Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що 14 травня 2019 року о 14 год. 50 хв. в м. Черкаси, по про-ту Хіміків, 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ореl» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час цієї пригоди було завдані механічні пошкодження автомобілю марки «Dacia» державний номерний знак [NUMBER] . На момент, коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2522-18-00051 від 22.06.2018 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Dacia» державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Згідно з постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2019 року у справі № 712/6896/19, яка набрала законної, відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2522-18-00051 від 22.06.2018 року звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Заява було розглянуто, та на підставі: акту огляду транспортного засобу від 15.05.2019 року; додаткового огляду транспортного засобу від 18.06.2019 року; рахунку-фактури №125 від 23.05.2019 року; рахунку № АК0000035 від 30.05.2019 року; ремонтної калькуляції № ЦРКА-3357 від 09.07.2019 року; страхового акту № ЦРКА-3357 від 10 липня 2019 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 10 липня 2019 року. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2522-18-00051 від 22.06.2018 року виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Dacia» державний номерний знак [NUMBER] в розмірі: 12328 (дванадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень 00 копійок (копія платіжного доручення № 17287 від 11.07.2019 року додається) та 23190 (двадцять три тисячі сто дев`яносто) гривень 00 копійок (копія платіжного доручення № 17288 від 11.07.2019 року додається), а разом: 12 328 (дванадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень 00 копійок + 23 190 (двадцять три тисячі сто дев`яносто) гривень 00 копійок = 35 518 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок. Позивачем було отримано інформацію, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом № АМ/4151727, який покрив суму збитків позивача в розмірі 22109 (двадцять дві тисячі сто дев`ять) гривень 20 копійок. Таким чином, в межах ліміту, а також з урахуванням зносу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом № АМ/4151727 було виплачене страхове відшкодування на користь позивача в розмірі 22109 (двадцять дві тисячі сто дев`ять) гривень 20 копійок (копія платіжного доручення № ЗР094719 від 01.11.2019 року додається). Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає: 35 518 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок - 22109 (двадцять дві тисячі сто дев`ять) гривень 20 копійок - 13 408 (тринадцять тисяч чотириста вісім) гривень 80 копійок. Просять стягнути з відповідача - [PERSON] , [ADDRESS] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», код ЄДРПОУ 30859524, 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана 32, Літ. А, п/р [NUMBER] в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, виплачене страхове відшкодування в розмірі 13 408 (тринадцять тисяч чотириста вісім) гривень 80 копійок та витрати сплаченого судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Згідно з частиною 1 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2019 року о 14 год. 50 хв. в м. Черкаси, по проспекту Хіміків, 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ореl» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час даної пригоди було завдані механічні пошкодження автомобілю марки «Dacia» державний номерний знак [NUMBER] . На момент, коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2522-18-00051 від 22.06.2018 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Dacia» державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Згідно з постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2019 року у справі № 712/6896/19, яка набрала законної, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2522-18-00051 від 22.06.2018 року звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Заява було розглянуто, та на підставі: акту огляду транспортного засобу від 15.05.2019 року; додаткового огляду транспортного засобу від 18.06.2019 року; рахунку-фактури №125 від 23.05.2019 року; рахунку № АК0000035 від 30.05.2019 року; ремонтної калькуляції № ЦРКА-3357 від 09.07.2019 року; страхового акту № ЦРКА-3357 від 10 липня 2019 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 10 липня 2019 року., позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2522-18-00051 від 22.06.2018 року виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Dacia» державний номерний знак [NUMBER] в розмірі: 12328 (дванадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень 00 копійок (копія платіжного доручення № 17287 від 11.07.2019 року) та 23190 (двадцять три тисячі сто дев`яносто) гривень 00 копійок (копія платіжного доручення № 17288 від 11.07.2019 року), а разом: 12 328 (дванадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень 00 копійок + 23 190 (двадцять три тисячі сто дев`яносто) гривень 00 копійок = 35518 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок. Позивачем було отримано інформацію, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом № АМ/4151727, який покрив суму збитків позивача в розмірі 22109 (двадцять дві тисячі сто дев`ять) гривень 20 копійок. Таким чином, в межах ліміту, а також з урахуванням зносу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом № АМ/4151727 було виплачене страхове відшкодування на користь позивача в розмірі 22109 (двадцять дві тисячі сто дев`ять) гривень 20 копійок (копія платіжного доручення № ЗР094719 від 01.11.2019 року). Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає: 35 518 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок - 22109 (двадцять дві тисячі сто дев`ять) гривень 20 копійок - 13 408 (тринадцять тисяч чотириста вісім) гривень 80 копійок. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик особи, яка завдала шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість особи, яка завдала шкоди, у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з приписами частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, не спростовані відповідачем і ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved