Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - АТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до суду з вказаним вище позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 31.01.2011 року між АТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_ЖГ00010484, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 10.000,00 грн. під 20 % річних, строком до 31.01.2014 року. Підписавши Кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, Відповідачка систематично порушувала свої зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами в розмірі 29.508,54 грн. Також, 04.07.2011 року між АТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLаЖГА00049221, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 18.500,00 грн. під 10 % річних, строком до 04.07.2014 року. Підписавши вищевказаний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, Відповідачка систематично порушувала свої зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами в розмірі 56.093,28 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд про стягнення вказаної кредитної заборгованості з [PERSON] В судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Представник позивача, до суду, до судового засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. 31.01.2011 року між АТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № BL_ЖГ00010484, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 10.000,00 грн. під 20 % річних, строком до 31.01.2014 року. Пунктом 1.6. Кредитного договору передбачено щомісячна комісія за обслуговування кредиту відповідача в розмірі 1,5 % від суми кредиту - 323,75 грн. 04.07.2011 року між АТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № BLаЖГА00049221, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 18.500,00 грн. під 10 % річних, строком до 04.07.2014 року. Пунктом 1.6. Кредитного договору передбачено щомісячна комісія за обслуговування кредиту відповідача в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідно до п. 3.3 вищевказаних кредитних договорів, Позичальник зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, однак всупереч умовам Кредитного договору тривалий час не здійснює погашення кредиту. Через неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань перед Позивачем по Кредитним договорам розмір заборгованості, що виникла перед Банком, станом на 29.01.2014 року складає 29.508,54 грн. - Кредитний договір № BL_ЖГ00010484, а по Кредитному договору № BLаЖГА00049221, станом на 10.12.2013 року - 56.093,28 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Пунктом 4.3. Кредитних договорів передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості, Позичальник (Відповідач) сплачує Банку (Позивачу) пеню за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також, ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 856,02 грн. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-60, 79, 88, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, -

Outcome: approved