Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, уточнивши який, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 271112-КЛВ від 27 листопада 2012 року у розмірі 53136,33 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 27 листопада 2012 року між ПАТ «[PERSON] Дніпро» та юридичною особою Приватним підприємством «А-С БУД» був укладений кредитний договір № 271112-КЛВ, відповідно до умов якого позичальнику було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування 200000 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 27 листопада 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобовязань ПП «А-С БУД» за зазначеним кредитним договором, між ПАТ «[PERSON] Дніпро» та [PERSON] було укладено договір поруки № 271112-КЛВ-П, відповідно до якого поручитель зобовязалася солідарно відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобовязань, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, за кредитним договором.Позивач свої зобовязання за кредитним договором № 271112-КЛВ від 27 листопада 2012 року виконав, надавши ПП «А-С БУД» кошти у гривні в межах ліміту кредитування 200000 грн. шляхом перерахування з поточного рахунку за платіжним дорученням позичальника. Проте, позичальник вказаний кредит повернув частково та станом на 23.07.2017 року перед банком існує заборгованість у розмірі 53136,33 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення ПАТ «[PERSON] Дніпро» з даним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимоги наполягав, посилаючись на обставини, вкладені в позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що рішенням господарського суду Одеської області стягнуто з ПП «А-С БУД» заборгованість за кредитним договором. Крім того, виконання рішення розстрочено, складено графік погашення заборгованості, у строк до 15 березня 2017 року заборгованість має бути погашена в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та платити проценти. Як встановлено у судовому засіданні, 27 листопада 2012 року між ПАТ «[PERSON] Дніпро» та юридичною особою Приватним підприємством «А-С БУД» був укладений кредитний договір № 271112-КЛВ, відповідно до умов якого позичальнику було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування 200000 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 27 листопада 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 7-15). Відповідно до п. 1.4 кредитного договору процентна ставка за користування кредитами встановлюється у розмірі 25% річних. Сторони домовились, що у разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору до дня фактичного повернення кредиту позичальником встановлюється у розмірі 30 % річних за користування кредитними ресурсами, що надані в гривні. Сума заборгованості за кредитом, що не сплачена позичальником у визначений цим договором термін, наступного робочого дня вважається простроченою. Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне погашення одержаного кредиту, а також процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової стави Національного банку України, що діяла у період такого прострочення, від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам. Позивач свої зобовязання за кредитним договором № 271112-КЛВ від 27 листопада 2012 року виконав, надавши ПП «А-С БУД» кошти у гривні в межах ліміту кредитування 200000 грн. шляхом перерахування з поточного рахунку за платіжним дорученням позичальника, що підтверджується випискою з поточного рахунку позичальника. Однак у встановлений кредитним договором термін ПП «А-С БУД» свої зобовязання не виконав кредит повернув частково, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 23.01.2017 року існує заборгованість у розмірі 53136,33 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 28958,29 грн., заборгованість по процентам 16258,22 грн., пеня за несплаченим кредитом 4892,78 грн., пеня за несплаченими процентами 3027,05 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Рішенням Господарського суду Одеської області від 13 липня 2016 року стягнуто з Приватного підприємства «А-С БУД» (вул. Разумовська, буд. 29, м. Одеса, 65091; вул. Комсомольська, буд. 21, с. Мирне, Біляївський р-н, Одеська обл., 67652, [PERSON], код 35406291) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Дніпро» (вул. Мечникова, 3, м. Київ, 01601, вул. Семена Скляренка, 5, офіс 411- Б, 4 поверх, м. Київ, 04073, код 14352406) 63000 (шістдесят три тисячі) грн. 00 коп. боргу по кредиту, 35900 (тридцять пять тисяч девятсот) грн. 17 коп. боргу по процентам, 4892 (чотири тисячі вісімсот девяносто дві) грн. 78 коп. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату кредиту, 3534 (три тисячі пятсот тридцять чотири) грн. 77 коп. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату процентів, та 1609 (одну тисячу шістсот девять) грн. 92 коп. судового збору з розстроченням виконання рішення суду згідно з наступним графіком: - до 15.07.2016 11925,30 грн.; - до 15.08.2016 11925,30 грн.; - до 15.09.2016 11925,30 грн.; - до 15.10.2016 11925,30 грн.; - до 15.11.2016 11925,30 грн.; - до 15.12.2016 11925,30 грн.; - до 15.01.2017 11925,30 грн.; - до 15.02.2017 11925,30 грн.; - до 15.03.2017 11925,32 грн. та судовий збір у розмірі 1609,92 грн. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином факт наявності кредитних зобовязань між ПАТ «[PERSON] кредит Дніпро» та ПП «А-С БУД», умови договору та порядок його виконання, наявність заборгованості станом на момент ухвалення рішення не підлягають доказуванню, оскільки вже були встановленими судовим рішенням, яке набрало законної сили. У теперішній час предметом позову, який заявляє представник позивача, є вимога до [PERSON], яка змінила прізвище на «Матвєєва», про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 112), як поручителя, про стягнення із неї заборгованості, яка виникла у ПП «А-С БУД» у звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобовязань ПП «А-С БУД» за кредитним договором, 27 листопада 2012 року між ПАТ «[PERSON] Дніпро» та [PERSON] було укладено договір поруки № 271112-КЛВ-П, відповідно до якого поручитель зобовязалася солідарно відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобовязань, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, за кредитним договором. Згідно п. 3.3 кредитного договору поручитель відповідає солідарно і в повному обсязі за зобовязаннями позичальника перед кредитором, що витікають з кредитного договору, а саме: у разі невиконання позичальником вказаних зобовязань, поручитель повинен повністю погасити наявну заборгованість, в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж терміни, що і позичальник. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а ч.2 цієї ж статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає, що одночасне ухвалення рішень про стягнення всієї суми заборгованості як з боржника, так і з поручителя в різних провадженнях призведе до дисбалансу між правами кредитора та обовязками поручителя та боржника, оскільки кредитор згідно судових рішень матиме право на стягнення суми заборгованості в подвійному розмірі (як з боржника, так і з поручителя). Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що рішення господарського суду Одеської області від 13 липня 2016 року виконується, що підтвердили сторони у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed