Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації №797/2011-р від 23.09.2011 року Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам за межами населеного пункту с.Яхнівці на території Яхновецької сільської ради, в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, із земель державної форми власності сільськогогосподарського призначення, за межами населеного пункту на території Яхновецької сільської ради [PERSON] та визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-257-СГ від 12.06.2015 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Позов обгрунтовується тим, що на підставі оскаржуваних розпорядження та наказу, отримана [PERSON] земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства з кадастровим №6820989400:04:008:0004 відноситься до земель резервного фонду, її передача у власність цій особі відбулася з порушенням вимог ст.ст.25, 33, 78, 116, 118 Земельного кодексу України та п.7 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, оскільки [PERSON] не є і ніколи не був працівником державних та комунальних закладів, підприємств та організацій культури, освіти та охорони здоров'я Яхновецької сільської ради, чи особою, яка була раніше зайнята в соціальній сфері на селі, або яка раніше проживала або працювала на териорії сільської ради та під час розпаювання земельних ділянок не реалізувала свого права на приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Оскаржуваними рішеннями порушено інтереси держави, оскільки з державної власності протиправно вибула земельна ділянка, яка не могла бути передана у власність [PERSON] У судовому засіданні прокурор позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представники відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області позов не визнали повністю, посилаючись на те, що діюче законодавство не містить обмежень, щодо надання земельних ділянок громадянам, які не працюють і не проживають на території, де їм надається земельна ділянка, крім того, була дотримана передбачена ЗК Україна процедура надання земельної ділянки, а обмеження кола осіб, що мають право на приватизацію, є неконституційним. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.63), заяви про відкладення розгляду справи не подавав, що є підставою для розгляду справи без його участі на підставі наявних у справі матеріалів. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що розпорядженням голови [PERSON] райдержадміністрації №797/2011-р від 23.09.2011 року Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам за межами населеного пункту с.Яхнівці на території Яхновецької сільської ради надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с.Яхнівці Яхновецької сільської ради Волочиського району. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-257-СГ від 12.06.2015 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6820989400:04:008:0004) для ведення особистого селянського господарства на території Яхновецької сільської ради Волочиського району за межами с.Яхнівці. На вказану земельну ділянку відповідачем право власності не реєструвалося. Згідно з ч.ч.1,2 ст.78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 1 ст.33 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. В силу ч.1 ст.116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. У відповідності до п.12 розділу Х Перехідні положення ЗК України, що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земль, зазначених в абзаці 3 цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади). Частинами 6,7,9 ст.118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київької чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходеженням земельної ділянки. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч.1 ст.125 ЗК України). Частиною 1 ст.6 Закону України Про місцеві державні адміністрації (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на виконання Конституції України, законів України, , актів Президента україни, щорічного послання Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів накази. Відповідно до ч.ч.1, 4, 9, 10 ст.25 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі 15 % площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Пунктом 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогогосподарських підприємств або які переселяються у сільску місцевість для постійного проживання. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що резервний фонд земель, який створюється в процесі приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, підлягає перерозподілу в першу чергу між працівниками державних і комунальних закладів, підприємств та організацій освіти, культури, охорони здоров'я та пенсіонерів з їх числа, що проживають у сільській місцевості. Земельна ділянка площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка передана у приватну власність [PERSON] на території Яхновецької сільської ради за межами с.Яхнівці, відноситься до земель резервного фонду, що підтверджується матеріалами справи (а.с.18,21,28-30) та поясненнями представника [PERSON] РДА. Відповідач [PERSON] не був членом членом КСП Полісся с.Яхнівці, інших сільськогосподарських формувань на території Яхновецької сільської ради, не був працівником соціальної сфери, не зайнятий у соціальній сфері села, не проживав і не проживає на території сільської ради та не переселявся у сільську місцевість для постійного проживання, а тому не має права на отримання такої земельної ділянки з резервного фонду. Доводи представників відповідачів про те, що земельне законодавство не містить обмежень щодо місця реєстрації громадян при безоплатній приватизації ними земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а обмеження кола осіб, що мають право на приватизацію є не конституційним, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки ст.14 Конституції України встановлено, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статті 22, 81, 116, 118, 121, 122 ЗК України, на які посилаються представники відповідачів, регулюють загальний порядок надання у власність громадян земельних ділянок і не регулюють перерозподілу та використання створеного у процесі приватизації резервного фонду земель сільської ради. За таких обставин, оскаржуване розпорядженням голови адміністрації в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] з резервного фонду Яхновецької сільської ради Волочиського району прийнято з порушенням вказаних раніше норм законодавства, а тому його слід визнати незаконним і скасувати в частині [PERSON] Визнання незаконним та скасування вказаного розпорядження є підставою для визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-257-СГ від 12.06.2015 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, який є похідним від зазначеного вище розпорядження. Проаналізувавши наведені норми матеріального права, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги прокурора є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути в рівних частках сплачений судовий збір.

Outcome: approved