверджує порядок нарахування наданих послуг та проведення перерахунків і визначення вартості постачання теплової енергії, а також порядок оплати за надані послуги. Оскільки відповідачі, як споживачі, свої зобов`язання перед позивачем не виконали, а тому заборгували позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2018 по 31.08.2021 борг в сумі 18 449, 71 грн. Також, враховуючи, що відповідачі не відреагували на надіслане їх попередження, тим самим в добровільному порядку відмовилися погасити заборгованість, з посиланням на відповідні норми просить суд стягнути вищезазначену заборгованість солідарно з відповідачів, а також, у відповідності до ст. 625 ЦК України, стягнути солідарно інфляційні у розмірі 1767,49 грн. та 3 % річних - 741,58 грн. Також просить стягнути із відповідачів понесені судові витрати (а.с.1-13). Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 29.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 25.11.2021, яке відкладено на 21.12.2021, у зв`язку із неявкою сторін (а.с.20). У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача скерував до суду 21.12.2021 клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. Жодних заяв чи клопотань від них не надходило, про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позовну заяву не подали. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії та надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 54,90 кв.м., яка під`єднана до мережі централізованого опалення та обладнана приладами обігріву. Як було встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є власниками вказаної вище квартири, що підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №273947011 від 09.09.2021 (а.с.7). Як було встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за вказаною вище адресою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрацію та отриманою судом інформацією про зареєстроване місце їх проживання (а.с.8, 16, 18, 19). Разом із тим, як встановлено судом [PERSON] не значиться як зареєстрована за вказаною адресою, за якою надавалися послуги з постачання теплової енергії. Також не встановлено, що така квартира належить їй на праві власності (а.с. 17). Таким чином між позивачем та відповідачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виникли та існують фактичні договірні відносини, передбачені ст. 11 ЦК України шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] . Поряд із цим суду не надано доказів того, що вказані вище відповідачі отримуючи надані позивачем послуги не користуються ними за вказаною вище адресою, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачі, як власники та користувачі майна, є споживачами послуг які надаються позивачем та зобов`язані своєчасно сплачувати вартість таких послуг. Внаслідок несплати відповідачами послуг за отриману теплову енергію за період з 01.12.2018 року по 31.08.2021 року, утворилася заборгованість у розмірі 18 449 грн. 71 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 9). Також позивачем проведено на вищезазначену заборгованість та надано розрахунки 3% річних, що становить 741,58 грн. та заборгованість за індексом інфляції - 1767,49 грн. (а.с.10). Згідно повідомлення від 31.08.2021 №3, відповідача [PERSON] проінформовано про наявність заборгованості за оплату централізованого опалення та необхідність її погашення, інакше можливе примусове стягнення у судовому порядку та нарахування інфляційних і 3% річних (а.с. 6,11) В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Відповідно до ст.1 та ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. До житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно статті 9 вищезазначеного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 643/5280/15-ц (провадження № 61-35750св18) та Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» № 2633 IV від 02 червня 2005 року, споживач теплової енергії фізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Згідно статті 19 цього ж Закону, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату Теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Нарахування відповідачу за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення» № 630 від 21 липня 2005 року. Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» № 151 від 17 лютого 2010 року. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводилися згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг № 650 від 06.06.2014, № 146 від 17.10.2014, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015, № 1171 від 31.03.2015, № 969 від 09.06.2016, № 1536 від 28.12.2017. Оплата за надані послуги повинна здійснюватися відповідачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим згідно п.18 Постанови Кабінету України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Статтею 7 та 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Ст.ст. 64, 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг. За період часу з 01.12.2018 року по 31.08.2021 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , користувались послугами наданими позивачем з постачання теплової енергії, однак своєчасно не здійснювали оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у них утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 18 449,71 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачами будь-якими доказами спростований не був. Однак суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості із відповідача [PERSON] , оскільки із отриманої судом інформації, згідно довідки адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Чернівецькій області, остання не зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] , а інших належних доказів того, що вона є споживачем послуг суду не надано. Відповідно до повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго», відповідач [PERSON] був повідомлений про добровільну сплату заборгованості за теплову енергію у визначений термін, інакше МКП «Чернівцітеплокомуненерго» буде змушене звернутись до суду для примусового стягнення боргу з покладенням на боржників судових витрат. Даних про добровільну оплату заборгованості відповідачами матеріали справи не містять та суду не надано. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Положенням ч.1 ст. 901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Так, за змістом ст.625 Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку складеного МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на підставі ст. 625 ЦК України, за період з 01.12.2018 по 31.08.2021, втрати від інфляційних процесів становлять 1767, 49 грн., три відсотки річних від простроченої суми становить 741,58 грн. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги гуртуються на законі і підлягають до часткового задоволення, а тому з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у солідарному порядку необхідно стягнути на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 18449, 71 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 1767, 49 грн., три відсотки річних - 741,58 грн. При цьому у задоволенні позовних вимог до [PERSON] суд не знаходить підстав, а тому у цій частині позову слід відмовити. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн. по 756 грн. 67 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial