Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Представник позивача звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення переплати бюджетних коштів, в обґрунтування якої зазначила, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , 15 жовтня 2014 року звернувся до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи. Після цього, 15 жовтня 2014 року відповідачка звернулася до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У період звернення відповідачка мала наступний склад сім`ї: окрім заявниці, ще чоловік [PERSON] , [INFO] , який не є внутрішньо переміщеною особою, донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Рішенням від 16 жовтня 2014 року відповідачці було призначено допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України на період з 16 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року в розмірі 2210,00 грн.; з 24 квітня 2015 року по 23 жовтня 2015 року в розмірі 2210,00 грн.; з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року в розмірі 2210,00 грн.; з 05 травня 2016 року по 28 жовтня 2016 року в розмірі 2210,00 грн.; з 29 жовтня 2016 року по 04 листопада 2016 року в розмірі 2210,00 грн. (розпорядження на подовження допомоги переміщеним особам на проживання на період до 6 місяців); з 07 листопада 2016 року по 06 травня 2017 року в розмірі 2210,00 грн.; з 11 травня 2017 року по 10 листопада 2017 року в розмірі 2210,00 грн.. Останнє звернення відповідачки до установи уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» з заявою щодо призначення допомоги відбулося 15 листопада 2017 року. При перевірці інформації, наданої відповідачкою в заявах, щодо відсутності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, було з`ясовано, що заявниця [PERSON] є власницею ј квартири за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, в ході перевірки позивачем було встановлено, що на дату подання заяви від 15 листопада 2017 року відповідачка володіла житлом, у зв`язку з чим остання, на підставі п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зміни до якого були внесені Постановою КМУ № 370 від 31 травня 2017 року, який набрав чинності 03 червня 2017 року, з 03 червня 2017 року, втратила право на отримання щомісячної адресної допомоги. Позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 03 червня 2017 року по 10 листопада 2017 року, розмір якої склав 11639,34 грн. 06 лютого 2018 року відповідачка написала заяву щодо добровільного повернення надміру сплачених коштів по вищевказаній допомозі протягом шести місяців, однак фактично сплатила 200,00 грн. у березні 2018 року. У зв`язку з тим, що суму надмірно отриманих коштів відповідачкою не було погашено, позивач просить стягнути з [PERSON] суму надміру сплачених державних коштів за період з 03 червня 2017 року по 10 листопада 2017 року, у розмірі 11439,34 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні пояснив, що відповідачці сплачено надміру державні кошти за період з 03 червня 2017 року по 10 листопада 2017 року в розмірі 11639,34 грн., з яких відповідачкою в березні 2018 року добровільно відшкодовано 200,00 грн., а не сплачену суму просив стягнути з відповідачки. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином. Проте, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності. Щодо позовних вимог Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про стягнення з неї переплати бюджетних коштів заперечила, оскільки на момент написання нею заяви щодо призначення їй допомоги недостовірної інформації не було. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд приходить до висновку, що позов про стягнення переплати бюджетних коштів задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та її неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, фактичне місце мешкання яких [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 09 серпня 2019 року, рішенням про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 31 січня 2018 року. (а.с. 34, 9) Відповідачка [PERSON] зверталася до Управління СЗН із заявами про призначення допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 16 жовтня 2014 року по 10 листопада 2017 року. (а.с.28) Відповідачка, крім іншого, зверталася в Управління з відповідними заявами: - від 30 жовтня 2015 року, рішенням позивача від 04 листопада 2015 року допомогу призначено на період з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року в розмірі 2210,00 грн. щомісячно (а.с.25); - від 05 травня 2016 року (а.с.20), рішенням позивача від 13 травня 2016 року допомогу призначено на період з 05 травня 2016 року по 28 жовтня 2016 року в розмірі 2210,00 грн. щомісячно (а.с.24); - від 07 листопада 2016 року (а.с.23), рішенням позивача від 23 листопада 2016 року допомогу призначено на період з 07 листопада 2016 року по 06 травня 2017 року в розмірі 2210,00 грн. щомісячно (а.с.22); - від 11 травня 2017 року (а.с.26), рішенням позивача від 29 травня 2017 року допомогу призначено на період з 11 травня 2017 року по 10 листопада 2017 року в розмірі 2210,00 грн. щомісячно (а.с.21). Рішенням Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про відмову в наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 31 січня 2018 року [PERSON] не було призначено допомогу їй та її дітям [PERSON] та [PERSON] , як переміщеним особам на проживання, у зв`язку з тим, що сім`я володіє житловим приміщенням не на тимчасово окупованій території України та не в зоні АТО. (а.с. 9). Згідно розпорядження від 25 січня 2018 року [PERSON] було закрито о/р 602854 з 01 лютого 2018 року, допомогу виплачено включно по 10 листопада 2017 року. (а.с. 10) Відповідно до абз.1 п.1 постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, про затвердження Порядку оформлення і видачу довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ст. 2 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 01\~жовтня 2014\~року №\~505 було затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога). Пунктом 2 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, було встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно п. 3 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) 884,00 гривні на одну особу (члена сім`ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб 442,00 гривні на одну особу (члена сім`ї). Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 370\~від 31\~травня 2017\~року «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 і від 22 вересня 2016 року № 646» абзац другий пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг було викладено в новій редакції, а саме визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Зазначені зміни набрали чинності 03 червня 2017 року. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, виплата допомоги відповідачці здійснювалася і після набрання чинності зазначеною нормою. Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради було зроблено запит для отримання відомостей щодо наявності відомостей в Державних реєстрах про нерухоме майно, яке перебуває у власності заявниці [PERSON] та членів її родини. Згідно інформації № 105580359 від 29 листопада 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта фізична особа за реєстраційним номером облікової картки платника податків [NUMBER] (чоловіка відповідача [PERSON] ) на підставі договору купівлі-продажу від 15 лютого 2008 року має у власності нерухоме майно, а саме житловий будинок з житловою прибудовою та надвірними побудовами в м. Донецьк Донецької області, на яке на підставі договору іпотеки від 15 лютого 2008 року було накладено заборону відчуження. (а.с.16-17) Згідно інформації № 105579741 від 29 листопада 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, фізична особа за реєстраційним номером облікової картки платника податків [NUMBER] (відповідачка [PERSON] ) на підставі договору міни від 30 липня 1999 року має у власності нерухоме майно, а саме ј частку квартири [ADDRESS] , на яку, на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління у м. Донецьку про відкриття виконавчого провадження від 02 липня 2010 року, було накладено арешт. (а.с.13-15) Таким чином, судом встановлено, що в відповідачки у приватній власності є частка житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої позивачем копії довідки-розрахунку за період надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 03 червня 2017 року по 10 листопада 2017 року було надмірно виплачено кошти в сумі 11639,34 грн. (а.с. 28). Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради було вручено 06 лютого 2018 року [PERSON] під власний підпис, повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим виплатам допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у сумі 11639,34 грн. (а.с. 7). 06 лютого 2018 року [PERSON] у своїй заяві зобов`язалася внести вищевказану суму переплати по адресній допомозі внутрішньо переміщеній особі за період з 03 червня 2017 року по 10 листопада 2017 року на рахунок Управління протягом 6 місяців. (а.с.8) Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачкою, останньою було сплачено на користь позивача суму в 200,00 грн. Проте, як зазначив позивач в позовній заяві, відповідачкою добровільно сума в розмірі 11439,34 грн. відшкодована не була. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 9\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. За змістом пункту 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Разом з тим, суд не погоджується з твердженнями позивача, що відповідачкою суми державної допомоги були отримані безпідставно та з розрахунком таких сум, у зв`язку з наступним. Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку за період надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 03 червня 2017 року по 10 листопада 2017 року [PERSON] було надмірно виплачено кошти в сумі 11639,34 грн. (а.с. 28). При зверненні 11 травня 2017 року відповідачкою з заявою до Управління СЗН про призначення допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі якої було прийнято рішення УСЗН від 29 травня 2017 року, яким допомогу призначено на період з 11 травня 2017 року по 10 листопада 2017 року, надала всі достовірні відомості про відсутність у неї чи членів сім`ї житлового приміщення, з огляду на те, що зміни до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг набрали чинності 03 червня 2017 року. Виплати по Рішенню УСЗН від 29 травня 2017 року позивачем припинено не було, дане рішення не було скасоване. Як вже зазначалось вище, відповідно до приписів п. 4 ч. 2 ст.\~9 Закону України «Про забезпечення\~прав і\~свобод внутрішньо\~переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Згідно аналізу зазначеної норми закону, відшкодуванню підлягають витрати внутрішньо переміщеною особою лише у разі виявлення у заяві завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік. Тобто, у заяві відповідачки [PERSON] від 11 травня 2017 року завідомо неправдивих відомостей надано не було, а тому виплати по рішенню УСЗН від 29 травня 2017 року за період з 03 червня 2017 року по 10 листопада 2017 року відшкодуванню не підлягають. Відповідно до частини першої статті 1212\~ЦК\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з вимогами статті 1215\~ЦК\~України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;\~ 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed