Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Представник позивача у травні 2017 р. звернувся із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29.08.2015 р. приблизно о 06:00 в м. Києві по вул. Вокзальній, 83/2 відповідач, що керувала автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER], здійснила наїзд на перешкоду, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з [NUMBER], автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER], пошкоджено автомобіль «Івеко» д.н.з. [NUMBER], «Тойота» д.н.з. [NUMBER], «Тойота» д.н.з. [NUMBER]. Позивачу, як власнику автомобіля «Мерседес» д.н.з [NUMBER], відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03.09.2015 р., завдано матеріальну шкоду в розмірі 364 131,21 грн. Сторонами досягнуто домовленість щодо досудового врегулювання відшкодування шкоди, відповідач визнала свій обов'язок відшкодувати шкоду на суму 360 000,00 грн. та частково відшкодувала шкоду на суму 147 600,00 грн. Іншу частину відшкодування шкоди на суму 212 400,00 грн. відповідачем відшкодовано не було. Позивачу також заподіяно моральну шкоду, що полягає в порушенні нормального режиму життя, відсутність можливості користуватися пошкодженим автомобілем, погіршення матеріального становища родини, виникнення фінансових труднощів. А тому позивач просить стягнути з відповідача шкоду, з урахуванням вартості звіту, в розмірі 216 531,21 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 30.05.2018 р. відкрито провадження у справі. 03.07.2018 р. за згодою представників сторін підготовче засідання було розпочато та завершено, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, зазначив, що 14.12.2015 р. відповідач в повному обсязі розрахувалась з позивачем , сплативши останньому 147 600,00 грн. в якості відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль, 28.12.2015 позивачу також виплачено страхове відшкодування на суму 38 389,10 грн. Вартість проведених експертиз здійснювалась за рахунок відповідача. Проте, в судових дебатах представник відповідачки зазначив, що позов визнає частково на суму 185 989 грн. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію трансопртного засобу від 17.11.2012 (а.с. 42). 29.08.2015 р. приблизно о 06:00 в м. Києві по вул. Вокзальній, 83/2 [PERSON] керувала автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп'яніння, здійснила наїзд на перешкоду, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з [NUMBER], автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER], пошкоджено автомобіль «Івеко» д.н.з. [NUMBER], «Тойота» д.н.з. [NUMBER], «Тойота» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2015 р. (а.с. 6-7), залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва в цій частині (а.с. 9-13), [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03.09.2015 р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ МВ Sprinter 313 CDI д.н.з. [NUMBER] становить 364 131,21 грн. (а.с. 14-28). В судовому засіданні свідок [PERSON], допитаний за клопотанням відповідача, який є оцінювачем колісних транспортних засобів, підтвердив складений та підписаний ним Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 03.09.2015 р. Утилізаційна вартість автомобіля МВ Sprinter 313 CDI д.н.з. [NUMBER] становить 132 386,66 грн., відповідно до висновку звіту №1406-зал від 14.06.2016 р. (а.с. 71-72). Встановлено, що 14.12.2015 р. відповідач сплатила сину позивачки - [PERSON] в якості відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль Мерседес» д.н.з [NUMBER] 147 600,00 грн., що особисто підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] (а.с. 89). При цьому, судом встановлено, що позивач на підставі страхового акту від 22.01.2016 р. отримала страхове відшкодування від ПАТ «АХА страхування», страхувальником за яким є відповідач, що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2016 р. на суму 38 389,10 грн. (а.с. 67-70, 115). Встановлено, що вартість автомобіля «Мерседес» д.н.з [NUMBER] після ДТП, яка мала місце 29.08.2015 р. становить 177 770,00 грн. (а.с. 114). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). За вимогами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином, в судовому засіданні достовірно було встановлено, що внаслідок ДТП автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження, у зв»язку з чим вартість матеріального збитку становить 364 131,21 грн., з яких відповідачкою позивачці [PERSON] сплачено 147 600 грн. та страховиком сплачено 38 389,00 грн., у зв»язку з чим залишок матеріального збитку становить 178 142,11 грн., який підлягає примусовому стягненню з відповідачки. Крім того, суд приймає до уваги те, що в судових дебатах представник відповідачки визнав позов частково на суму 185 989 грн. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди. Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім'ї чи близьких родичів або у зв'язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. В підтвердження завдання моральної шкоди позивач посилається на порушення нормального режиму життя, душевні страждання, хвилювання через пошкоджений автомобіль, погіршення матеріального стану родини. У зв»язку з чим суд вважає можливим та достатнім розміром відшкодування моральної шкоди, розмір якої буде становити 10 000 грн. Вимога щодо відшкодування вартості проведеного звіту задоволенню не підлягає, оскільки стороною позивача не надано доказів оплати таких послуг. Відповідно до ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Тобто, законодавець пов'язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з здійсненням даних витрат стороною у справі. З договору №149/3-1-03-2017 про надання юридичних послуг від 30.03.2017р., відповдіно до п. 5.2 визначено, що оплата за даним договором перераховується замовником на рахунок виконавця авансом до початку вирішення справи в судовому порядку в розмірі 15 000,00 грн. (а.с. 49-53). Проте, в матеріалах справи відсутні докази перерахування коштів в сумі 15 000,00 грн. на рахунок ТОВ «ЮК «Міллер». Дані докази не були надані під час розгляду справи, а тому вимоги позову щодо стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, позовні вимоги доведені частково, оскільки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню

Outcome: partial