Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Приватне підприємство «УКРБУДПОСТАЧ і К» звернулось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про витребування із чужого незаконного володіння нерухомого майна, яке є предметом договору дарування від 12.07.2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], запис в реєстрі за № 1572, а саме: земельну ділянку площею 0,8556 га, розташовану в місті Сєвєродонецьк по вулиці Пивоварова, 2-а, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.04.2013 року у справі № 428/2566/13-ц задоволено заяву про визнання мирової угоди між [PERSON] та ПП «Укрбудпостач і К». Вищевказаною ухвалою визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та ПП «Укрбудпостач і К», згідно умов якої ПП «Укрбудпостач і К» передає у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8556 га за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 2-а, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153, що знаходиться під 2/3 частками від цілісного майнового комплексу «Склад ППМ №3», який належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2013 року; [PERSON] відмовляється від сплати ПП «Укрбудпостач і К» суми боргу. 24.06.2015 року апеляційним судом Луганської області скасовано ухвалу Сєвєродонецького міського суду від 05.04.2013 року про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення суми боргу. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 28.10.2016 року позовну заяву [PERSON] до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу у звязку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача залишено без розгляду. У відповідності до договору дарування земельної ділянки від 12.07.2013 року, власником земельної ділянки площею 0,8556 га, розташованої в місті Сєвєродонецьк по вулиці Пивоварова, 2-а, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153, стала донька [PERSON] [PERSON]. Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 24.06.2015 року, скасовано судове рішення про визнання мирової угоди між [PERSON] та ПП «Укрбудпостач і К», згідно якої ПП «Укрбудпостач і К» передає у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8556 га, розташовану в місті Сєвєродонецьк по вулиці Пивоварова, 2-а, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153, що знаходиться під 2/3 частками від цілісного майнового комплексу «Склад ППМ №3», який належить [PERSON] Таким чином, підстави, з яких [PERSON] набув права власності на вищевказану земельну ділянку, відпали, нерухоме майно вибуло із володіння позивача не по його волі. У звязку з викладеним позивач просить витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь ПП «Укрбудпостач і К» нерухоме майно, яке є предметом договору дарування від 12.07.2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], за р. № 1572, а саме: земельну ділянку площею 0,8556 га, розташовану в місті Сєвєродонецьк по вулиці Пивоварова, 2-а, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153. Сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2013 року ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі № 428/2566/13-ц визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та Приватним підприємством «Укрбудпостач і К», згідно з умовами якої: ПП «Укрбудпостач і К» передає у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8556 га за адресою: м. Сєвєродонецьк, вулиця Пивоварова, 2а, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153, що знаходиться під 2/3 частками від цілісного майнового комплексу «Склад ППМ № 3», який належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 березня 2013 року; [PERSON] відмовляється від сплати ПП «Укрбудпостач і К» суми боргу, переданого згідно договору про припинення зобовязання передачею відступного від 06 червня 2012 року та відповідно до акту приймання-передачі, в рахунок погашення боргу за договором від 17 березня 2011 року. Нерухоме майно належить Стороні-1 на підставі Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 березня 2013 року та складає 2/3 частки від цілісного майнового комплексу «Склад ППМ № 3», який розташований на земельній ділянці площею 0,8556га за адресою: м. Сєвєродонецьк, вулиця Пивоварова, 2а, кадастровий номер 4412900000:04:002:0153. В Додатковій угоді до договору про припинення зобовязання передачею відступного від 06 червня 2012 року зазначено, що відповідно до вимог ст. 337 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України разом з правом власності на нерухоме та рухоме майно до Сторона-1 переходить право власності на земельну ділянку під майном, що належить йому на праві приватної власності; [PERSON] та ПП «Укрбудпостач і К» підтверджують, що після підписання та затвердження Мирової угоди у них немає претензій один до одного щодо зазначеного майна. Згідно копії договору дарування земельної ділянки від 12.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] за зареєстрованого в реєстрі за № 1572, [PERSON] передав безоплатно [PERSON] (в особі представника [PERSON]Є.) у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 2-а, площею 0,8556 га, кадастровий номер 4412900000:04:002:153. Відчужувана земельна ділянка належить дарувальнику на праві приватної власності на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.04.2013 року у справі №428/2566/13-ц. 24.06.2015 року ухвалою апеляційного суду Луганської області скасовано ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.04.2013 року про визнання мирової угоди у цивільній справі №428/4337/14-ц за позовом [PERSON] до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення суми боргу. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Статтею 41 Конституцією України визначено: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. У відповідності до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Узагальненням судової практики Верховного суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що ст. 330 ЦК України чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має предявлятися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом. Аналізуючи викладене, вбачається, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача,якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, суд доходить до висновку, що ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» в особі свого представника [PERSON] передало [PERSON] у власність спірну земельну ділянку на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.04.2013 року про затвердження мирової угоди у справі № 428/2566/13-ц, яку 24.06.2015 року було скасовано ухвалою апеляційного суду Луганської області, а тому [PERSON] вважається особою, яка не мала права відчужувати зазначену земельну ділянку. Однак, 12.07.2013 року, уклавши договір дарування, [PERSON] передав безоплатно [PERSON] (в особі представника [PERSON]Є.) у власність вказану земельну ділянку, тобто остання на час здійснення правочину не знала і не могла знати про відсутність права відчуження у [PERSON], а тому є добросовісним набувачем. За таких обставин, суд вважає, що власник ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» має право витребувати це спірну земельну ділянку від набувача [PERSON], оскільки вказане майно вибуло з володіння власника, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженні матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 427 від 20.12.2016 року про сплату судового збору в сумі 2923 грн. 58 коп. Таким чином судом вбачається необхідність стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми судового збору.

Outcome: approved