Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «[PERSON] страхування» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 2827,69 грн., оскільки позивачем відшкодовано шкоду завдану відповідачем дорожньо-транспортною пригодою, а тому в нього виникло право зворотної вимоги до відповідача. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю їхнього представника, підтримання позову та про не заперечення проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 01 квітня 2016 року близько 20:00 години [PERSON], керуючи транспортним засобом Рута 22, державний номер [NUMBER] в місті [PERSON] по дворовій території будинку №5/6 по вулиці Лагерне поле, починаючи рух заднім ходом був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб Вольво, державний номер CV378МК, який стояв позаду та наїзд на транспортний засіб ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER],який належав [PERSON], який також знаходився позаду нього, після чого транспортний засіб продовжив самовільний рух та здійснив контактування з металевою конструкцією. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2016 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт. На підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 05.04.2016 р., а також складеного позивачем 29.04.2016 р. страхового акту\~№ АЕ/6318146-1-1, розрахунку страхового відшкодування від 29.04.2016 р. та згідно платіжного доручення № 17702 від 13.05.2016 р. ПрАТ «[PERSON] страхування» виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 2827 грн. 69 коп. (а.с. 5,6,7,13-17). Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, шляхом направлення регресної вимоги про відшкодування шкоди, відповідно до якого [PERSON] пропонувалось у добровільному порядку повернути затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 2827,69 грн., але зазначена шкода відповідачем не була відшкодована, Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За положеннями п.п. 38.1.1 «а» п. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~1188\~Цивільного кодексу\~України,\~шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 статті 1187 цього Кодексу передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги те, що відповідачем з його вини заподіяна шкода майну [PERSON]. у результаті дорожньо-транспортної пригоди, та зважаючи на здійснення позивачем виплати відшкодування потерпілій особі, то в позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача з відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, тому позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.. На підставі ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved