Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 20 лютого 2000 року померла мати позивача [PERSON], яка проживала та була зареєстрована [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 06 квітня 1999 року секретарем виконкому Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області за реєстровим № 87, згідно з яким належне їй майно заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дочка спадкодавиці [PERSON] померла в 2004 році, син спадкодавиці [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавиці правовстановлюючого документа на будинок, та запропоновано звернутися до суду. Позивач просить суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку по вул. Акацієва, 9 в с. Лісовичі Таращанського району Київської області та визнати за ним право власності на зазначений спадковий житловий будинок. У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, але подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає повністю і не заперечує щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 20 лютого 2000 року померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована [INFO]. (а.с. 7). За своє життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 06 квітня 1999 року секретарем виконкому Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області за реєстровим № 87, згідно з яким належне їй майно заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Дочка спадкодавиці [PERSON] померла 14 жовтня 2004 року про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-БК № 523751(а.с.29). Син спадкодавиці [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача (а.с. 12). Після відкриття спадщини померлої [PERSON], позивач звернувся до нотаріуса з заявою щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватися у судовому порядку. За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.\~\~ Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 21 липня 2016 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. Акацієва, 9 в с. Лісовичі Таращанського району Київської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавиці на вказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. (а.с. 13) Той факт, що вказаний житловий будинок належав на праві власності [PERSON] підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Лісовицької сільської ради від 25.07.2016 р. за № 816/02-31 та виписками із погосподарських книг за 1991-1995, 1996-2000 р.р.(а.с. 14-16). За даними технічного паспорта на житловий будинок по вул. вул. Акацієва, 9 в с. Лісовичі Таращанського району Київської області у господарстві спадкодавиці є житловий будинок, сарай з прибудовою, погріб загальною вартістю 129 888 гривень. (а.с.17-21). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved