Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача, [PERSON] на користь Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» суму заборгованості в розмірі 6429,45 грн., яка складається з 4120,45 грн. простроченої суми по кредиту, по січень 2018 року 2309,00 грн. заборгованість по відсоткам та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою від 06.02.2018 року провадження у справі відкрито з подальшим розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем не було подано відзив на позов протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень ч.1 ст.278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило, відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 18.11.2016 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту ПС №538, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 6500,00 грн., під 54% річних, загальним строком користування 12 місяців, з обовязком погасити кредит до 18.11.2017 року. У відповідності до п.3.3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок позивача не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п.4.2 договору протягом дії кредитного договору або до повного погашенні заборгованості по кредиту відповідач зобовязується отримувати пенсію у Лозівському відділенні АТ «Ощадбанк» та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищевказаному банку протягом 12 місяців, починаючи з наступного місяця після укладання кредитного договору. Оскільки п.3.3 договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то відповідач скористався цим правом 06.12.2016 року уклав довгострокове доручення вкладника на списання коштів на користь позивача щомісячних траншів по кредиту протягом 12 місяців по 715 грн. (а.с.9,10). З довідок про стан заборгованості по кредиту за договором споживчого кредиту ПС №538 від 18.11.2016 року, наданого позивачем вбачається, що відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з цим прострочена сума боргу по кредиту за період з листопада 2016 року по січень 2018 року включно складає 4120,45 грн., заборгованість по відсотках з листопада 2016 року по січень 2018 року включно становить 2309 грн.(а.с.11,12). Для врегулювання спору в досудовому порядку позивачем 03.10.2017 року за вих.№03/10 було направлено на адресу відповідача вимогу про виконання зобовязань за кредитним договором та сплатою заборгованості в розмірі 1130,97 грн., однак останній на неї не відреагував (а.с.14,15). Згідно ст.ст.526-527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобовязання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved