Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом про стягнення із [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 13 646 грн. 01 коп., мотивуючи позов тим, що 04.10.2011 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], під час зміни напрямку руху та без будь-якого перестроювання, не переконався в безпечності свого руху, не справившись з керуванням здійснив наїзд на перешкоду (бордюрний камінь), після чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Тойота» державний номерний знак [NUMBER], водія [PERSON], автомобілем «Шкода» державний номерний знак [NUMBER], водія [PERSON], припаркований автомобіль «Шкода» відкинуло на стоячий автомобіль «Форд», державний номерний знак [NUMBER], водія [PERSON], що спричинило пошкодження транспортного засобу та споруд. Крім того, [PERSON] був в стані алкогольного сп'яніння. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2011 у справі № 3-8465 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом № АА/4491035 від 21.05.2011 року. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи та зібраних документів виплатили страхове відшкодування згідно з платіжним дорученням та страхового акту від 03.02.2012 року у розмірі 13 646 грн. 01 коп., тому на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія просила позов задовольнити. У судовому засіданні, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач не з'явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином, повернулись конверти з відміткою Укрпошти - «за закінченням терміну зберігання». Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, досліджуючи матеріали справи, бере до уваги наступне. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» за полісом № АА/4491035 від 21.05.2012 року (а.с. 11). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2011 року справа № 3-8465 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок порушення п.п. 2.9, 10.1, 10.3 правил дорожнього руху. Постанова Святошинського районного суду м. Києва не оскаржувалась і набрала законної сили 21.11.2011 року (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. ПрАТ «Страхова група «ТАС» за заявою потерпілої сторони (а.с. 33) та зібраних документів виплатила страхове відшкодування, відповідно до платіжного доручення № 39590 від 21 червня 2012 року та страхового акту № 2746В/40/2012 від 03.02.2012 року (а.с. 35) у розмірі 13 646 грн. 01 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК Україна шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що згідно рахунку калькуляції, на підставі страхового акту № 2746В/40/2012 від 03.02.2012 року та розрахунку суми страхового відшкодування визначено розмір страхового відшкодування у сумі 13 646 грн. 01 коп., позивач сплатив потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 13 646 грн. 01 коп., згідно платіжного доручення № 39590 від 21 червня 2012 року. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до п. а ч.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Доказів, щодо добровільного відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] завданої в результаті ДТП в порядку регресу, відповідачем не надано. Підсумовуючи викладене, враховуючи, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, що підтверджується належними доказами, з огляду на те, що відповідач добровільно не сплатив страховій компанії матеріальну шкоду в порядку регресу, доказів в спростування даної обставини суду не надав, в зв'язку з чим у ПАТ «Страхова група «ТАС» виникло право регресної вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіляючи судові витрати суд виходить зі змісту вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved